Справа №2-343/11 6/576/1/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.17 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді Васяновича В.М., при секретарі Плотніковій О.С., з участю державного виконавця Кучерини Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів справу за заявою ОСОБА_1 про відмову від примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2016 року начальник Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області передав до Глухівського міськрайонного суду заяву стягувача ОСОБА_1 про відмову від примусового виконання виконавчого листа Глухівського міськрайонного суду №2-343/11 від 29.06.2011 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Заявник ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 до суду не зявилися, хоча про місце й час розгляду справи їх повідомлено відповідно до ч.3 ст. 76 ЦПК України шляхом вручення судової повістки виконавчому комітету Глухівської міської ради.

Представник Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 в суді пояснила, що боржник ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів, тому заперечує проти задоволення даної заяви.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши думку державного виконавця, суд вважає, що у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення суду слід відмовити з огляду на таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 29 червня 2011 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Як убачається із заяви стягувача ОСОБА_1 від 01.12.2016 р., яку передано до суду, вона просить припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 у звязку з відмовою від їх стягнення. Разом з тим, стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася й не надала обгрунтованих пояснень щодо поданої нею заяви. А з наданого державним виконавцем розрахунку нарахування та сплати аліментів вбачається, що станом на 01.01.2017 р. у ОСОБА_2 мається заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на загальну суму 10516,1 грн. В той же час, ч.2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що суд має право не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права і свободи інших осіб.

Оскільки така відмова стягувачки від примусового виконання судового рішення порушує права її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого й були стягнуті аліменти, то суд не приймає її відмову від примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, а тому в задоволенні цієї заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209 - 210, 372 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В : Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від примусового виконання рішення Глухівського міськрайонного суду від 29 червня 2011 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя