Справа № 682/65/17
Провадження № 2/682/197/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

11.01.2017 ОСОБА_1 звернулася до суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказує на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалось із-за різних характерів, різних поглядів на сімейне життя, на відношення між чоловіком та дружиною, внаслідок чого між нами постійно виникали сварки та непорозуміння. З липня 2013 року вони як подружжя не проживають, шлюб існує формально. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, доповнивши, що шлюбні відносини між ними припинено остаточно.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про слухання справи, що стверджується повідомленнями про вручення судової повістки, та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином (а.с.23,28).

З урахуванням позиції представника позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою представника позивача на підставі ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально.

Судом встановлено, що 15.11.2008 сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 055012 від 15.11.2008.Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як видно з пояснень позивачки, вони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з 2013 року

Діти проживають і після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою ОСОБА_1

За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Питання про відновлення дошлюбного прізвища позивачка не ставить.

Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 105, 109, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 223-225, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 листопада 2008 року Берездівською сільською радою Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 14.

Шлюб припиняється з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.