Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/12/17
Провадження № 2/674/233/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» м.Київ

до

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором

(ціна позову 5173,53 грн.)

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2017 року представник позивача, ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» м.Київ, звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 5173,53 грн., мотивуючи тим, що 04.12.2015 року між ОСОБА_1 спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СК-46/0059/15/109/06, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобовязався надати ОСОБА_2 кредит в сумі 4 000,00 грн.

Також 04.12.2015 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір №1 до договору, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що кредитна спілка «СуперКредит» надає ОСОБА_2 транш у розмірі 4 000,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 складає 4 000,00 грн. Водночас сторонами у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам, згідно якого ОСОБА_2 зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів додаткового договору №1.

Позивач виконав умови додаткового договору №1 та надав ОСОБА_2 транш в сумі 4 000,00 грн.. а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 04.12.2015 року.

Окрім того, 30.06.2016 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір №2 до договору, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що кредитна спілка «СуперКредит» надає ОСОБА_2 транш у розмірі 858,53 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №2 складає 3 858,51 грн. Водночас сторонами у п. 3 додаткового договору №2 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам, згідно якого ОСОБА_2 зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів додаткового договору №2.

Позивач виконав умови додаткового договору №2 та перерахував кошти в сумі 858,53 грн, згідно заяви відповідача 30.06.2016 року на перерахування коштів на реквізити карточки «ПриватБанк», на що є підтвердженням платіжне доручення №4972 від 01.07.2016 року.

Відповідно до п. 3.2 договору, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 72% річних.

Відповідно до п. 3.4. договору у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених п.3. додаткового договору №2 сторонами додаткового договору, позивач має право стягувати з ОСОБА_2 пеню за кожен день прострочення в розмірі одного процента від заборгованості по сплаті суми кредиту.

Слід також зазначити, що ОСОБА_2 було порушено п.3 умов договору, а саме: зобовязання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів , що в свою чергу спричинило затримку повернення частини кредиту та сплати процентів за Договором.

Вищенаведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та пені по договору станом на 23.12.2016 року, з якого також вбачається, що на вказану дату заборгованість за кредитним договором становить 5173,53 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 3630,02 грн., нарахованих відсотків 1018,32 грн., пені за період з 16.04.2016 року по 23.12.2016 року в розмірі 525,19 грн..

Крім того, 04.12.2015 року між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки за № СК-46/0059/15/109/06, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобовязалася солідарно з ОСОБА_2 відповідати перед позивачем за виконання зобовязань за договором.

Строк позовної давності за договором кредиту, відповідно до п. 3.5 складає 10 років, в тому числі й на стягнення пені.

Відповідач ОСОБА_2 не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, пенею, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому позивач звернувся до відповідачів та просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 5173,53 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 3630,02 грн., нарахованих відсотків 1018,32 грн., пені за період з 16.04.2016 року по 23.12.2016 року в розмірі 525,19 грн., а також судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомленні завчасно та належним через поштовий зв'язок, органи місцевого самоврядування та оголошення в пресі, про що свідчать поштові повідомлення, акти складені депутатом Дунаєвецької міської ради та оголошення в газеті «Урядовий Курєр» від 29 березня 2017 року №59, причин неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у їх відсутності не подавали.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що 04 грудня 2015 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СК-46/0059/15/109/06.

Додатком до кредитного договору кредитної лінії № СК-46/0059/15/109/06 , 04.12.2015 року був укладений додатковий договір № 1, в якому вказувалось, що позивач надає ОСОБА_2 транш по кредиту № СК-46/0059/15/109/06 у розмірі 4000 грн., сума залишку виданого кредиту на момент підписання договору складає 4000 грн., сукупна вартість кредиту складає 77,21% від суми кредиту, або 3088,70 грн., також сторонами було визначено графік платежів по кредиту та відсотках.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору, кредит мав надаватися ОСОБА_2 у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача ОСОБА_2

Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит у сумі 4000,00 грн., а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 04.12.2015 року, зі сплатою за користування кредитом з розрахунку 72% річних.

Також, додатком до кредитного договору кредитної лінії № СК-46/0059/15/109/06, 30.06.2016 року був укладений додатковий договір № 2, в якому вказувалось, що позивач надає ОСОБА_2 транш по кредиту № СК-46/0059/15/109/06 у розмірі 858,53 грн., сума залишку виданого кредиту на момент підписання договору складає 3858,51 грн., сукупна вартість кредиту складає 53,84% від суми кредиту, або 2077,69 грн., також сторонами було визначено графік платежів по кредиту та відсотках.

Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит у сумі 858,53 грн., відповідно до Додаткової угоди №2, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, а останній їх отримав, що підтверджується платіжним дорученням №4972 від 01 липня 2016 року.

ОСОБА_2 зобовязався відповідно до договору проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в таблиці 1 п.3.3 договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов'язань за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та умов цього Договору.

Таким чином, за Договором відповідач був зобов'язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним.

Згідно п. 3.4. Договору, зазначено, що у випадку прострочення відповідачем термінів платежів, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту.

Таким чином, відповідачу необхідно сплатити позивачу також і неустойку у вигляді пені за порушення зобов'язання, передбаченого Договором у вказаному вище розмірі.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. І ст. 552 Цивільного кодексу України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Тому, відповідач також має виконати перед позивачем передбачені Договором зобов'язання по сплаті відсотків.

