Ухвала

іменем україни

22 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Гримич М.К., УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Валлет», про визнання договорів недійсними, застосування наслідків визнання договорів недійсними та скасування заборони на відчуження заставного майна; за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Валлет», до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - ВАТ «ВТБ Банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили: визнати недійсною генеральну угоду від 15 лютого 2008 року, укладену між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4; визнати недійсними кредитний договір від 15 лютого 2008 року, укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4, а також додаткові угоди до цього договору від 13 жовтня 2008 року та від 27 квітня 2009 року; визнати недійсними кредитний договір від 19 лютого 2008 року, укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4, а також додаткові угоди до цього договору від 13 жовтня 2008 року та від 27 квітня 2009 року; застосувати наслідки визнання договору недійсним та повернути сторони генеральної угоди від 15 лютого 2008 року в первісний майновий стан; визнати недійсним іпотечний договір від 15 лютого 2008 року, укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_8; скасувати заборону відчуження нерухомого майна від 15 лютого 2008 року, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за № 1292, 1293; визнати недійсними договір поруки від 15 лютого 2008 року, укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_6, та ОСОБА_4, а також додаткову угоду до цього договору від 13 жовтня 2008 року; визнати недійсним договір поруки від 19 лютого 2008 року, укладений між ВАТ «ВТБ Банк», ОСОБА_8 та ОСОБА_4; визнати недійсним договір поруки від 19 лютого 2008 року, укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_6, та ОСОБА_4

У серпні 2009 року ВАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за вказаними вище договорами та звернути стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2009 року зазначені позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено частково.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі 1 953,60 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року залучено правонаступника ПАТ «ВТБ Банк» - товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Валлет» до участі у справі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - сплати судового збору у розмірі 1 953,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції яка була чинною на момент вчинення процесуальної дії, за подання до суду апеляційної скарги встановлена ставка - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

У п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 роз'яснено, що Законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

За правилом ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 має статус у даній справі не лише позивача за первісним позовом, а й відповідача за зустрічними вимогами банку про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, заявник не звільнена на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення місцевого суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог.

Таким чином, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_8 необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення місцевого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

М.К.Гримич

О.В.Умнова