Провадження №2-з/219/3/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М, при секретарі Мирошниченко О.Л., за участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення авансу за правочин купівлі-продажу, який не було укладено, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_4 була усна угода про купівлю у останнього будинку за адресою м.Бахмут вул..Джерельна (Котовського) 65- а за 9000дол.США, тобто 210600грн. , але спочатку гроші відповідачу будуть виплачені в жовтні 2016 року, після чого договір купівлі-продажу буде оформлений нотаріально.

07.10.2015 року останній отримав від нього аванс в рахунок покупки вказаного будинку, в розмірі 1000дол.США, тобто 23400грн. ОСОБА_4 передав ключі і він разом з родиною заселився в будинок. Через складні сімейні обставини він не зміг виплатити всю суму повністю, тому звільнив будинок. Відповідач відмовився повернути отриманий аванс по неукладеній угоді. В зв'язку з цим на підставі ст.ст. 570, 657 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_4 23400 грн. авансу та судові витрати.

28.10.2016 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про забезпечення позову та накладення арешту на вказаний будинок у зв'язку із тим, що йому стало відомо про намір ОСОБА_4 продати спірний будинок третім особам, чим буде утруднено виконання судового рішення за його позовом, так як у відповідача доходів і іншого цінного майна не має.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 наполягала на задоволенні клопотання та суду пояснювала, що будинок знаходиться у стані продажу, ОСОБА_4 не має доходів, сума стягнення досить велика та належить до разового стягнення.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважала, що іншою стороною не надано доказів необхідності такого забезпечення позову, не доведена реальність загрози невиконання рішення суду та не врахована співмірність, оскільки за зустрічним позовом сума позову про стягнення з ОСОБА_3 становить 21 240,00 грн. Крім того, ОСОБА_4 працює на станції технічного обслуговування транспортних засобів, отримує дохід, тому немає реальних підстав настання негативних наслідків для ОСОБА_3 в подальшому виконанні рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи щодо забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу в розмірі 23400 грн. в зв'язку з не укладенням договору купівлі-продажу житлового будинку.

ОСОБА_4 в свою чергу звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків , спричинених при проживанні в спірному будинку, в сумі 21240 грн..

З доданих до позовної заяви відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на праві власності за договором купівлі -продажу ОСОБА_4 належить вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до нотаріально засвідченої заяви, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 23400грн., що є еквівалентом 1000дол.США, в якості авансу в рахунок майбутнього продажу йому жилого будинку.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; відсутність і зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також відсутність імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття такого заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову, відмовити.

Ця ухвала набирає законної сили, якщо її не буде оскаржено у строк, передбачений для оскарження останньої.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня його проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. М. Погрібна

Суддя Н.М. Погрібна