Крім того, на виконання умов п.2.4 Договору відповідачем здійснювалися проплати не у відповідності сум і термінів платежів, зазначених у Таблиці 1 Договору, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за договором. Вказане підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по договору станом на 23.12.2016 року.

У звязку із чим, станом на 23.12.2016 року сума заборгованості становить 5173,53 грн., з яких: 3630,02 грн. -заборгованість по сплаті основної суми кредиту станом на 23.12.2016 року; 1018,32 грн.- сума несплачених станом на 23.12.2016 року процентів; 525,19 грн. - пеня нарахована за період з 16.04.2016 року по 23.12.2016 року.

Відповідно до п.п.3.5, 3.6 договору позивач та відповідач домовилися, що строк позовної давності за цими договорами складає 10 років, в тому числі й на стягнення пені. Прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.

Крім того, 04.12.2015 року між ОСОБА_1 спілкою «СуперКредит», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки за № СК-46/0059/15/109/06 відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язався солідарно з відповідачем відповідати перед позивачем за виконання зобов'язань відповідачем за Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки поручитель відповідає перед позивачем в тому ж обсязі, що і відповідач за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

04 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 був повідомлений листом № 2908/16 про те, що прострочена заборгованість по кредиту на дату написання даного листа складає 3631,02 грн., нараховані та несплачені проценти 445,31 грн., нарахована та несплачена пеня 80.98 грн., тому КС «СуперКредит» вимагала від боржника повернути суму простроченого боргу до 14 жовтня 2016 року, а у випадку невиконання вказаної вимоги, кредитодавець вказував, що буде звертатися до суду з позовом про розірвання ОСОБА_1 договору та повернення заборгованості за даним договором.

Також, 04 жовтня 2016 року, КС «СуперКредит» листом № 2916/16 було повідомлено поручителя ОСОБА_3, про невиконання ОСОБА_2 зобов'язань по ОСОБА_1 договору, у листі вказувалось, що сума боргу складає 3631,02 грн., нараховані та несплачені проценти 445,31 грн., нарахована та несплачена пеня 80.98 грн., а так як боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, тому вони повинні погасити прострочену заборгованість позичальника до 14 жовтня 2016 року, а в разі непогашення суми кредиту до вказаної дати стягнення по погашенню боргу буде проводитись у судовому порядку.

Однак дій, по виконанню покладених на них обов'язків, ні боржник, ні поручитень не вчинили.

Відповідно до ч. І ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 1 статті 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

У п. 5.1 даного Договору вказується, що договір набуває чинності з 04 грудня 2015 року і діє до 04 грудня 2017 року 24 (двадцять чотири) місяці.

Однак, в статті 1052 ЦК України вказується, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Тому у п. 2.1. Договору зазначається, що кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі затримання та сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більше як на десять відсотків; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту, або використання кредиту не за цільовим призначенням та невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які кредитодавець не несе відповідальності.

Таким чином із вказаного випливає, що позивач має повне право звернутися до суду із позовом до відповідача та його поручителя про повернення боргу, хоча строк дії договору до 04 грудня 2017 року, оскільки ні поручитель, ні відповідач ніяких дій щодо повернення заборгованої суми не вчиняють, а закон та укладений між сторонами договір чітко зазначає, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

В статті 526 ЦК України зазначено - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. І ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином відповідач, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов'язання за Договором по сплаті процентів, однак таке своє зобов'язання не виконує.

Відповідно до ч. І ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. І ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. І ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» кредитні кошти, однак у добровільному порядку виконати зобов'язання по договору № СК-46/0059/15/109/06 від 04 грудня 2015 року відмовляється, тому у нього виникла заборгованість за даним договором, яка станом на 23.12.2016 року становить 5173,53 грн., з яких: 3630,02 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту станом на 23.12.2016 року; 1018,32 грн. сума несплачених процентів станом на 23.12.2016 року; 525,19 грн.- пеня нарахована за період з 16.04.2016 року по 23.12.2016 року.

Поручитель ОСОБА_3, ніяким чином не сприяла поверненню кредитору суми боргу.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 Спілки «СуперКредит» є підставним, таким, що підлягає до задоволення, оскільки дійсно мало місце порушення майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1378 грн. та 630 грн. - витрат, пов`язаних за оголошення в газеті «Урядовий курєр» №59 від 29 березня 2017 року про виклик в судове засідання відповідачів, що підтверджується платіжним дорученням №11643 від 22.03.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 509, 525-527, 530, 549, 551, 598, 599, 610, 612, 615, 627, 629, 634, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,60,61, 79, 88, 169, 209, 213-215, 217, 218, 224-226,228, 232, 233 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» м.Київ задовольнити.

Стягнути заборгованість за кредитним договором № СК-46/0059/15/109/06 від 04.12.2015 року солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» (МФО 380805, , п/р 265041486 в АТ» ОСОБА_5 АВАЛЬ» у м.Києві) в розмірі 5173 (пять тисяч сто сімдесят три) грн. 53 коп., з яких: 3630,02 грн.- заборгованість по сплаті основної суми кредиту станом на 23.12.2016 року; 1018,32 грн.- сума несплачених процентів станом на 23.12.2016 року; 525,19 грн.- пеня нарахована за період з 16.04.2016 року по 23.12.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» (МФО 380805, , п/р 265041486 в АТ» ОСОБА_5 АВАЛЬ» у м.Києві) з кожного по 689 грн. судового збору та по 315 грн. судових витрат ,пов`язаних з оголошенням в газеті «Урядовий курєр» №59 від 29 березня 2017 року про виклик відповідачів в судове засідання .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук