РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» (далі ТзОВ «Рівнетеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Рівнетеплоенерго» 13053,36 грн заборгованості за надані послуги з теплопостачання та 1378 грн судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Представник ТзОВ «Рівнетеплоенерго» ОСОБА_3 подала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі на загальну суму 13053,36 грн та просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також сплачений позивачем судовий збір. Розгляд справи просить суд провести у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 подала суду письмову заяву, в якій визнала заборгованість за надані послуги в межах строку позовної давності в сумі 6597,78 грн та просить суд розгляд справи провести у її відсутності. Також подала суду письмову заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Рівнетеплоенерго» про стягнення заборгованості за надані послуги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що ТзОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1, власником якого є відповідач ОСОБА_2

Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання», пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», частини першої статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», статей 67,68 ЖК України, відповідач зобовязана своєчасно, а саме щомісячно, здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Судом також встановлено, що в період з листопада 2009 року по 01 березня 2017 року відповідач ОСОБА_2 оплату за послуги опалення та гарячого водопостачання взагалі не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 13053,36 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Суд визнає, що вимоги про стягнення заборгованості по оплаті за послуги опалення та гарячого водопостачання є обґрунтованими та доведеними. Разом з тим, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість в меншому розмірі, ніж просить позивач.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною пятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як визначено статтею 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно вимог частин третьої та четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що в період з листопада 2009 року по 01 березня 2017 року відповідач ОСОБА_2 оплату за послуги опалення та гарячого водопостачання взагалі не здійснювала.

14 вересня 2016 року ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернулося до Рівненського міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту теплову енергію, яка виникла на той час. Ухвалою суду від 23 вересня 2016 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд визнає, що строки позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості, яка виникла у період до вересня 2013 року позивачем пропущені, а відтак, приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування позовної давності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, яка виникла у період до вересня 2013 року, задоволенню не підлягають за спливом позовної давності.

Як слідує з наданого позивачем розрахунку, в період з 01 вересня 2013 року по 01 березня 2017 року заборгованість відповідача за надані ТзОВ «Рівнетеплоенерго» послуги становить 6597,78 грн, а тому саме ця заборгованість і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною першою статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 696,51 грн судового збору (6597,78 : 13053,36 х 1378).

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» 6597 (шість тисяч пятсот девяносто сім) гривень 78 копійок заборгованості за надані послуги з теплопостачання та 696 (шістсот девяносто шість) гривень 51 копійку судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.П.Куцоконь