УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/3711/15-ц

Провадження № 2/638/1855/17

25.05.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Козодой К. І.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

з участю відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Перед початком розгляду справи по суті, відповідачем ОСОБА_3 подано зустрічний позов до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, про визнання нарахувань за ненадані послуги з центрального опалення місць загального користування протиправними в період з 01.11.2008 року по 20.04.2017 року, а саме просить суд: 1) визнати протиправним нарахування заборгованості за опалення сходової клітки підїзду №5 будинку №19 по вул. Данилевського м. Харкова в умовах відсутності в ній опалювального приладу.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання про прийняття зустрічного позову, просила суд його задовольнити.

Представник позивача - Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - ОСОБА_2 у судовому засіданні при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову покладалась на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали зустрічного позову, вважає, що клопотання про його прийняття задоволенню не підлягає.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

В силу статті 123 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин.

Предявлений первісний та зустрічний позов з одних правовідносин не виникають, предметом первісного позову є стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, предметом ж зустрічного визнання протиправним нарахування заборгованості за опалення сходової клітки підїзду №5 будинку №19 по вул. Данилевського м. Харкова в умовах відсутності в ній опалювального приладу, а тому спільний розгляд вказаних позовів не є доцільним.

Більш того, в даному випадку вимоги зустрічного позову є нічим іншим, як запереченнями щодо предявленого позову.

Так, вимоги ОСОБА_3, викладені в зустрічному позові, не є належним способом судового захисту в розумінні статті 16 Цивільного кодексу України, оскільки питання правомірності нарахування заборгованості не є предметом позову, а однією із обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню при розгляді первісного позову Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Таким чином, вимоги первісного позову та зустрічного позову є різними за предметом доказування, що виключає можливість їх зарахування.

Також суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу право на звернення до суду з окремим позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, про визнання нарахувань за ненадані послуги з центрального опалення місць загального користування протиправними в період з 01.11.2008 року по 20.04.2017 року.

Керуючись ст.ст.123-124, 208-210, 218 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, про визнання нарахувань за ненадані послуги з центрального опалення місць загального користування протиправними в період з 01.11.2008 року по 20.04.2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: