22-ц/775/244/2017(м)
Головуючий в першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Лопатіна М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.,

суддів Биліни Т.І., Принцевської В.П.,

при секретарі Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за поданням відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області про заміну сторони у виконавчому провадженні

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 21 січня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2015 року відділ державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області (далі: ВДВС Волноваського РУЮ у Донецькій області ) звернувся до суду з вищезазначеним поданням, в обґрунтування якого зазначав, що на виконанні у виконавчій службі знаходиться виконавче провадження ЄДРВП: 36248454, відкрите на підставі виконавчого листа № 6-45 від 14 лютого 2011 року, виданого Київським районним судом міста Донецька за судовим рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юристи Донбасу» від 20 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Південкомбанк» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 116 489,06 грн. Оскільки в процесі примусового виконання рішення суду 15 травня 2013 року боржник ОСОБА_3П, який мешкав за адресою Волноваський район м. Волноваха, вул. Клари Цеткін, б. 57, помер, ВДВС Волноваського РУЮ у Донецькій області просив замінити боржника у виконавчому провадженні на його правонаступника.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 21 січня 2016 року подання задоволено.

Боржника ОСОБА_3 замінено на його правонаступника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ЄДРВП: 36248454 з примусового виконання виконавчого листа № 6-45 від 14 лютого 2011 року, виданого Київським районним судом міста Донецька про стягнення загальної суми боргу 116489,06 грн з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Південкомбанк».

З вказаним судовим рішенням не погодився ОСОБА_2 та через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання ВДВС Волноваського РУЮ у Донецькій області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник особи, яка подає апеляційну скаргу, послався на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального законодавства, не повідомив ОСОБА_2 про час та місце розгляду даної справи. Крім того, постановляючи ухвалу, місцевий суд не впевнився в наявності виконавчого провадження, а також майна, на яке можливо накласти стягнення, чи є спадкоємець та чи бажає він прийняти спадщину після смерті боржника за виконавчим провадженням, чи оформив він цю спадщину у встановленому законом порядку, яка вартість спадкового майна, чи достатня вона для погашення боргу. Суд не зясував, чи є які-небудь заперечення щодо заміни сторони у виконавчому провадженні.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 25 січня 2013 року у ВДВС Волноваського РУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження ЄДРВП: 36248454 на підставі виконавчого листа № 6-45 від 14 лютого 2011 року, виданого Київським районним судом міста Донецька за судовим рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юристи Донбасу» від 20 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Південкомбанк» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 116 489,06 грн. (а.с.3)

15 травня 2013 року боржник за вищевказаним виконавчим провадженням ОСОБА_3 помер (а.с. 2 об)

Згідно інформації приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Донецької області від 14 грудня 2015 року, після смерті ОСОБА_3 12 березня 2013 року відкрита спадкова справа № 49/2013, з якій вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_2 , якому свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.10)

Постановляючи ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторона виконавчого провадження ОСОБА_3 вибув, є підстави для заміни його правонаступником.

Такі висновки суду є передчасними і зроблені з порушенням порядку, встановленого для вирішення вказаного питання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка діяла на час розгляду справи) виконавче провадження є завершальною стадією цивільного процесу.

Відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України та частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження"( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений статтею 37 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, аналіз вищевказаної норми матеріального права свідчить про те, що на спадкоємців покладається обов'язок щодо задоволення вимог кредитора спадкодавця у межах вартості спадкового майна, одержаного у спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Зі змісту ч. 2 ст. 378 ЦПК України вбачається, що суд у десятиденний строк розглядає питання про заміну сторони у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, зазначена норма процесуального закону вказує на розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження з обовязковим повідомленням сторін та заінтересованих осіб про час та місце судового засідання.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 pоку № 3477-1V "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Тобто ст. 6 Конвенції захищає право кожного у випадку спору про його права та обов'язки, зокрема і право особи, про права якої суд прийняв рішення, не залучивши цю особу до розгляду справи.

Також згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. (ст..ст.2,7)

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, не можна вважати, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про права і обов'язки ОСОБА_2, дотримався вимог щодо залучення його до участі у справі та його належного повідомлення про наявність розгляду справи, чим, порушив ст. ст. 74?76 ЦПК України та вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя та позбавив заінтересовану особу надати заперечення на подання державного виконавця та докази, які б довели ті обставини, на які він посилався, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до положень ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307, 312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 21 січня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: