Провадження № 2/761/2173/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзьковій О.Л.

при секретарях Голопич Н.Р.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної а місті Києві державної адміністрації про зобов»язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача Відділу обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в якому просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу ордеру на заселення на вільне житлове приміщення та зобов»язати відповідача видати такий ордер на вільне приміщення за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування зазначених вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він в жовтні 2002 року на підставі ордеру ЖУ «Південне» ДП «Екос» заселився до квартири АДРЕСА_1. В серпні 2003 року він одружився з ОСОБА_1 та у них народилась двійня: донька ОСОБА_9 та син ОСОБА_1, а в 2016 році народився син ОСОБА_4. Всією сім»єю вони зареєстровані та проживають за вказаною адресою і перебувають на квартирному обліку по категорії багатодітних сімей. Оскільки у вказаному в блоці АДРЕСА_1 є вільне житлове приміщення, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання ордеру на вільну кімнату у вказаній квартирі. Не зважаючи на вказане, відповідач відмовив позивачу у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на те, що у відділу немає інформації про наявність вільної житлової кімнати. Вважаючи бездіяльність відповідачів протиправною, позивач просить задовольнити свої позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Також не заперечував щодо покладення судових витрат на ОСОБА_3

Відповідач в судове засідання свого представника не направив. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за своєї відсутності не подав.

Суд, керуючись ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України.

Право громадян на одержання жилого приміщення визначено у ст.31 ЖК УРСР, відповідно до якої громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 21.10.2002 р. на підставі ордеру на заселення, виданого ЖУ «Південне» Дочірнього підприємства «Екос» від 21.10.2002 р. зайняв квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Як свідчать матеріали справи, позивач 09 серпня 2003 року уклав шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується коію свідоцтва про шлюб, виданим виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області.

Від шлюбу подружжя має близнюків - доньку ОСОБА_9 та сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно відповіді Відділу обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації за №28-Н-443 від 4.12.2014 року на відповідне звернення позивача, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з родиною із чотирьох осіб (він, дружина, син та дочка) з 14.08.2012 року в загальній черзі - за №6696, з 27.06.2013 року в пільговій черзі першочерговиків - за № 2797, а по категорії сімей, що мають близнюків - за №51.

У вказаному листі також зазначено, що відповідно до ст.58 Житлового Кодексу ордер може бути видано лише на вільне житлове приміщення. Інформація про вільну житлову площу у будинку АДРЕСА_1 від ТОВ «Київжитлосвіт» до адміністрації району не надходила. Враховуючи викладене, питання щодо надання позивачу вільної житлової площі може бути розглянуто при наявності інформації про вільну житлову площу.

Із наданих стороною позивача довідки форми №5 від 15.07.2015 вбачається, що квартира АДРЕСА_1 являється жилим приміщенням спільного заселення сім»ями-наймачами, які займають такі приміщення: наймач ОСОБА_1 із сім»єю з чотирьох осіб (він, дружина, син та дочка) займає жилу кімнату 11,9 кв.м. Наймач ОСОБА_6 - кімнату площею 12,9 кв.м.; наймач ОСОБА_7 - 17,3 кв.м.; кімната 11,8 кв.м. - вільна.

Згідно довідки форми №3 від 21.10.2016 року у вищевказаній квартирі№30 в кімнаті 11,90 кв.м. будинку АДРЕСА_1, що належить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», - зареєстровані і проживають позивач ОСОБА_8, його дружина - ОСОБА_10 діти: ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4. Сусіди по квартиріОСОБА_6 - кв.№30/2 та ОСОБА_7- кв.№30/5. Одна кімната (без зазначення номеру) - вільна.

Правовідносини щодо надання жилого приміщення, що звільнилося у квартирі, врегульовано, зокрема, нормами ст. 54 ЖК УРСР.

Так, вимогами ст.54 ЖК УРСР передбачено, якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення.

Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання.

Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку.

У разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цією статтею, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Якщо ізольоване приміщення, що звільнилося, не може бути відповідно до правил частини другої цієї статті передано наймачеві, який проживає в цій квартирі, його надають іншим особам у загальному порядку.

В свою чергу, частиною 4 ст. 43 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Вимоги ст.58 ЖК УРСР визначають, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселенняв надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Виходячи із вищевказаного та враховуючи, що згідно вищевказаних документів, у блоці АДРЕСА_1 наявне вільне жиле приміщення, суд прийшов до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 разом із своєю сім»єю (всього 5 осіб) має переважне на отримання житла, оскільки перебуває в черзі на обліку першочергового отримання житла та по категорії сімей, що мають близнюків.

Натомість, сторона відповідача - Відділ обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, не надав суду жодного належного і допустимого доказу щодо відсутності вільної житлової площі у вказаному житловому блоці, і, як наслідок, відсутності можливості надання житлового ордеру на вільну кімнату позивачу і сім»ї.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов»язання відповідача видати позивачу ордер на вільне житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом із тим, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу ордеру на заселення на вільне житлове приміщення, не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні не знайшла підтвердження та обставина, що на час звернення ОСОБА_1 до Відділу обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (в 2014 році) останньому було відомо про наявність вільного житлового приміщення у вказаному блоці, оскільки сторона позивача не довела заявлену вимогу жодним доказом та такий захист права особи не передбачений положеннями ст. 16 ЦК України.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представника позивача покласти такі витрати на ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 43, 58 ЖК УРСР, ст. ст. 3, 11, 57, 58, 60, 88, 212-215,224-226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати Відділ обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної а місті Києві державної адміністрації видати ОСОБА_1 ордер на вільне житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: