КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6058/15-ц
Провадження № 4-с/552/23/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Павленко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2017 року до суду звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. В скарзі просили суд визнати незаконними, що порушили права ОСОБА_1, постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міськрайонного управління юстиції від 27.02.2017 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №552/6058/15-ц від 09 лютого 2016 року за реєстраційними ВП №50331291 та ВП №50331347 та їх скасувати, а виконавчі листи повернути у Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського міськрайонного управління юстиції для виконання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 скаргу підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Заінтересована особа Київський ВДВС м.Полтава ГТУЮ в Полтавській області в судове засідання свого представника не направило, попередньо надали заяву про перенесення розгляду справи в звязку з зайнятістю їх представників.

Заслухавши думку скаржника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, суд вважає, що причина неявки представника Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області є неповажною, тому розгляд справи можливо провести за відсутності зацікавленої особи Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області.

Суд, заслухавши думку скаржника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави, перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та зобовязання вчинити певні дії.

25.11.2015 року рішенням Київського районного суду м.Полтави позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Усунуто перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_1, а саме зобовязано ОСОБА_4, ОСОБА_3 надати доступ техніку Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» до домоволодіння за адресою м.Полтава, пров.Памірський ,6 для проведення обмірів нерухомого майна.

09.02.2016 року ухвалою апеляційного суду Полтавської області рішення Київського районного суду м.Полтави від 25.11.2015 року залишено без змін.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

27.02.2017 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №50331347 на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вжито вичерпних заходів для примусового виконання рішення.

Відповідно до положень пункту 11 частини 1ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Європейський суд з прав людини у «пілотному» рішенні «ОСОБА_6 проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) відповідно до практики Суду в контексті оцінки дій держави та її органів у питаннях виконання судових рішень, що набрали законної сили, зазначив, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; Суд вказав на неприпустимість та несумісність з положеннями Конвенції практики, коли особа, яка домоглася від національного органу остаточного рішення, за виконання якого несуть відповідальність органи влади України, наражається на ризик бути позбавленою можливості скористатися вигодами такого рішення відповідно до Конвенції (п.п.51, 53, 54, 73, 83, 85, 88 та ін.). Відповідні позиції висловлені ЄСПЛ і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн».

Враховуючи обставини справи та те, що рішення Київського районного суду м.Полтави від 25.11.2015 року є невиконаним протягом тривалого часу, суд вважає, що державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень формально пославшись на статтю 75 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця підлягає задоволенню в повному обсязі

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 383-385 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконними, що порушили права ОСОБА_1, постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міськрайонного управління юстиції від 27.02.2017 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №552/6058/15-ц від 09 лютого 2016 року за реєстраційними ВП №50331291 та ВП №50331347 та їх скасувати, а виконавчі листи повернути у Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського міськрайонного управління юстиції для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко