Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/4782/16-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 50 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за позовом органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області звернувся до суду із даним позовом, діючи в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в якому просив позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 500 грн., щомісячно на кожну дитину, передати вказаних дітей на опікування органу опіки та піклування, виселити відповідача з будинку АДРЕСА_1 зняти його з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування зазначених вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживали разом з матір'ю ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 мати дітей померла. В свою чергу, батько дітей проживав в АДРЕСА_2, і після смерті ОСОБА_6 забрав дітей за місцем свого проживання, а потім переїхав в м.Бердичів. Однак зловживав спиртними напоями, батьківські обов'язки не виконував належним чином, залишав дітей без догляду, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, а діти були поміщені до дитячого відділення ЦМЛ, а згодом до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім". 07.09.2016 року на комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердичівської міської ради розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, і прийнято рішення про позбавлення відповідача батьківських прав.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування Бердичівської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, виселення, зняття з реєстрації відмовлено за безпідставністю. Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, належним чином виконуючи в подальшому обов'язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством. На орган опіки та піклування Бердичівської міської ради покладено контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції органом опіки та піклування Бердичівської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт вважає, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи, Зокрема, судом не було взято до уваги покази свідка ОСОБА_7, яка є представником центру соціальних служб та здійснювала нагляд за даною родиною. Судом також проігноровано той факт, що з відповідачем тривалий час проводилась робота спрямована на зміну його поведінки відносно дітей, проте ОСОБА_2 не було зроблено висновків з даного приводу. До того ж, його спілкування з дітьми частково відновилось лише під час перебування даної справи на розгляді суду, що жодним чином не може свідчити про виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином.

Представник органу опіки та піклування підтримав доводи апеляційної скарги і не заперечив факту перебування з дітьми у серпні 2016 року під час відсутності батька незнайомої їм жінки.

Відповідач, його представник та прокурор заперечують у її задоволенні. Відповідач пояснив, що дійсно у нього в житті були моменти, коли він вживав спиртне, але від останнього він не має залежності. Працював, але змушений був звільнитися внаслідок дій органу опіки та піклування, представники яких виставили його у негативному світлі по місцю роботи, що призвело до укладень у відносинах з керівництвом. На даний час його дохід, який він отримує без офіційного оформлення, є більшим ніж раніше. Інтерес до дітей ніколи не втрачав, піклується про них, відвідує у санаторії, де вони перебувають за станом здоров'я, матеріально забезпечує, періодично забирає їх додому, а у разі необхідності відвідати попереднє місце проживання, з ними залишаються його родичі.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10-12).

Мати дітей - ОСОБА_6, з якою проживали діти, померла ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_2 звернувся в інтересах дітей до нотаріуса на оформлення спадщини, а в лютому 2014 року забрав їх для проживання в АДРЕСА_2, де діти проживали по липень 2015 року, що підтверджується довідкою Солотвинської сільської ради від 15.06.2016 року №210, листом Бердичівського відділу ГУ НП в Житомирській області №560 від 06.06.2015 року (а.с.31-32).

В липні 2015 року сім'я ОСОБА_2 переїхала на постійне місце проживання в житловий будинок АДРЕСА_1 який належить на праві власності малолітнім дітям: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16, 17, 18, 18, 20, 21, 22).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що до вересня 2016 року ОСОБА_2 періодично зловживав алкогольними напоями.

Судом встановлено, що сім'я ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом (а.с. 26).

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.06.2016 року по справі 274/2881/16-п відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків за ст.184 КУпАП (а.с. 30).

Згідно довідки КЗ "Радомишильська загальноосвітня санаторна школа - інтернат І - Ш ступенів, в період з 01.09.2015 року по 07.09.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчалися в Радомишльській санаторній школі - інтернаті (а.с. 63).

За направленням служби у справах дітей Житомирської ОДА від 31.08.2016 року №1054 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 02.09.2016 року влаштовано до комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації «Сонячний дім», де малолітні діти знаходяться по даний час, що підтверджується довідкою обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" від 25.10.2016 року № 409 (а.с. 93).

Згідно довідки №132 від 13.12.2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває в Потіївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті І-Ш ступенів з 10.11.2016 року, (а.с. 141).

15.09.2016 року орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.7-9).

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова Пленуму) роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 постанови Пленуму).

Згідно з п.18 постанови Пленуму зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної

поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення

до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та

піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Під час розгляду справи згідно з ст.171 СК України було опитано малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які висловили бажання проживати з батьком та молодшим братом.

Також, судом встановлено, що відповідач працює, пройшов лікування, позитивно характеризується по місцю проживання, роботи та місцю навчання дітей, відвідує їх, цікавиться їх навчанням та піклується про матеріальне забезпечення, отримав згоду на зарахування дітей до ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7 ім.Віктора Пастуха у м.Бердичев.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, на підставі належно оцінених доказів у їх сукупності, ст.ст.19, 164, 171 СК України, вимог Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, п.18 постанови Пленуму, виходячи із інтересів дітей у першу чергу, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та передачу дітей на опікування органу опіки та піклування, оскільки не встановлено умисності дій останнього в ухиленні від виконання батьківських обов'язків, вжиття відповідачем заходів для зміни свого ставлення до дітей та поводження у особистому житті, що свідчить про намагання ОСОБА_2 бути разом з дітьми, піклуватися про їх моральний та фізичний розвиток, матеріальне забезпечення.

Судом дано належну оцінку показанням свідків та іншим матеріалам справи, які підтверджували зловживання відповідачем спиртними напоями в попередній період, що призводило до неналежного виконання батьківських обов'язків в цей час, але не може бути безумовним підтвердженням свідомого нехтування своїми обов'язками, враховуючи його ставлення до дітей після смерті матері - забрав до себе, опікувався ними.

При цьому, судом правильно враховано подальші дії відповідача по позбавленню залежності від спиртних напоїв, зміну його ставлення до виконання своїх обов'язків, ставлення батька до дітей та їх прив'язаність до нього, відсутність матері.

Доводи Органу опіки та піклування про те, що зміна ставлення позивача пов'язана із отриманням ним виплат на дітей не узгоджуються із дослідженими доказами, з яких вбачається, що неналежне виконання батьківських обов'язків пов'язане саме з періодами зловживання спиртними напоями, а тому вони є лише припущеннями, що не може покладатися в основу рішення (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Також, судом враховано неналежне виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 у період до пред'явлення позову та покладено на орган опіки та піклування обов'язок по контролю за їх виконанням.

Вимога про стягнення аліментів заявлена з підстав, передбачених ч.2 ст.166 СК України, а тому задоволенню не підлягала у зв'язку із відмовою у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.

З урахуванням належності малолітнім дітям будинку № 78 по вул.Піонтковського у м.Бердичів та вимог ст.ст.29, 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, залишення дітей на проживання з батьком, є підставою для відмови у виселенні останнього з належного їм житлового приміщення.

Суд повно, всебічно з'ясував обставини, що мають значення для справи, правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, та зібраним у справі доказам дав належну оцінку. Будь-яких процесуальних порушень чи порушень норм матеріального права, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу органу Опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: