Справа № 357/6037/16-ц Головуючий у І інстанції Жарікова О. В.
Провадження № 22-ц/780/125/17 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 46 06.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Верланова С.М., Гуля В.В.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави до Головного управління Держземагентства у Київській області, ОСОБА_2, треті особи Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області, приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун Каріна Анатоліївна про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагентства у Київській області та договорів оренди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації , -

в с т а н о в и л а :

Прокурор пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що прокуратурою Київської області встановлено порушення вимог земельного законодавства під час відведення ОСОБА_2 земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Білоцерківського району Київської області.

Вказав, що наказами Головного управління Держземагентства у Київській області від 23.12.2014 року за №№ 10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг надано дозволи ОСОБА_2 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, орієнтовним розміром 24,8915, га 38,9965 га, 45,7155 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

У подальшому, наказами Головного управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №№ 10-2588/15-15-сг, 10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг затверджено: «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 та надано в оренду земельну ділянку, загальною площею 24,8915 га (кадастровий номер НОМЕР_2) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років; «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 та надано в оренду земельну ділянку, загальною площею 38,9965 га (кадастровий номер НОМЕР_3) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років; «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 та надано в оренду земельну ділянку, загальною площею 45,7155 га (кадастровий номер НОМЕР_4) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років.

На підставі вказаних наказів між Головним управлінням Держземагентства у Київській області в особі виконуючого обов»язки начальника управління Держземагентства у Білоцерківському районі 01.04.2015 року укладено з ОСОБА_2 договори оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 і вказані договори оренди землі 01.04.2015 року зареєстровані приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А..

Середньовизначена нормативна грошова оцінка 1 га вказаної категорії земель по Київській області з урахуванням щорічної індексації становить 26 641,79 грн. і у свою чергу, вартість земельних ділянок площею 109 га становить 2 903 955,11 грн..

Прокурор вказував на те, що питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України "Про фермерське господарство". Однак всупереч вимогам ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» Головним управлінням Держземагентства у Київській області прийнято накази від 23.12.2014 року за №№ 10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг, оскільки в поданому ОСОБА_2 клопотанні про надання дозволу на розробку документації із землеустрою не обґрунтовано розміри вищевказаних земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, не зазначено при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства. Також, наказами Головного управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №№ 10-2588/15-15-сг, 10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг надано в оренду земельні ділянки, які розташовані не єдиним масивом, та на значній відстані одна від одної, що у свою чергу унеможливлює їх раціональне використання, що є порушенням вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство».

Також прокурор посилався на те, що ст. 124 Земельного кодексу України передбачена передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності на підставі рішень відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їхніми повноваженнями визначеними ст. 122 ЗК України і передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів. Крім вказаного, прокурор вказував на те, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної або комунальної власності або прав на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Без конкурентних засад земельні ділянки можуть передаватися в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам при його створенні, однак, ОСОБА_2 30.12.2008 року здійснено реєстрацію юридичної особи - фермерське господарство «ОСОБА_2». Оскільки на момент прийняття оскаржуваних наказів Головного управління Держземагентства у Київській області та укладання договорів оренди фермерське господарство "ОСОБА_2" вже набуло статусу юридичної особи, отримання в подальшому трьох ділянок в оренду, яке відбулося без проведення торгів, суперечить вимогам ст. 124 ЗК України, що також є підставою для визнання наказів та договорів оренди недійсними.

Прокурор вказував на те, що на підставі ст.ст. 215, 203 ч. 1 ЦК України слід визнати недійсними договори оренди земельних ділянок від 01.04.2015 року, оскільки вони суперечать вимогам ст.ст. 124, 134 ЗК України.

Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави просив в судовому порядку

- визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 23.12.2014 року №№ 10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг, про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області орієнтованою площею 24,8915 га, 38,9965 га, та 45,7155 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності;

- визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року №№ 10-2588/15-15-сг, 10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг, якими затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_2, розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області площею 24,8915 га (кадастровий номер НОМЕР_2), 38,9965 га (кадастровий номер НОМЕР_3) та 45,7155 га (кадастровий номер НОМЕР_4), з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності, загальна ринкова вартість яких складає 2 903 955,11 грн.;

- визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладених між Головним управлінням Держземагентства у Київській області в особі виконуючого обов»язки начальника управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області та ОСОБА_2 від 01.04.2015 року, які зареєстровані приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. 01.04.2015 року за номерами НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. про державну реєстрацію від 01.04.2015 року №№ НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 вказаних договорів оренди землі;

