Справа №295/2147/17
У Х В А Л А

"07" квітня 2017 р.

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову в справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.10.2012 в сумі 19 445,39 грн. З метою забезпечення позову просить накласти арешт на 1/3 частину квартири, загальною площею 66,60 кв.м., житловою площею 45,70 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В обґрунтування вимог заяви представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобов'язання із повернення кредиту та у банку є підстави вважати, що відповідачем будуть вчинені недобросовісні дії щодо виконання обов'язків перед кредитором. В якості прикладу представник позивача посилається на можливе вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна й коштів. Це може бути виражене у передачі третім особам права власності на майно й кошти або його переховування від банку й державної виконавчої служби, а також проведенні інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. З огляду на вказане представник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 може зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 19.10.2016 відповідач ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

За змістом п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з нормами п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на наведене та враховуючи, що предметом розгляду справи є стягнення боргу у розмірі 19 445,39 грн., а також керуючись засадами співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, суд вважає за можливе відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у вжитті заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Кузнєцов