Справа №295/1370/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову , -

В С Т А Н О В И В :

07.02.2017 року суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, в якому заявник просить вжити заходів забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на 1/5 частку квартири загальною площею 41,86 кв. м., житловою площею 26,80 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання з погашення кредиту та може передати третім особам належне йому на праві власності майно з метою подальшого ухилення від виконання зобовязань, тому вжиття відповідних заходів необхідне для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши дану заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1ст. 152 ЦПК одним із видом забезпечення позову є - накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням наданих доказів на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, заявником не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано доказів, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів щодо накладення арешту на майно, в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтованих пояснень заявника щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду справи, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я