24.05.2017 Суддя Горчакова О. І..
Справа № 644/1488/17
Провадження № 2/644/1311/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду міста Харкова Горчакова О.І., розглянувши заяву представника Позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 «Про забезпечення позову», -

в с т а н о в и в :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява про забезпечення позову. Позивач прохає: накласти арешт на частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3.

Заява обґрунтована тим, що в проваджені Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості».

З урахуванням того, що сума боргу за позовом становить 137 762 грн. 51 коп., а відповідач має у власності квартиру АДРЕСА_1 і він має можливість розпоряджатися своїм майном, що може ускладнити виконання судового рішення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 151 ЦПК України, передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вимога про забезпечення позову не підлягає задоволенню. Позивач у заяві не зазначив доказів того, що невжиття заходів по забезпеченню позову, може призвести до ускладнення виконання рішення суду, не надано підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, доказів відчуження спірного житлового будинку на користь інших осіб відповідачем, у зв'язку з чим не наведено достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову. Також судом установлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 11.05.2017 року на часту квартири АДРЕСА_1, що належить - ОСОБА_3, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.04.2010 року накладено арешт нерухомого майна. Отже забезпечення судом позову у виді накладення арешту на обєкт нерухомого майна означає, що цей обєкт набуває правового режиму обмеженого в цивільному обороті, що також підтверджує безпідставність заяви Позивача про забезпечення позову.

Суд розяснює Позивачу, що у разі зверненню з аналогічною заявою, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 153 ЦПК України забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 «Про забезпечення позову» за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Горчакова