Справа № 559/1312/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28.04.2003 виконавчим комітетом Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком. Відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов»язку щодо матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. Він офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка, згідно поданої заяви, просить розглянути справу у її відсутності, змінила розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн., оскільки на даний час відповідач офіційно не працює, має мінливий заробіток (а.с. 9).

Відповідач, згідно поданої заяви, просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Зазначив, що на даний час офіційно не працевлаштований, має мінливий заробіток (а.с. 10).

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.04.2003 виконавчим комітетом Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 01, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ГЮ № 049470 (а.с. 3).

ОСОБА_3 народився 01 грудня 2004 року. Його батьками є сторони у справі (а.с. 4).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд, враховуючи, що відповідач є працездатним, визнає позовні вимоги, вважає що є підстави для призначення аліментів у розмірі 1000 грн. на дитину, оскільки дана сума не завищена в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку та потреб дитини.

Стосовно судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215, 224-227 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 185 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця, починаючи з 15 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць за період з 15 червня 2017 року до 15 липня 2017 року, - допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з моменту його проголошення (отримання копії стороною, яка не була присутня під час його проголошення).

Суддя: