Номер провадження 2/754/2524/17
03 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів на утримання дитини, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав та зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2006 року по 04.02.2016 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та розвитком, не надає матеріальної допомоги, не зустрічається з дитиною, не відвідує дитину, не вітає його з днем народження, не телефонує, не дарує подарунки. Позивачка самостійно займається вихованням дитини, її розвитком, відпочинком. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 2500, 00 грн. щомісячно.
У судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення позивачки, її представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.. 214 ЦПК України).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу з 02.08.2006 року по 04.02.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням суду про розірвання шлюбу.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Батьками неповнолітньої дитини вказані: матір′ю - ОСОБА_1 (позивачка), батьком - ОСОБА_2 (відповідач), що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.
Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров′я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2)ухиляються від виконання своїх обов′язків по вихованню дитини;
3)жорстоко поводяться з дитиною;
4)є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована Україною 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання юридичного обов′язку по вихованню дитини ОСОБА_3, не приймає участі в його вихованні, не цікавиться його життям та розвитком, не надає матеріальну допомогу, не сплачує аліменти, не бажає спілкуватися з дитиною.
Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні встановленими по справі обставинами та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-довідкою школи № 249 від 29.08.2016 року;
-характеристикою на ОСОБА_3, відповідно до якої батько дитини участі у вихованні сина не приймає;
-характеристикою на ОСОБА_1
Відповідно до Висновку № 102/03/31-2332 від 21.03.2017 року Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зважаючи на викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав.
Що стосується позовних вимог про збільшення розміру аліментів, то судом встановлено наступне.
Позивачка у своїх позовних вимогах просить суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина, встановивши розмір аліментів у розмірі 2500, 00 грн. щомісячно, зважаючи на те, що на даний час позивачці важко одній утримувати дитину, а відповідач аліменти не сплачує, розмір аліментів, що був встановлений судовим рішенням, є недостатнім для утримання дитини.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 2000, 00 грн. щомісячно. На виконання судового рішення позивачці був виданий виконавчий лист і відкрито виконавче провадження.
Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров′я когось з них.
Враховуючи те, що на даний час матеріальний та сімейний стан позивачки змінився, вона не має можливості належним чином утримувати дитину, її заробітна плата є мінімальною, інших доходів вона не має, суд вважає, що є всі підстави для задоволення її позову про збільшення розміру аліментів.
Що стосується розміру аліментів, які підлягають встановленню, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини;
2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів;
3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4)інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів повинен бути встановлений у розмірі 2500, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили, та до повноліття дитини.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 164, 165, 180-183, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав", -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо його дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві № 2046 від 03.08.2007 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: