З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2017 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Питель О.В.,
за участі секретаря Марцишевської В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АТ «ОСОБА_1 Компані» до ОСОБА_2, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання договорів припиненими, -
28.02.2017 після отримання судом від представника відповідача ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області копій договорів оренди, про які йдеться у позовній заяві, та ін. документів представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої уточнив, що договір оренди №22 був укладений 02.08.2013, а не 22.08.2013, як помилково було вказано у позовній заяві, та доповнив вимоги реквізитами рішень про державну реєстрацію вказаних договорів (а.с. 113-114).
Копію заяви про уточнення позовних вимог відповідачі отримали 02.03.2017, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 127, 129-130).
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, у якій уточнені позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 122).
Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, ураховуючи, що він скористався своїми процесуальними правами.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася повторно, про час, дату та місце розгляду справи, з урахуванням положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області у судове засідання не зявився повторно, про час, дату та місце розгляду справи, з урахуванням положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, був належним чином повідомлений. 17.02.2017 надіслав суду письмові заперечення (а.с. 60-107), у яких пояснив, що позов не визнає та вказав, що 02.11.2015 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про укладення договорів оренди земельних ділянок на території Гулівської сільської ради Барського району Вінницької області. За результатами розгляду клопотання позивачу було повідомлено, що земельні ділянки передані у користування ОСОБА_2 на підставі договорів оренди (копії яких представник відповідача додав до заперечення), а тому укладення договорів оренди з позивачем буде можливо лише після розірвання договорів з попереднім користувачем та повідомлено, що ОСОБА_2 з клопотанням про припинення дії договорів не зверталася. Крім того, представник відповідача зазначив, що з поданих АТ «ОСОБА_1 Компані» документів, не вбачається, що обєкти нерухомого майна знаходяться на земельних ділянках, які перебувають в оренді ОСОБА_2, поряд з цим, представник відповідача зазначив у запереченнях, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» та ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оспорюваними договорами оренди не передбачено право одностороннього розірвання договору, тому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
20.03.2017 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.
Оглянувши позовну заяву, письмові заперечення проти позову, заяву про уточнення позовних вимог, заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
20.09.2013 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, що знаходяться за адресами: Вінницька область, Барський район, с. Гулі, провулок Леніна, 5, вул. Леніна 31, вул. Леніна 32, вул. Леніна 33, вул. Леніна 34, вул. Леніна 35, вул. Леніна 37, вул. Леніна 39, вул. Леніна 41 (а.с. 12-20).
31.10.2013 між ОСОБА_3 та ТОВ «КРУПП-АРТ» були укладені договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, що знаходяться за адресами: Вінницька область, Барський район, с. Гулі, провулок Леніна, 5, вул. Леніна 31, вул. Леніна 32, вул. Леніна 33, вул. Леніна 34, вул. Леніна 35, вул. Леніна 37, вул. Леніна 39, вул. Леніна 41 (а.с. 21-29).
Відповідно до даних витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень власником нежитлових приміщень є АТ «ОСОБА_1 Компані» (а.с. 34-42).
07.12.2015 відповідачем ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було розглянуто клопотання АТ «ОСОБА_1 Компані» про укладення договорів оренди земельних ділянок, та вказано, що земельні ділянки надані в оренду іншій особі, і укласти договори з позивачем буде можливо лише після розірвання договору оренди з попередніми землекористувачами (а.с. 43).
25.10.2016 позивач надіслав листа ОСОБА_2, відповідно до якого вказав, що є власником нежитлових приміщень (власником яких у 2013 році була ОСОБА_2С.) та просив надати згоду ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області щодо розірвання договорів оренди земельних ділянок, на яких розміщені нежитлові приміщення (а.с. 44).
26.10.2016 позивач повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, вказавши, що попередній землекористувач ОСОБА_2 ігнорує повідомлення позивача та не бажає вчиняти дії щодо припинення договорів оренди, наведене порушує права позивача як власника нежитлових приміщень, що розміщені на земельних ділянках, що перебувають в оренді у ОСОБА_2, тому просили ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області вчинити дії щодо розірвання договорів оренди (а.с. 45-46).
18.11.2016 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повідомив, що відповідно до Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на нерухомість, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташована така нерухомість. Однак, поряд з цим відповідач зазначив, що розірваний договір може бути за згодою сторін і підстави для розірвання договорів в односторонньому порядку у Головного управління відсутні (а.с. 48).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Частиною 2 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції станом на вересень, жовтень 2013 року та лютий 2015 року) передбачено, що, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України (у редакції станом на вересень, жовтень 2013 року та лютий 2015 року), до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вона розміщена, та частиною ділянки, яка необхідна для її обслуговування.
Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 ЦК України (у редакції станом на дати вчинення правочинів) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно з ст. 7 Закону України «Про оренду землі» (у редакції станом на дати вчинення правочинів) до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;
Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці є підставою для припинення права користування нею.
Відповідно до ст. ст. 6, 34 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 93, 124 ЗК України наслідком припинення договору оренди землі є її повернення орендодавцю та укладення договору оренди з новим власником нерухомого майна.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справах №6-2цс15 та №6-253цс16.
Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до пп «г» п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2014 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз'яснено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК України і ст. 120 ЗК України.
Статтею 598 ЦК України унормовано, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 35 Закону України «Про оренду землі» закріплено, що спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.
Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що договори оренди земельних ділянок припинили свою дію на підставі наведених вище положень Закону України «Про оренду землі» та Земельного кодексу України, таким чином позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Разом з тим, суд не погоджується з вимогою позивача про стягнення судових витрат з відповідачів солідарно, з огляду на таке.
Відповідно до Постанови пленуму ВССУ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (п. 35). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну (п. 36).
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що судові витрати позивача, які складаються з судового збору у розмірі 8268 грн, що документально підтверджені (а.с. 1), слід стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частках, тобто по 4134 грн (8268 грн / 2) з кожного.
На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «ОСОБА_1 Компані» 4134 грн (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні) судових витрат.
Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на користь АТ «ОСОБА_1 Компані» 4134 грн (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні) судових витрат.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідачів, яку вони можуть подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: