У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку по АДРЕСА_1.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є він та її онук - ОСОБА_5 як спадкоємець за правом представлення, оскільки його мати - ОСОБА_7, дочка ОСОБА_6, мала б право на спадщину як спадкоємець першої черги.

Звертав увагу, що вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 1999 року ОСОБА_5 визнано винним за вчинення злочину, передбаченого ст. 94 КК України (в редакції 1960 року), а саме - за умисне вбивство своєї матері ОСОБА_7, яка мала бути спадкоємицею після смерті ОСОБА_6

Посилаючись на те, що відповідач фактично успадкує майно, яке мало б належати в якості спадку його матері, а він позбавив її життя, відтак не має права на частку спадкового майна, що відкрилося після смерті ОСОБА_6, просив суд усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року, позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), керуючись положеннями ч. 1 ст. 1224 ЦК України, дійшов правильного висновку про усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті його баби - ОСОБА_6, оскільки він умисно позбавив життя свою матір - ОСОБА_7, що дозволило йому успадковувати замість останньої за правом представлення (ст. 1266 ЦК України).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.С.Ткачук

І.М.Фаловська