АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/1944/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Коломієць О.Р.
Провадження № 22-ц/789/329/17 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Храпак Н. М., Сташків Б. І.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Чортківської міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення Чортківської міської ради №180 від 14 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Чортківської міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення Чортківської міської ради №180 від 14 вересня 2015 року. В обгрунтування позову вказує, що вона є співвласником житлового будинку № 2 по вул. Кривоноса в м. Чорткові та її частка у спільному майні складає 23/50 частини будинковолодіння. Інша частина перебуває у власності її сусідки ОСОБА_1, якій належить відповідно 27/50 частки даного будинковолодіння, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка. За житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами закріплена присадибна земельна ділянка із фактичною площею 615 кв.м., що підтверджується відповідними документами. Вказана присадибна земельна ділянка, як і житловий будинок, також перебуває у спільній частковій власності. Однак, питання щодо встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку відповідно до їхніх часток у спільному майні вирішено не було. Позивачці стало відомо, що 14 вересня 2015 року?, під час розгляду справи про визначення судом порядку користування спірною земельною ділянкою, Чортківська міська рада Тернопільської області на пленарному засіданні сесії прийняла оскаржуване рішення за №180 Про затвердження акту погодження та закріплення межі земельної ділянки по вул.Максима Кривоноса,2 в м.Чортків гр. ОСОБА_5, яке фактично здійснило розподіл в натурі присадибної земельної ділянки на дві частини між нею та ОСОБА_5

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано рішення п'ятдесят восьмої сесії шостого скликання Чортківської міської ради № 180 від 14 вересня 2015 року «Про затвердження акту погодження та закріплення межі земельної ділянки по вул. Максима Кривоноса, 2 в м. Чорткові гр. ОСОБА_5» недійсним. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з'ясування судом істотних обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказує, що суд не дав оцінки тому факту, що позивачка не являється власником або користувачем земельної ділянки в розумінні статей 125,126 ЗК України та ч.2 ст.3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки матеріали справи не містять правовстановлюючих документів на її ім'я. Відтак, особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що позивачка не набула ознак учасника спільної часткової власності, а сама ділянка ознак об'єкта права власності. Наголошує, що в оскаржуваному рішенні не йдеться про будь-який розподіл земельної ділянки, а тому спірне рішення не може встановлювати порядок користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку. Відповідач зазначає, що не відповідають дійсності висновки суду щодо розміру присадибної земельної ділянки, так як вони спростовуються викопіровкою із плану забудованого кварталу №101 від 02.12.1982 року, де площа земельної ділянки становить 616 кв.м., а не 615 кв.м. як вказано в судовому рішенні. Крім того, позивачкою не доведено, а судом не встановлено будь-яких перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою та у здійсненні приватизації земельної ділянки останньою. Вважає, що вона є неналежним відповідачем по справі, оскільки нею не зареєстровано право власності ні на земельну ділянку, ні на 27/50 частин житлового будинку. Посилається на те, що оскаржуване рішення не може порушувати права позивача ОСОБА_3, оскільки воно стосується виключно прав та інтересів померлого ОСОБА_5, тому позов є безпідставним, а справа підлягає закриттю, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У судовому засіданні відповідач та її представник апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Позивач та її представник апеляційну скаргу вважають безпідставною, а оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши

законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення,

колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, позивач ОСОБА_3 є співвласником житлового будинку № 2 по вул. Кривоноса в м. Чорткові Тернопільської області та її частка у спільному майні складає 23/50 частини будинковолодіння, що вбачається із договору купівлі- продажу 23/50 частин житлового будинку, що знаходиться у м. Чорткові по вул. Кривоноса, 2 Тернопільської області, який посвідчено державним нотаріусом Чортківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 05 листопада 1980 року та зареєстровано в реєстрі за № 4098. Вказаний договір зареєстровано в Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_7 за реєстровим № 219.

Інша частина перебувала у власності ОСОБА_5, якому належало відповідно 27/50 частки даного будинковолодіння. Це стверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 18 січня 1980 року, зведено оціночним актом по будинковолодінню, довідкою Чортківського обласного комунального міжрайбюро.

Як вбачається з технічної документації ОСОБА_3, за вказаним житловим будинком закріплена присадибна земельна ділянка із фактичним розміром 615 кв.м., що підтверджується викопіровкою від 02.12.1980 року та рішенням виконкому Чортківської міської ради № 293 від 02.08.1975 року та відповідно за ОСОБА_3 закріплено земельну ділянку в розмірі 0,0283 га, а за ОСОБА_5 - 0, 0332 га .

