З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості Закарпатської ОДА до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-
ОСОБА_1 Фонд інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості Закарпатської ОДА звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики
За користування кредитом, кредитною угодою була встановлена процентна ставка у розмірі 3 відсотків річних. Також відповідно до кредитної угоди, грошові кошти позивач надав ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.
На адресу суду від представника позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, в звязку зі здійсненням платежів в загальній сумі 4250 грн. на погашення основного боргу, з урахуванням чого просили стягнути заборгованість по кредитній угоді від 18 листопада 2014 року № 4557-ВК у розмірі 8002 гривні, а саме: 5610 гривень по кредитним коштам та 694 гривні по відсотках, по пені 1698 гривні.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості Закарпатської ОДА не зявився, але подав до суду письмове клопотання згідно якого просить провести розгляд справи без участі представника та винести заочне рішення про стягнення боргу солідарно з відповідачів з урахуванням зменшених вимог.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Пунктом 1.2 кредитної угоди від 18 листопада 2014 року № 4557-ВК встановлено, що за користування кредитом встановлюється плата в розмірі 3 відсотків річних, які нараховуються на суму наданого кредиту і сплачуються разом з поверненням кожної частки кредиту.
На виконання пункту 3.1 кредитної угоди, згідно якого у забезпечення сплати зобовязань по кредиту за цією угодою позичальник надає Фонду до початку фінансування оформлений в установленому порядку договір поруки одного чи двох громадян, ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості до початку кредитування поруку від 20 листопада 2014 року № 242 завірену секретарем Худлівської сільської ради, згідно якої поручителем виступила ОСОБА_3. Фотокопія зазначеної поруки наявна у матеріалах судової справи.
Таким чином ОСОБА_1 Фонд інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості кредитну угоду, в частині надання кредиту на суму, яку визначено в пункті 1.1 цієї угоди, виконав.
Уклавши 18 листопада 2014 року кредитну угоду № 4557-ВК, ОСОБА_2 зобовязалася виконати обовязки позичальника, які визначені пунктами 6.2 6.7 даної угоди. Так пунктом 6.2 встановлено, що позичальник зобовязується використовувати позику за цільовим призначенням. Згідно пункту 6.3. угоди, дотримуватись терміну використання кредиту в строк до чотирьох місяців з дня одержання першої його частини. Пункт 6.4 розпочати погашення кредиту на пізніше ніж через два місяці після завершення кредитування. Також позичальник, відповідно до пункту 6.5 даної кредитної угоди зобовязується сплачувати одночасно з поверненням кредиту відсотки за користування ним згідно представлених Фондом розрахунків. Згідно пунктів 6.6, 6.7 кредитної угоди, ОСОБА_2 зобовязується забезпечити належне зберігання товарно-матеріальних цінностей, які придбані за рахунок отриманого кредиту, а також зобовязується кошти для погашення заборгованості в першу чергу направляти для оплати відсотків за кредитом, потім простроченої заборгованості і після цього на погашення кредиту.
Відповідно до пункту 7.3. кредитної угоди від 18 листопада 2014 року № 4557-ВК, за порушення строків повернення кредиту, передбачених в пунктах 4.4, 6.5 цієї угоди, позичальник сплачує Фонду пеню за кожний день затримки у платежу в розмірі подвійної ставки НБУ.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до наявного у матеріалах цивільної справи розрахунку заборгованості по сплаті кредиту та відсотків згідно кредитної угоди від 18 листопада 2014 року № 4557-ВК, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті кредиту та відсотків станом на 1 листопада 2016 року складає 9860 гривень по кредитним коштам та 694 гривні по відсотках.
Таким чином у супереч умовам вищезазначеної кредитної угоди, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України позичальник ОСОБА_2 свої зобовязання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому угодою порядку та строки.
Згідно заяви голови ОСОБА_1 Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості ОСОБА_4 від 13 лютого 2017 року № 46/02, ОСОБА_2 здійснила два платежі в загальній сумі 4250 гривень на погашення основного боргу, у звязку з чим голова ОСОБА_1 Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості просить суд зменшити суму позовних вимог. При цьому у заяві зазначається, що станом на 13 лютого 2017 року заборгованість складає 8002 гривні, в тому числі 5610 гривень по кредитним коштам, 694 гривні по відсотках та 1698 гривень по пені.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно з статтею 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачами зобовязання стосовно умов повернення кредиту. Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідачів заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.
Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526, ст. 530,ч.1 ст. 625, ст. 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином та в встановлені строки, а боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк встановлений договором чи законом (ч.1 ст.612 ЦК). Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.
Стаття 549 ЦК України регламентує, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості Закарпатської ОДА заборгованості за кредитною угодою від 18 листопада 2014 року № 4557-ВК у розмірі 8002 гривні, в тому числі 5610 гривень по кредитним коштам, 694 гривні по відсотках та 1698 гривень по пені, а також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 1378 гривень.
Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 554, 555, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості Закарпатської ОДА до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1. Закарпатської обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2. Закарпатської обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості Закарпатської ОДА (код 30458979) заборгованість за кредитною угодою від 18 листопада 2014 року № 4557-ВК у розмірі 8002 гривні, яка складається з: 5610 гривень заборгованість по кредитним коштам, 694 гривні заборгованість по відсотках та 1698 гривень заборгованість по пені.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1. Закарпатської обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2. Закарпатської обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості Закарпатської ОДА (код 30458979) судові витрати в розмірі 1378 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_5