Справа № 307/953/17
Провадження № 2/307/803/17
У Х В А Л А

10 квітня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом.

Позивачка разом з позовною заявою надіслала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Закарпатська 17; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Закарпатська; будівлю комплекс мебельної майстерні, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Закарпатська 21; автомобіль НОМЕР_1; автомобіль НОМЕР_2; на рахунки вищевказаного підприємства мебельної майстерні, а також обладнання та інші матеріальні цінності, що знаходяться на вказаному обєкті спільної сумісної власності (транспортні засоби, станки, електроприлади, сировину, меблі, тощо), оскільки відповідач може відчужити спірне майно на користь інших осіб.

Позивачка та відповідач у судове засідання не зявилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши клопотання представника позивача суд вважає, що воно підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Статтями 151 та 152 ЦПК України передбачені підстави та види забезпечення позову. У відповідності до цих статей суд управі допустити забезпечення позову якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із позовної заяви убачається, що між сторонами наявний спір щодо рухомого та нерухомого майна.

Враховуючи, що накладення арешту на кошти, які покладені на рахунки приватного підприємства мебельної майстерні буде перешкоджати здійсненню господарської діяльності підприємству та завдати суттєвої матеріальної шкоди інтересам не тільки відповідача, але можливо й третім особам, то в цій частині клопотання слід відмовити, а також в частині накладення арешту на не визначені конкретно транспортні засоби, станки, електроприлади, сировину, меблі, тощо, які знаходяться на підприємстві.

Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне накласти арешт на будинок з надвірними спорудами, земельну ділянку, будівлю комплексу мебельної майстерні, автомобілі «TOYOTA PRADO» та «MAZDA CX 9», оскільки не вжиття заходів до забезпечення позову у випадку задоволення позовних вимог, може утруднити виконання рішення суду, або зробити його неможливим, через відчуження спірного майна, що не позбавляє відповідача права і можливості до вирішення справи користуватися спірним майном.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 133, 135, 151 153 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивачки про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Закарпатська 17; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Закарпатська; будівлю комплекс мебельної майстерні, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Закарпатська 21; автомобіль НОМЕР_1; автомобіль НОМЕР_2, шляхом заборони їхнього відчуження.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: Гримут В.І.