Рішенням виконавчого комітету Чортківської міської ради народних депутатів від 11.11.1982 року Про порядок користування загальною земельною ділянкою №2 в м. Чорткові по вул. Кривоноса між співвласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 закріплено за ОСОБА_7 земельну ділянку площею 283 кв.м, а за ОСОБА_5 - площею 333 кв.м.

Згідно з рішенням 10-ої сесії 21-го скликання Чортківської міської ради від 17 грудня 1993 року Про передачу громадянам міста Чорткова безоплатно у приватну власність та користування земельних ділянок ОСОБА_5 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 333 кв.м. по вул. Кривоноса,2.

Відповідно до рішення 10-ої сесії 21-го скликання Чортківської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 17 грудня 1993 року Про передачу громадянам міста Чорткова безоплатно у приватну власність та користування земельних ділянок ОСОБА_3 затверджено передачу безплатно у приватну власність земельну ділянку гр. ОСОБА_7 у м.Чорткові по вул. Кривоноса,2 загальною площею 308 кв.м.

06 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2015 року провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою закрито у зв'язку зі смертю.

Оскаржуваним рішенням Чортківської міської ради п'ятдесят восьмої сесії шостого скликання від 14 вересня 2015 року №180 Про затвердження акту погодження та закріплення межі земельної ділянки по вул.Максима Кривоноса,2 в м.Чортків гр. ОСОБА_5, прийнятим під час розгляду справи про визначення порядку користування земельною ділянкою у суді, затверджено акт комісії від 09 вересня 2015 року про погодження межі земельної ділянки загальною площею 0,0337 га по вул. Максима Кривоноса,2 в м.Чорткові гр. ОСОБА_5 Погоджено дозвіл Чортківському міському голові підписати акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання гр.ОСОБА_5 замість ОСОБА_3 Як вбачається з акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_5, що є частиною технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) від 29.09.2015 року, міський голова ОСОБА_8 засвідчив його своїм особистим підписом замість ОСОБА_3С, тим самим виконавши третій пункт оскаржуваного рішення.

04 листопада 2015 року ОСОБА_5 помер. ОСОБА_1, будучи дружиною спадкодавця, спадщину прийняла, оскільки, на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, відмови від спадщини не подала, але спадкових прав не оформила, що вбачається з повідомлення № 2774/02-14 від 13.12.2016 року та відмови №2790/02-14 від 14.12.2016 року Чортківської районної державної нотаріальної контори.

За положеннями ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З врахуванням вищенаведеної норми права, правом на звернення до суду наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен встановити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.11.2014року у справі № 6-180 цс14.

За вимогами статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки.

При продажу учасником належної йому частки у спільній частковій власності на земельну ділянку інші учасники мають переважне право купівлі частки відповідно до закону.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з тих обставин, що міська рада при прийнятті оспорюваного рішення фактично здійснила розподіл в натурі спірної земельної ділянки між співвласниками житлового будинку, господарських будівель та споруд, порушивши вимоги ст.88 Земельного кодексу України, чинне законодавство, без урахування часток сторін у праві спільної часткової власності на будинковолодіння, чим порушила права позивача.

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що позивачка ОСОБА_3 не набула ознак учасника спільної часткової власності та не є власником чи користувачем даної земельної ділянки, оскільки матеріали справи містять протилежне - рішення 10-ої сесії 21-го скликання Чортківської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 17 грудня 1993 року, яким затверджено передачу безплатно у приватну власність земельну ділянку гр. ОСОБА_7 у м.Чорткові по вул. Кривоноса,2 загальною площею 308 кв.м., а також набуття позивачкою права власності на будинок за договором купівлі-продажу від 17 листопада 1980 року, разом з яким до неї перейшло і право користування спірною земельної ділянкою, на якій розташований даний будинок, спільно із правом на безоплатну приватизацію даної земельної ділянки пропорційно до частки житлового будинку.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в оскаржуваному рішенні міської ради не йдеться про розподіл земельної ділянки є надуманим, оскільки затверджуючи акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, наслідком якого є закріплення в натурі межових знаків у кількості 19 шт. на даній земельній ділянці, тим самим здійснивши фактичний розподіл у користуванні нею, Чортківська міська рада порушила ст. 88 Земельного кодексу України стосовно користування земельною ділянкою, яка перебувала у спільній частковій власності ОСОБА_5 та ОСОБА_7, безпідставно збільшивши розмір земельної ділянки ОСОБА_5 із 333 кв.м до 337 кв.м. При цьому міська рада безпідставно вирішила питання про встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою під час розгляду цього спору судом.

Інші докази та обставини, на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів не знаходить підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9