Провадження № 2/522/2557/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З грудня 2015 року фактично припинені шлюбні відносини, відповідач проживає окремо, втрачені всі фізичні і духовні звязки між подружжям. Позивачка зазначає, що час передбачений на примирення був використаний та подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Виявила бажання залишити прізвище «Лисенко».

Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься нотаріальна посвідчена заява, з якої вбачається, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та надає згоду на проживання дитини разом з матірю (а.с. 9).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2005 року, про що свідчить актовий запис № 9 зроблений виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області.

Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, чка за згодою сторін залишиться проживати з матірю.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2015 року припинені шлюбні відносини, відповідач проживає окремо, втрачені всі фізичні і духовні звязки між подружжям. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує.

При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу позивачка залишає прізвище «Лисенко».

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 208 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Судік) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області, актовий запис № 9, які мають малолітню доньку - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити прізвище «Лисенко».

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Чернявська Л. М.

31.01.2017