Справа № 333/6327/16-ц
Пр. № 2/333/434/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Кулик В.Б.,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, державний виконавець Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_6 про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом.

У судове засідання надійшло клопотання представника ПАТ «Дельта Банк» про направлення вищевказаної справи за місцезнаходженням відповідача, а саме до Печерського районного суду м. Києва, оскільки відповідач знаходиться за адресою м. Київ, вул. Щорса, 37-б. Додатково в своєму клопотанні відповідач посилається на те, що на вказаний спір не розповсюджуються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивач ОСОБА_1 та його представник проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити в його задоволені.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду за місцем свого проживання, посилаючись на те, що на вказаний спір розповсюджуються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, з такими доводами неможна погодитися виходячи з наступного.

За змістом п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»).

"Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Отже, спори щодо оскарження нотаріальної дії є окремою категоріє спорів, тобто не спорами в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за місцем їх знаходження. Також, законодавець, визначивши окремо підсудність справ за позовами споживачів (ч. 5 ст. 110 ЦПК України), для вказаної категорії спорів визначив правила альтернативної підсудності, зазначивши, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть предявлятися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 110 ЦПК України).

З матеріалів позову вбачається, що відповідач знаходиться в м. Київ, а виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису відкрите Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, який знаходиться поза межами юрисдикції Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Положенням п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду також у випадку, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що наявні законні підстави для задоволення клопотання представника відповідача, і вважає за необхідне передати справу на розгляд за підсудністю за місцезнаходженням відповідача до Печерського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 116, ст. ст. 168, 210, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Цивільну справу № 333/6327/16-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, державний виконавець Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_6 про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.Б. Кулик