- зобов»язати ОСОБА_2 повернути Головному управлінню Держземагентства у Київській області земельні ділянки площею 24,8915 га (кадастровий номер НОМЕР_2), 38,9965 га (кадастровий номер НОМЕР_3), 45,7155 га (кадастровий номер НОМЕР_4), які розташовані на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року провадження у справі було закрите.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, перший заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку щодо надання земельних ділянок вже створеному фермерському господарству, оскільки ОСОБА_2 звернувся до органу виконавчої влади для отримання земельних ділянок для ведення фермерського господарства як фізична особа, про що ним зазначено у своїх клопотаннях.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.11.2014 року ОСОБА_2 звернувся із трьома клопотаннями на ім»я начальника Головного управління Держземагентства у Київській області, в яких просив, відповідно до ст. 123 ЗК України надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, орієнтовною площею 45,7155 га, 38,9965 га, 24,8915 га, які розташовані на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району на 49 років для ведення фермерського господарства. До кожного клопотання ОСОБА_2 надав до Головного управління Держземагентства у Київській області: обгрунтування; план розміщення земельної ділянки; кадастровий план; копію паспорта; копію ідентифікаційного коду; копію диплому; копію трудової книжки.

23.12.2014 року Головним управлінням Держземагентства у Київській області видані накази за № 10-13285/15-14-сг, № 10-13286/15-14-сг, № 10-13290/15-14-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» », якими було надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок в оренду.

Наказами Головного управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» затверджено проекти землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 в оренду на 49 років для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

На підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за № 10-2586/15-15-сг 01.04.2015 року 1.04.2015 р. між Органом державної влади - Головним управлінням Держземагентства у Київській області, та ОСОБА_2 були укладені договори оренди земельних ділянок. Вказані договори нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. та зареєстрований в реєстрі.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є головою фермерського господарства «ОСОБА_2», яке було створене у 2008 році. Спірні земельні ділянки необхідні були для розширення площі наявного фермерського господарства «ОСОБА_2», а тому вказаний спір відповідно до вимог 1,12,21 ГПК України має розглядатись судами господарської юрисдикції.

Крім того, суд зазначив, що прокурор пред»явив позов в інтересах держави, однак не вказав в особі якого органу державної влади. На ці обставини звертав увагу у своїй ухвалі від 27.04.2016 р. Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка була постановлена за наслідками касаційного провадження у цій справ, однак прокурор не уточнив свій позов.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Як роз»яснено у пп. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів», за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі про надання чи продаж із земель державної або комунальної власності земельної ділянки для розширення господарства, підсудні господарським судам.

Щодо спорів, пов'язаних з наданням додаткової земельної ділянки фермерському господарству після його створення, а також спорів про припинення діяльності фермерського господарства, то вони відповідно до ст.ст. 1, 12 ГПК України підвідомчі господарським судам.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Суд першої інстанції правильно встановив, що оскільки ОСОБА_2 було створене фермерське господарство у 2008 році, тобто створена юридична особа, всі клопотання ОСОБА_2 щодо виділення земельних ділянок надані з метою збільшення земельних площ, які знаходяться в користуванні цього господарства зроблені в інтересах фермерського господарства.

Зокрема саме цими обставинами і обґрунтовувався позов. Прокурор в позові наголошував саме на тому, що земельні ділянки фермерським господарством можуть бути набуті лише із земельних торгів. Без конкурентних засад земельні ділянки можуть передаватися в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам при його створенні. Однак, ОСОБА_2 30.12.2008 року здійснено реєстрацію юридичної особи - фермерське господарство «ОСОБА_2». Оскільки на момент прийняття оскаржуваних наказів Головного управління Держземагентства у Київській області та укладання договорів оренди фермерське господарство "ОСОБА_2" вже набуло статусу юридичної особи, отримання в подальшому трьох ділянок в оренду, яке відбулося без проведення торгів, суперечить вимогам ст. 124 ЗК України, що також є підставою для визнання наказів та договорів оренди недійсними.

Посилання прокурора на постанову Верховного Суду України від 18.05.2016 року у справі № 6-248цс16 є безпідставним, оскільки в даній постанові Верховний Суд України не робив правових висновків щодо підвідомчості розгляду справ при виділені земельних ділянок для ведення фермерського господарства, а судом був зроблений правовий висновок щодо законодавства яке є спеціальним по відношенню до загальних норм, а саме, що Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним законом по відношенню до ЗК Укаїни.

З врахуванням наведеного, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому відхиляє її, а ухвалу суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року про закриття провадження в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді