Справа № 188/855/16-ц
Провадження № 2/188/15/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О. М.

секретар судового засідання Лукіна Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк", треті особи Відділ державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Петропавлівська державна нотаріальна контора, про звільнення майна з під арешту

ВСТАНОВИВ:

До суду позивачі звернулись з вимогою про зняття заборони відчуження домоволодіння №127 за адресою вул. Польова смт. Петропавлівка Дніпропетровської обл.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області по справі № 0432/393/2012 провадження № 2/0432/189/2012 від 24.02.2012 року за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як за спадкоємцями першої черги, визнано право власності по 1/3 частині за кожним на житловий будинок № 127 по вул. Польова в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» який набрав чинності від 01.01.2013 року обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

На реалізацію свого права та права її дітей на належне оформлення права власності позивачка звернулась із відповідними письмовими заявами до державного реєстратора Державної реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області з проханням провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо спільної часткової власності на житловий будинок із господарчими спорудами, які розташована за адресою : Дніпропетровська область смт. Петропавлівка вул. Польова, буд. 127, форма власності: приватна.

15.01.2014 року вона отримала рішення від 12.12.2013 року за № 8981960 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Державним реєстратом зазначено, що рішенням суду за позивачкою було визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. яке не прийнято в експлуатацію.

Окрім того позивачці було надано інформацію з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна згідно якого, щодо належного їй будинку № 127 по вул. Польова в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, внесено відомості про заборону його відчуження. Обтяження щодо зазначеного будинку до Реєстру було внесено 20.04.2007 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори.

В 2016 році позивачка звернулась до державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори із заявою про надання інформації щодо обтяжень по відношенню належного їй та її дітям домоволодіння. Після отримання інформації вона звернулась із письмовою заявою до державного нотаріуса із заявою про зняття обтяження через їхню безпідставність, але остання від 14.03.2016 року надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , а саме, зняття заборони щодо належного майна, через відсутність повідомлення відповідної кредитної установи, яка звернулась до нотаріальної контори для внесення обмеження.

Вважає, що відомості про заборону відчуження щодо належного позивачам на праві спільної сумісної власності домоволодіння є протиправними та підлягають скасуванню.

Внесені відомості про обтяження щодо належного позивачам домоволодіння до Реєстру перешкоджають позивачам вільно розпоряджатись власністю.

29.11.2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу, який було зареєстроавно на Павлоградській товарній біржі за реєстровим номером 11/17НДП та 05.12.2000 року записано до реєстрової книги за № 28-61 Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації у відповідності до ч. 1 ст. 227 ЦК України в редакції від 1 8.07.1963 року. Відповідно до правочину ОСОБА_5 придбав у приватну власність житловий будинок із господарчими спорудами № 127 по вул. Польова в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії ЕА № 625803 виданого від 04.04.1995 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5. Під час спільного шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

20.07.2011 року чоловік позивачки ОСОБА_5 помер. Згідно рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2012 року за позивачами визнано право власності в рівних долях на зазначений житловий будинок із господарчими спорудами. Своєчасно відомості про право власності не було внесено до Реєстру через з зазначених підстав.

24.02.2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було внесено відомості про право спільної сумісної власності за позивачами на земельну ділянку за цільовим призначенням призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,15 гектара, що розташована за адресою : вул. Польова, буд. 127 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області.

Тобто позивачам належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка де розміщено домоволодіння, яке за рішенням суду належить також їм, але вони не можуть реалізувати своє право на спільну власність.

Документально не підтверджено підстави для заборони відчуження майна громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Згідно витягу з Реєстру заборони на відчуження домоволодіння № 127 по вул. Польова в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області було зареєстровано 20.04.2007 року, тобто домоволодіння перебувало вже у приватній власності померлого чоловіка позивачки. Вважає, що відділом ДВС рішення про обтяження прийнято на підставі неправомірних відомостей. 05.12.2000 року до реєстрової книги за № 28-61 Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації у відповідності до ч. 1 ст. 227 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року було внесено відомості про приватну власність ОСОБА_5 щодо житлового будинку із господарчими спорудами № 127 по вул. Польова в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області. За рішенням суду від 2012 року домоволодіння перейшло у спільну власність позивачів. Тобто в період з 2000 року по цей час вказане майно не могло належати третім особам, яких визначено за постановою про обтяження щодо належного нам домоволодіння як: ОСОБА_6 та ОСОБА_8, а отже у відповідача та третіх осіб були відсутні підстави для звернення стягнення на таке майно.

В судове засідання представник позивачів надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримано.

Представником відповідача також надано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, будь яких письмових доказів крім письмового заперечення не надано.

В обгрунтування заперечення проти заявлених позовних вимог зазначено, що вимоги позивачів суперечать чинному цивільному законодавству.

