Справа № 352/113/17
Провадження № 2/352/414/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Пилипів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Тисменицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії в сумі 9329,75 грн., -

в с т а н о в и в:

Позивач - управління Пенсійного фонду України у Тисменицькому районі, правонаступником якого є Тисменицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, 23.01.2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення переплати пенсії в сумі 9329,75 грн.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідачці з 29.08.2012 р. призначено пенсію за нормами Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» частиною сьомою ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено наступним: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються». Відповідачка звільнена з посади землевпорядника Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області з 28 серпня 2012 р. Однак, у подальшому Ямницька сільська рада Тисменицького району з відповідачкою уклала трудову угоду, зі змісту якої вбачається, що угода є трудовим договором, укладення, дія та припинення якого регулюється нормами Кодексу законів про працю України. У звязку з цим відповідачка не мала права на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Таким чином, виникла переплата пенсії за період з 01.04.2015 р. по 30.09.2015 р. в розмірі 9329 грн. 75 коп., яка була набута відповідачкою без достатньої правової підстави. Згідно ст.1212 ЦК України відповідачка зобов'язана повернути надмірно отримані кошти.

Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, у письмовому запереченні посилалась на необгрунтованість заявлених позивачем вимог, оскільки 03.09.2012 р. між нею та Ямницькою сільською радою Тисменицького району було укладено контракт, згідно якого вона виконувала обовязки землевпорядника, посадовою особою місцевого самоврядування не була. Крім того, щомісячно сільська рада позивачу здавала звіт по єдиному внеску, тобто управління Пенсійного фонду у Тисменицькому районі було обізнано про виконувану нею роботу. Таким чином, вона є добросовісним набувачем переплачених коштів, а тому вони згідно вимог ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню. Просила у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідачці ОСОБА_1 з 29 серпня 2012 р. управлінням ПФ України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області, правонаступником якого є Тисменицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, призначено пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

03.09.2012 р. між Ямницькою сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області та відповідачкою було укладено трудову угоду, згідно якої працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цим контрактом, а роботодавець зобовязується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством, угодою сторін (а.с.5).

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За змістом частини першої ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Саме на цю норму, як на підставу позову, посилається позивач.

Разом з тим, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Саме така правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 02.07.2014 р. у справі № 6-91цс14, яка згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Позивач у порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставини щодо наявності рахункової помилки з його боку при нарахуванні відповідачці пенсії та на підтвердження допущення відповідачкою будь-яких порушень чи зловживань, що призвели до виникнення переплати пенсії, які б ставили під сумнів її добросовісність.

Що стосується посилання позивача на встановлені тимчасові у період з 1 квітня 2015 р. до 31 грудня 2015 р. обмеження щодо виплати пенсій, то такі стосувалися посадових осіб місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування (ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка звільнена з посади землевпорядника з 28.08.2012 р. у звязку з виходом на пенсію. У подальшому обовязки землевпорядника виконувала на підставі трудової угоди та не була посадовою особою місцевого самоврядування у розумінні ст.ст. 2, 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З огляду на викладене, з урахуванням того, що відповідачка є добросовісним набувачем переплачених пенсійних коштів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачки переплати пенсії в сумі 9329,75 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у позові Тисменицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії в сумі 9329,75 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець