Справа № 564/1482/16-ц
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Олійник П. В.
з участю секретаря Озарчук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 27.09.2003 року Костопільським райвідділом реєстрації актів громадського стану Рівненської області, актовий запис №196, малолітніх дітей залишити проживати з нею, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та надала згоду на прийняття заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.
За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши поясненя позивача, всебічно, обєктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 2003 року у Костопільському райвідділі реєстрації актів громадського стану Рівненської області, про що складено актовий запис №196. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей; ОСОБА_3, 2005 року народженя, Даліміра, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.
Судом встановлено, що позивач та відповідач не проживають як сім'я протягом тривалого часу, вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, сторони не бажають надалі проживати разом однією сім'єю, примирення є неможливим.
Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України).
Згідно зіст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. За час наданий судом примирення між сторонами не наступило.
Що стосується визначення місця проживання дітей, то відповідно до ч 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У даному випадку спору щодо визначення місця проживання дітей немає, а тому місце проживання дітей слід визначити з матір'ю.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.
У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 110-112 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 27 вересня 2003 року Костопільським райвідділом реєстрації актів громадського стану Рівненської області, за актовим записом № 196 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.
Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати з позивачкою ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5