Треті особи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд розглядає справу на підставі доказів наданих сторонами та отриманих шляхом забезпечення за відсутністю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивачами надано суду докази про право власності на арештоване майно, це технічний паспорт (а.с.7,8) , рішення Петропавлівського суду від 24.02.2012 року (а.с.9) про визнання право власності за позивачами на домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область смт. Петропавлівка вул. Польова, буд. 127, договір купівлі продажу зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі за номером 11/17НДП та 05.12.2000 року та записано до реєстрової книги за № 28-61 Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації (а.с.11).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18176109 підтверджується право спільної сумісної власності на змельну ділянку кадастроваий №:04:003:0031 за адресою: Дніпропетровська область смт. Петропавлівка вул. Польова, буд. 127 (а.с.12-13).

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень №8981960 від 12.12.2013 року (а.с.14) та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15) підтверджується, що відмову здійснено на підставі:

- заборони накладеної Петропавлівською державною нотаріальною конторою 20.04.2007 року на підставі повідомлення б/н 07.10.1994 року Ощадбанка, на домоволодіння № 127 (сто двадцять сім) по вулиці Польова смт.Петропавлівка Дніпропетровська обл., яке належало ОСОБА_6 та ОСОБА_8;

- заборони накладеної Петропавлівською державною нотаріальною конторою 20.04.2007 року на підставі постанови б/н 09.08.1999 року Першотравенського управління юстиції, на домоволодіння № 127 (сто двадцять сім) по вулиці Польова смт.Петропавлівка Дніпропетровська обл., яке належало ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Крім того, шляхом забезпечення доказів для вирішення питання по суті судом було витребувано від державного нотаріуса копії документів, що стали підставою для накладення арешту та заборони відчуження, але судом отримано лише копію з реєстру, з записом від 07.10.1994 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8, де не зазначено навіть на яке майно накладено арешт.

Будь яких письмових доказів, обгрунтувань про накладення арешту та заборони відчуження на домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область смт. Петропавлівка вул. Польова, буд. 127, ні в запереченні відповідача, ні третіми особами суду не надано.

Крім того, сторонами не надано належним чином завірених копій актів опису та арешту майна , постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, матеріалів, про наявність кримінального провадження, правовстановлюючих документів щодо належності арештованого майна, документи про право власності на арештоване майно ОСОБА_6 та ОСОБА_7, кредитні зобовязання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно.

Пунктом 1 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено що спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст..52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Статтею 57 Закону встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом і проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Отже, як вбачається з перелічених норм закону, що державний виконавець має право вчиняти дії в межах виконавчого провадження тільки відносно майна боржника, тобто при вчиненні будь-якої дії щодо майна чи коштів, він повинен впевнитись, що вони належать боржнику у виконавчому провадженні.

Як вище вже зазначалось, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що житловий будинок за адресою Дніпропетровська область смт. Петропавлівка вул. Польова, буд. 127 належав чи належить боржникам ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і що існує будь який документ, постанова державного виконавця чи іншої посадової особи в 1994 році про накладання арешту, саме на цей житловий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України передбаченго, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Судом встановлено, арешт на будинок було накладено на підставі повідомлення Ощадбанку 3305 від 07.10.1994 року без номеру та постанови Першотравенського управління юстиції від 09.08.1999 року без номеру, але повідомлення та постанова Першотравенського управління юстиції у нотаріуса відсутні, третіми особами та сторонами суду не надані.

За наведених вище підстав суд вважає за необхідне , зняти заборону відчуження на будинок за адресою: Дніпропетровська область смт. Петропавлівка вул. Польова, буд. 127, оскільки відсутні докази, що арешт взагалі був накладений, крім того, зазначений факт документально взагалі нічим не підтверджений.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи вищезазначене, на підставі ст.ст.79-81 ЦПК України судові витрати сплачені позивачем при подачі позову та заяв на забезпечення доказів, суд вважає слід відшкодувати на користь позивача з відповідача.

На підставі ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, ст.22,23,1166,1167,1187 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк", треті особи Відділ державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Петропавлівська державна нотаріальна контора про звільнення майна з під арешту задовольнити.

Зняти заборону відчуження щодо домоволодіння № 127 розташованого за адресою: вул. Польова в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, належного на праві спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яку було внесено 20.04.2007 року Петропавлівською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі повідомлення Ощадбанку 3305 від 07.10.1994 року без номеру та постанови Першотравенського управління юстиції від 09.08.1999 року без номеру, щодо боржників ОСОБА_6 та ОСОБА_9.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" за адресою просп.Гагаріна буд 115 м.Дніпрорпетровськ 0 на користь ОСОБА_1 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп НОМЕР_1 сплачений нею судовий збір 551.20грн. та судові витрати на забезпечення доказів в сумі 595.60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_10