Справа № 202/7605/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 України» на рішення старшого державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_2 (заінтересована особа ОСОБА_3), -

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 України» звернулося до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить скасувати постанови старшого державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_2 від 02.08.2016 року про накладення штрафу в розмірі 1020 грн., від 02.08.2016 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 2040 грн. та від 07.09.2016 року про накладення штрафу в розмірі 2040 грн.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у Соломянському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві знаходиться виконавче провадження № 51686202 з примусового виконання виконавчого листа № 202/8498/15-ц, виданого 20.04.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про зобов'язання ТОВ «ОСОБА_1 України» видати ОСОБА_3 дублікат трудової книжки із зазначенням загального стажу роботи ОСОБА_3 до роботи у ТОВ «ОСОБА_1 України». 17 листопада 2016 року ТОВ «ОСОБА_1 України» були отримані постанови державного виконавця від 02.08.2016 року про накладення у звязку із невиконанням рішення суду штрафу в розмірі 1020 грн. та стягнення виконавчого збору в розмірі 2040 грн., а також постанова від 07.09.2016 року про накладення штрафу в розмірі 2040 грн. З даними постановами воно не погоджується, вважає їх незаконними, оскільки постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2016 року ним було отримано 26.09.2016 року і одразу направлено державному виконавцю повідомлення про те, що ТОВ «ОСОБА_1 України» намагалося самостійно виконати рішення суду, для чого надсилало стягувачу на всі відомі адреси листи з проханням зявитися у відділ кадрів для отримання дублікату трудової книжки. Але стягувач не зявилася, дублікат трудової книжки не отримала, письмових заяв про направлення їй трудової книжки поштою не надходило. Крім того, постанови про накладення штрафів та стягнення виконавчого збору були винесені державним виконавцем раніше, ніж ТОВ «ОСОБА_1 України» отримало постанову про відкриття виконавчого провадження.

У судове засідання представник заявника ТОВ «ОСОБА_1 України» не з'явився, надав заяву про розгляд скарги в його відсутність.

Старший державний виконавець Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, заперечень проти скарги не надав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання також не з'явилася, повідомлялася про час і місце судового розгляду.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що скарга ТОВ «ОСОБА_1 України» є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що на виконанні у Соломянському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві знаходиться виконавче провадження № 51686202 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 20.04.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі рішення цього ж суду від 23 грудня 2015 року по справі № 202/8498/15-ц, про зобов'язання ТОВ «ОСОБА_1 України» видати ОСОБА_3 дублікат трудової книжки із зазначенням загального стажу роботи ОСОБА_3 до роботи у ТОВ «ОСОБА_1 України».

20 липня 2016 року старшим державним виконавцем Саковичем С.Ю. була винесена постанова про відкриття даного виконавчого провадження та запропоновано боржнику ТОВ «ОСОБА_1 України» виконати рішення суду самостійно в строк до 27.07.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена постанова була направлені на адресу ТОВ «ОСОБА_1 України» 24 вересня 2016 року та вручена його представнику 26 вересня 2016 року.

При цьому 21 липня 2016 року ТОВ «ОСОБА_1 України» був направлений на адресу ОСОБА_3 листи про необхідність прибути до відділу управління персоналом магазину м. Дніпропетровськ ТОВ «ОСОБА_1 України» за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, територія Ювілейної селищної ради, комплекс будівель та посуд, 17 в робочі дні для виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2015 року в частині видачі дубліката трудової книжки із записом про загальний трудовий стаж до роботи у ТОВ «ОСОБА_1 України», який повернувся за закінченням терміну зберігання через неотримання адресатом.

Також судом встановлено, що 2 серпня 2016 року у вищевказаному виконавчому провадженні старшим державним виконавцем Саковичем С.Ю. були винесені постанови про накладення на ТОВ «ОСОБА_1 України» у звязку із невиконанням рішення суду у встановлений строк штрафу в розмірі 1020 грн. та стягнення виконавчого збору в розмірі 2040 грн.

Крім того, 7 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Саковичем С.Ю. була винесена постанова про накладення на ТОВ «ОСОБА_1 України» штрафу в подвійному розмірі в сумі 2040 грн.

Зазначені постанови вручені представнику ТОВ «ОСОБА_1 України» 17 листопада 2016 року.

Відповідно до статті 25 Закону України Про виконавче провадження № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно зі статтею 27 Закону № 606-ХІV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 28 Закону № 606-ХІV передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Крім того, відповідно до статті 75 Закону № 606-ХІV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Статтею 89 Закону № 606-ХІV визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Згідно зі статтею 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 липня 2016 року з пропозицією боржнику самостійно виконати рішення суду в строк до 27 липня 2016 року, фактично була направлена на адресу ТОВ «ОСОБА_1 України» 24 вересня 2016 року та вручена його представнику 26 вересня 2016 року, суд вважає, що постанови від 2 серпня 2016 року та 7 вересня 2016 року про накладення на ТОВ «ОСОБА_1 України» штрафів та стягнення виконавчого збору були винесені старшим державним виконавцем Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_2 передчасно.

Виходячи з наведеного, скаргу ТОВ «ОСОБА_1 України» необхідно задовольнити та скасувати постанови старшого державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_2 від 2 серпня 2016 року та 7 вересня 2016 року про накладення штрафів на ТОВ «ОСОБА_1 України», а також від 2 серпня 2016 року про стягнення з ТОВ «ОСОБА_1 України» виконавчого збору.

Керуючись ст. ст. 386-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 України» на рішення старшого державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_2 (заінтересована особа ОСОБА_3) задовольнити.

Постанови старшого державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві ОСОБА_2 від 2 серпня 2016 року та 7 вересня 2016 року про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 України» , а також від 2 серпня 2016 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 України» виконавчого збору, які винесені у виконавчому провадженні № 51686202, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко