Справа № 181/310/17
Провадження № 2-о/181/15/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Макіївка, Донецької області померла її мати ОСОБА_2, що посвідчується свідоцтвом про смерть, яке видане так званою «донецькою народною республікою» 09 листопада 2016 року, актовий запис № 931. Факт смерті також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №99 від 11 лютого 2016 року, виданим центром первинної медико-санітарної допомоги №6, міста Макіївка, Донецької Народної Республіки та довідкою про причини смерті.

Заінтересована особа відмовила ОСОБА_1 в державній реєстрації смерті

ОСОБА_2, оскільки пред'явлені документи не відповідають формі, визначеній законодавством України. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті її матері ОСОБА_2, прийняття спадщини, яка відкрилася після її смерті та для реалізації інших прав та обов'язків, пов'язаних з фактом смерті.

Заявник просить суд встановити факт смерті її матері, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка померла в м. Макіївка, Донецької області, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 87 років.

Заявник в судове засідання не з'явився, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Наполягає на задоволенні заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за їх відсутності, заперечень по справі не мають.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 14 травня 1957 року, актовий запис №787, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батьком якої записано ОСОБА_4, а матір'ю - ОСОБА_2

Судом оглянуті надані заявником документи: «справка о причине смерти №99, врачебное свидетельство о смерти №99, выданные комунальным учреждением «Центр первично медико-санитарной помощи №6 города Макеевки, Донецкой Народной Республики 11 февраля 2016 года и Свидетельство о смерти серии НОМЕР_2, выданного Советским отделом записи актов гражданского состояния города Макеевки Государственной Регистрационной Палаты Министерства юстиции Донецкой Народной Республики 09 ноября 2016 года», в яких зазначено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Совєтському районі м. Макіївки, у віці 87 років від хронічної серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця з артеріальною гіпертонією та отеросклеротичного кардіосклерозу.

Ці документи не приймається судом, як докази, через їх неналежність у зв'язку з обставинами, викладеним нижче.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Ч.2 ст.9 - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином судом встановлено, що медичне лікарське свідоцтво про смерть №99, свідоцтво про смерть, видане Совєтським відділом актів цивільного стану м. Макіївки Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, серії НОМЕР_2 від 11 лютого 2016 року та довідка про причину смерті №99 є недійсними і не створюють правових наслідків, що позбавило ОСОБА_1 яка є громадянкою України, можливості отримати свідоцтво про смерть її матері.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть ОСОБА_2 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Так, п.5 розділу ІІІ Правил передбачено, що підставами для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть її матері, так як реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті неможлива в даний час, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту смерті ОСОБА_2, оскільки це неможливо без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги в підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України, необхідно віднести за рахунок заявника.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт, про який зазначає заявник у своїй заяві.

Ч.2 ст.256 - тільки у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.ч.1,2,4 ст.2571 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.235, 256-259 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка померла в м. Макіївка, Донецької області, Україна ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у віці 87 років.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Гончаренко