Справа № 308/1117/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що між нею ОСОБА_1, 1959 р.н. та громадянином ОСОБА_2, 1957 р.н., було укладено шлюб 26 червня 1982 р., в Львівській област Турківського району, про що свідчить актовий запис за номером 13.

Зазначає, що вони прожили в шлюбі 35 років, під час шлюбу у них народилися донька та син. Діти вже повиростали та створили свої сім'ї. Під час їхнього спільного життя відповідач постійно випивав, кошти їй не давав, застосовував до неї фізичну силу, на даний час вони разом не проживають як чоловік та жінка. Інтересів загальних в них не має, життя спільного з відповідачем вона не вбачає, його не цікавить чи вона хвора чи здорова, бажає їй скорішої смерті, внуками не цікавиться, матеріальної підтримки не надає. Подальше життя з ним є неможливим. Як чоловік свої обов'язки не виконує, вживаючи алкоголь, створює сварки, виганяючи їх з квартири, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності працівниками поліції.

Просить суд розірвати їхній шлюб.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, до якої долучила оригінал свідоцтва про шлюб.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 26.06.1982 року у виконавчому комітеті Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області, про що 26 червня 1982 року складено відповідний актовий запис № 13, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим повторно 30.03.2017 року Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Судом встановлено, що у позивача з відповідачем є спільні діти, які на даний час уже є повнолітніми.

Згідно з ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно з якою позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судових засіданнях 23.03.2017 року та 27.03.2017 року відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, мав намір примиритися, однак позивач заперечувала проти вжиття заходів щодо примирення, враховуючи застосування до неї насильства.

При цьому у судовому засіданні 23 березня 2017 року відповідачем було подано постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2017 року у справі №308/226/17 про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - вчинення насильства в сім'ї, яка набрала законної сили16.02.2017 року.

Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент шлюб між ними є лише формальним, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, а як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 створює сварки, виганяючи з квартири її та дітей, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності працівниками поліції, що підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 31, 60, 61, 88, 158, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 115 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 26 червня 1982 року у виконавчому комітеті Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області, про що 26 червня 1982 року складено відповідний актовий запис № 13, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, видане повторно 30.03.2017 року Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 4 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Головуюча О.М. Світлик