Провадження № 8/760/2/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Казакова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за ново виявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 17.12.2015 року по справі №2- 8159/15, визнано незаконним наказ про звільнення з роботи, поновлено на роботі з 13.12.2015 року та стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.10.2015 року по 17.12.2015 р., в задоволенні моральної шкоди, відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2016 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2015 року залишено без змін.

24.06.2016 року позивач звернулася до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в порядку п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України.

В обґрунтування нововиявлених обставин позивач посилалася на те, що відповідачем- 2 до Апеляційного суду м. Києва була подана нова довідка про середньомісячну заробітну плату, згідно якої було встановлено, що середній заробіток, який необхідно обчислювати для виплати позивачу мав становити 888,39 грн., а не 548,15 грн., як було зазначено у попередній довідці. Зазначає, що відповідач - 2 помилився при розрахунку її середньоденної заробітної плати при наданні попередньої довідки, про що не було відомо ні позивачу, ні суду першої інстанції при винесенні рішення.

За таких обставин вважає, що при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.10.2015 -17.12.2015 р.р. розмір її заробітку мав становити 35 535, 60 грн., а не 21 926, 00 грн.

Тому позивач просила, при ухваленні рішення визначити їй до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.10.2015-17.12.2015 року у розмірі 35 535, 60грн., стягнувши з відповідача-2 на її користь 13 609, 60 грн., тобто з урахуванням раніше виплаченої суми в розмірі 21 926,00 грн.

Заявник подану заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідача-1 просив вирішити розгляд поданої заяви на розсуд

суду.

Представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні поданої заяви .

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17.12.2015 року по справі №2- 8159/15, визнано незаконним наказ про звільнення з роботи, поновлено на роботі з 13.12.2015 року та стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.10.2015 року по 17.12.2015 р. в розмірі 21926,00 грн., в задоволенні моральної шкоди, відмовлено (Том1 а.с.160-166).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2016 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2015 року залишено без змін (Том 2 а.с. 8-15).

На думку позивача, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17.12.2015 року в частині стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 23.10.2015 року по 17.12.2015 року має бути переглянуте за нововиявленими обставинами.

Суд не погоджується з доводами позивача та вважає, що обставини на які позивач посилається, не є нововивявленими в розумінні вимог ст. 361 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.2 ст. 361 ЦПК підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за №4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Вбачається, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17.12.2015 року позов ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволено частково.

Даним рішенням визнано незаконним наказ про звільнення з роботи, поновлено на роботі з 13.12.2015 року та стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.10.2015 року по 17.12.2015 р. в розмірі 21926,00 грн., в задоволенні моральної шкоди, відмовлено.

Дане рішення відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2016 року набрало чинності та виконано відповідачами по справі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за №4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язанні з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами по справі, Державною організацією «Українське агентство з авторських та суміжних прав» до Апеляційного суду м. Києва в обгрунтування поданої апеляційної скарги та своїх заперечень проти позову ОСОБА_1 була подана нова довідка про середньомісячну заробітну плату, згідно якої середній заробіток позивача становив 888,39 грн., а не 548,15 грн., як було зазначено у попередній довідці.

Апеляційний суд м. Києва не прийняв до уваги нову довідку про середньомісячну заробітну плату та виніс ухвалу від 01.03.2016 року, якою рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2015 року залишив без змін.

Відповідно до п.7 вказаної вище Постанови обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що нова довідка про середньомісячний заробіток позивача , була предметом розгляду апеляційним судом м.Києва, тобто існувала на час ухваленні рішення у справі і до набрання його чинності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач погодилася з рішенням апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача-2.

За таких обставин суд вважає, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування поданої заяви не можна вважати нововиявленими, а є новими обставинами.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що подана заява ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

Вбачається, що позивачем була подана заява в порядку ст. 361 ЦПК України 24.06.2016 року, тобто з пропуском встановленого законом місячного строку з дня втановлення обставин, які на думку позивача є істотними. Тому враховуючи обставини справи та клопотання позивача, вважає за можливе поновити відповідний строк, як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4, ст. ст. 3,4, 10, 11, п. 2 ч. 1 ст. 205, 361-365 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: