Справа № 326/144/17 р.
Провадження № 2/326/117/2017
УХВАЛА

02 лютого 2017 року Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Інзівської сільської ради, ОСОБА_3, третя особа Приморська державна нотаріальна контора, про визнання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, третя особа Приморська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що їх мати ОСОБА_4 померла 25 травня 2013 року в с.Інзівка Приморського району Запорізької області. Їх батько ОСОБА_5 помер 21.12.2004. За життя мати оформила у спадок після смерті батька земельну ділянку розміром 10,32 га, розташовану на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області. Після відкриття спадщини ними, відповідно до ст.1269 ЦК України до Приморської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини. Інших відомих спадкоємців за законом чи за заповітом, після смерті матері, в тому числі з правом на обов`язкову долю в спадщині, не має.

Після матері залишилася спадщина у складі земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 10,32 га ріллі з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області.

Зазначену земельну ділянку матір успадкувала після померлого 21.12.2004 її чоловіка, їх батька ОСОБА_5. За життя матір не оформила право власності на дану земельну ділянку. До теперішнього часу право власності на неї вважається зареєстрованим за померлим ОСОБА_5 Оригінал державного акту втрачено, а без нього неможливе нотаріальне оформлення права на спадок. Тому вони не можуть оформити право на спадок в нотаріальній конторі, в якій їм в усному порядку відмовлено.

Вони дійсно є спадкоємцями за законом після смерті їх матері ОСОБА_4, яка померла 25 травня 2013 року в с.Інзівка Приморського району Запорізької області. Вона за життя, в порядку спадкування набула право на отримання земельної ділянки у власність, проте через смерть не встигла оформити своє право.

Просять визнати їх спадкоємцями права матері ОСОБА_4, яка померла 25 травня 2013 року в с.Інзівка Приморського району Запорізької області, на завершення оформлення та отримання документу про право власності на земельну ділянку розміром 10,32 га, розташовану на території Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 049951, зареєстрованого 14.10.2001 в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 186.

Позовна заява, яка надійшла, не може бути прийнята судом, оскільки не відповідає вимогам закону. Статтею 119 ЦПК України передбачена форма і зміст позовної заяви, а саме, відповідно до пунктів 2,5,6,7 частини 1 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити імя (найменування) відповідача, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

На порушення цієї статті у позові при викладенні позову та обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивачем не зазначено:

- чим підтверджується відмова нотаріальної контори оформити позивачам право на спадщину;

- ким оспорюється, що вони є спадкоємицями після смерті матері.

Крім того, відповідачем у позовній заяві зазначено відповідачем ОСОБА_3. Однак в тексті позову відсутні відомості про неї як сторону у справі. Серед долучених до позову матеріалів взагалі відсутні документи, що підтверджують зв`язок між позивачами, та відповідачем ОСОБА_3 Не вказано також обставин чи насправді наявний спір із відповідачем ОСОБА_3 щодо спадкування.

Тому позивачам необхідно конкретизувати свої позовні вимоги та усунути зазначені недоліки, привівши позовну заяву у відповідність з вимогами ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст.126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року вказано, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків (ч.1). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.2).

Тому позовну заяву необхідно залишити без руху, позивачам надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Інзівської сільської ради, ОСОБА_3, третя особа Приморська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування - залишити без руху.

Повідомити позивачів, що їм необхідно усунути вказані недоліки протягом чотирьох діб з дня отримання ухвали та розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис ОСОБА_6

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

02.02.2017