Справа № 458/15/17
РІШЕННЯ

03 квітня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Яворської Ю.В., розглянувши в м.Турці Львівської області позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у м.Полтава до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

10.01.2017 року до суду із даною позовною заявою звернулося Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"в особі філії публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у м.Полтава.

Посилаються на те, що 24.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м.Полтаві та ОСОБА_2 було укладено договір № БН/2013-01 про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії.

Відповідно до укладеного договору банк надав кредит з лімітом не більше 4000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а ОСОБА_1 зобов'язувався повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у в порядку та на умовах, визначених договором. Також договором передбачено, що дія кредитної лінії припиняється 31.12.2014 року. У цей же термін позичальник зобов'язувався погасити Кредитору усю існуючу заборгованість за Кредитом та процентами за користування Кредитом. За користування Кредитом позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36,00 % річних, та проценти за користування кредитом, штрафні санкції, а також будь-які інші платежі, визначені цим договором.

За користування кредитними коштами відповідно до умов договору відповідачу нараховувались проценти, проте, починаючи з серпня 2014 року, відповідач перестав виконувати свої обов'язки за кредитним договором та погашати проценти за користування кредитом. Також на картковий рахунок відповідача організацією не проводились зарахування заробітної плати.

У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 01.12.2017 року має заборгованість - 2502,98 грн., яка складається:

818,87 грн. -сума простроченої основної заборгованості;

707,40 грн. - пеня на суму основної заборгованості;

687,60 грн. - сума прострочених відсотків;

289,11 грн. - пеня на суму прострочених відсотків.

Просять суд стягнути із відповідача на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у м.Полтава заборгованість за кредитним договором у розмірі 3142,03 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не прибув, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м.Полтаві та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № БН/2013-01 про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії.

Відповідно до укладеного договору банк надав відповідачу кредит з лімітом не більше 4000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а ОСОБА_1 зобов'язувався повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Також договором передбачено, що дія кредитної лінії припиняється 31.12.2014 року. У цей же термін позичальник зобов'язувався погасити кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом. За користування кредитом позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36,00 % річних та проценти за користування кредитом, штрафні санкції, а також будь-які інші платежі, визначені цим договором.

Відповідач проводив операції з використанням платіжної картки по оплаті товарів та зняттю готівкових коштів в банкоматах. Внаслідок проведення цих операцій на рахунку відповідача утворилася заборгованість за кредитом в сумі 1506,47 грн.

За користування кредитними коштами відповідно до умов договору, відповідачу нараховувались проценти, проте, починаючи з серпня 2014 року, відповідач перестав виконувати свої обов'язки за кредитним договором та погашати проценти за користування кредитом; також на картковий рахунок відповідача організацією не проводились зарахування заробітної плати.

У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 01.12.2017 року має заборгованість - 2502,98 грн., яка складається:

818,87 грн. - заборгованість за основним боргом;

687,60 грн. - заборгованість за процентами;

289,11 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами;

707,40 грн. - пеня нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом, а також інфляційні втрати становлять 639,05 грн., а всього розмір заборгованості становить 3142, 03 грн.

Наведені вище обставини підтверджуються:

- розрахунком заборгованості за договором б/н від 24.01.2013 року № БН/2013-01 станом на 01.12.2016 року;

- копією договору № БН/2013-01 від 24.01.2013 року;

- випискою за контрактом № ;

- копією претензії № 064-100/1595 від 10.12.2014 року;

- копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 427;

- копією паспорта позичальника;

-копією довіреності № 1733 від 19.08.2016 року;

- меморіальним ордером № 2489 від 20.12.2016 року.

Не довіряти даним доказам у суду підстав немає.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1053 ЦК України.

В силу ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

В силу статтей 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3.07.1991 р. № 1282-ХІІ індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні. Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня.

Норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

В силу ст. 88 ЦПК України стягненню із відповідача в колристь позивача підлягає також відшкодування судових витрат у вигляді судового збору в сумі 1378 гривень та в дохід держави недоплачений судовий збір в сумі 222 грн.

На підставі наведеного вище та керуючись статтями 4, 10, 60, 88, 212- 215, 224-230 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3.07.1991р., суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м.Полтаві заборгованість за кредитним договором в сумі 3142,03 грн. та відшкодування судових витрат в сумі 1378 гривень, а всього 4520 (чотири тисячі п'ятсот двадцять) гривень 03 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 недоплачений судовий збір в сумі 222 гривні.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 10 днів із дня його проголошення.

Окрім цього, відповідач має право подати заяву про перегляд даного заочного рішення протягом 10 днів із дня отримання його копії.

Суддя-