Номер провадження: 22-ц/785/1257/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Заїкіна А.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2015 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

16.12.2015 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі ПАТ «Фідобанк») звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив врахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/1581/74/02328 від 11 травня 2007 року, яка складає 76 661, 73 доларів США та 154060, 58 грн., а разом в еквіваленті на національну валюту України становить 1 908 578,58 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 грудня 2003 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради за реєстровим №19-1871.

Звернути стягнення просив шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій шляхом реалізації з публічних торгів за стартовою ціною, яка встановлюється на рівні цін не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2015 року провадження у справі було відкрито (а.с. 28).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування даної ухвали суду через порушення правил підсудності, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не зявились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у звязку з чим та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

При цьому апелянт ОСОБА_3 ні за вказаною ним в апеляційній скарзі адресою (а.с.48,), на за місцем проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, тричі не отримував поштової кореспонденції (а.с. 81-84, 97-100, 115-117), будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, оскільки звертався до суду із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги (а.с.59).

Слід також зазначити, що про розгляд справи в суді апеляційної інстанції апелянт повідомлявся саме за зареєстрованим місцем проживання (а.с.47, 56).

Також двічі не отримували поштової кореспонденції представники апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с. 85-88, 101-104, 109-111, 118-121).

Відповідач ОСОБА_4 також не отримувала поштової кореспонденції, як в суді першої інстанції (а.с.36), так і в суді апеляційної інстанції тричі (а.с. 89-92, 93-96, 112-114).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами, з метою затягування строків розгляду справи, оскільки подавши апеляційну скаргу і усунувши її недоліки, апелянт і його представники не були позбавлені права інтересуватися рухом справи в суді апеляційної інстанції, у тому числі через канцелярію суду, а також шляхом отримання поштової кореспонденції від суду.

Виходячи з викладеного, та враховуючи, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі у справі зареєстровані і постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, що в Київському районі м. Одеси, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 109 ЦПК України спір за позовом ПАТ «Фідобанк» має розглядатись саме в Київському районному суді м. Одеси.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцем знаходження одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповіді органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 цього Кодексу.

За змістом ч. 4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому ч. 3 цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя, у відповідності до вищевикладених вимог цивільно-процесуального законодавства, витребував від органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідачів у справі.

Із отриманої інформації було встановлено, що відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24-27).

Таким чином, суд правомірно відкрив провадження у справі, оскільки відповідачі зареєстровані в Київському районі м. Одеси (а.с.124).

Доводи апелянта ОСОБА_3 про те, що справа має розглядатись за місцем його фактичного проживання АДРЕСА_2, тобто в Суворовському районному суді м. Одеси, зазначеного висновку колегії суддів не спростовує, оскільки обидва відповідачі зареєстровані саме в Київському районі м. Одеси.

Крім того, у разі, якщо відповідач ОСОБА_3 і проживав би в Суворовському районі м. Одеси, то у відповідності до ч.1 ст.113 ЦПК України право вибору підсудності за місцем реєстрації одного із відповідачів належить саме позивачу.

Однак, та обставина, що відповідач ОСОБА_3 фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, спростовується тим, що він за зазначеною адресою поштової кореспонденції суду ні разу не отримував, в той час як отримував поштову кореспонденцію за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання АДРЕСА_3, що в Київському районі м. Одеси, про що детально вказано вище.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвалу постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2015 року про відкриття провадження у цивільній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_7

ОСОБА_2