УХВАЛА

iменем України

Справа № 2-357/11

4-с/330/3/2017

"03" лютого 2017 р. смт. Якимівка

Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Куценко О.О.

при секретарі Павленко Н.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1

державного виконавця Ільїчової В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Якимівського районного суду Запорізької області скаргу ОСОБА_1 про оскарження рішень старшого державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2,

встановив:

В скарзі зазначено, що 29 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 винесено постанову ВП №29910847, якою повернуто виконавчий лист №2-357/2011 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 6279 грн.

29 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 винесено постанову ВП №29910763, якою повернуто виконавчий лист №2-357/2011 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 181 грн.

29 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 винесено постанову ВП №28186845, якою повернуто виконавчий напис №5286, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14 000 грн.

Всі три постанови винесені на підставі п.5 ч.1 ст. 37, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник вважає вказані постанови незаконними та такими що підлягають скасуванню. Так, застосування п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» можливе за умови, що від органу внутрішніх справ надійшло повідомлення, що місцезнаходження особи не встановлено та розшук припинено. Надходження повідомлення щодо результатів розшуку від органів внутрішніх справ не може бути підставою для повернення виконавчого документа.

В зв`язку з викладеним, просила суд визнати неправомірними та скасувати:

-постанову ВП №29910847 від 29 грудня 2016 року, винесену старшим державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2, якою повернуто виконавчий лист №2-357/2011 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 6279 грн.

- постанову ВП №29910763 від 29 грудня 2016 року, винесену старшим державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2, якою повернуто виконавчий лист №2-357/2011 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 181 грн.

- постанову ВП №28186845 від 29 грудня 2016 року, винесену старшим державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2, якою повернуто виконавчий напис №5286, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14 000 грн.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала доводи скарги та просила її задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець Ільїчова В.Г. заперечувала проти доводів скарги, пояснила, що судовий виклик отримала не завчасно, тому не має змоги надати матеріали виконавчого провадження, які підтверджують безпідставність доводів скарги та законність прийнятих рішень. При цьому пояснила, що підставою для винесення оскаржуваних рішень були ті обставини, що боржник ОСОБА_3 перебуває у розшуку та її місцезнаходження невідоме, крім того встановлено відсутність у боржника майна на яке можливо б було звернути стягнення.

Вислухавши пояснення заявника та державного виконавця, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Так, з досліджених судом постанов державного виконавця від 29 грудня 2016 року вбачається, що державний виконавець встановив відсутність за боржником майна на яке б можливо звернути стягнення та від органів внутрішніх справ повідомлення про встановлення місцезнаходження боржника не надходило та з підстав передбачених п.5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернув виконавчий документ стягувачу.

Разом з цим, згідно до п.5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Таким чином, зміст постанови, щодо відсутності за боржником майна на яке б можливо звернути стягнення та ненадходження від органів внутрішніх справ повідомлення про встановлення місцезнаходження боржника на думку суду не відповідає положенням п.5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки такою підставою можуть бути тільки неможливість зясувати місце проживання, перебування боржника - фізичної особи за умови вжиття виконавцем відповідних заходів.

Слід зауважити, що в оскаржуваних постановах державного виконавця взагалі не зазначено, які заходи були вжиті по встановленню місця проживання, перебування боржника та по встановленню належного йому майна на яке може бути звернено стягнення. Не надано доказів, щодо проведення таких заходів державним виконавцем і в судовому засіданні.

Посилання державного виконавця на ті обставини, що останній несвоєчасно отримав судову повістку, а тому не зміг надати матеріали виконавчого провадження на підтвердження наданих пояснень, суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи є розписки, щодо отримання судової повістки представником Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області завчасно, а саме 26 січня 2017 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст. 37,40 Закону України «Про виконавче провадження, суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 про оскарження рішень старшого державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати:

-постанову ВП №29910847 від 29 грудня 2016 року, винесену старшим державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2, якою повернуто виконавчий лист №2-357/2011 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 6279 грн.

- постанову ВП №29910763 від 29 грудня 2016 року, винесену старшим державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2, якою повернуто виконавчий лист №2-357/2011 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 181 грн.

- постанову ВП №28186845 від 29 грудня 2016 року, винесену старшим державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2, якою повернуто виконавчий напис №5286, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14 000 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена з дня її проголошення протягом пяти днів до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: