РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08.02.2017 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді -Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантьє" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Р25.213.71202 від 12.06.2014 року . ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Р25.213.71202 від 12.06.2014 року .

Позовні вимоги мотивує тим, що 12.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством " Ідея Банк" та ОСОБА_1 укладено договір кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 50000 грн. із сплатою 4% річних, із погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені договором.

Станом на 31.12.2015 року відповідачем кредитні кошти не повернено.

31.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством " Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантьє", укладено договір факторингу № 31/12-2, відповідно до умов якого, ТзОВ "Фінансова компанія "Рантьє" набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, про, що в письмовій формі повідмлено відповідача.

Оскільки відповідачем умови договору не виконано, він, позивач, змушений звернутися до суду для стягнення суми заборгованості за договором, у звязку з істотним порушенням його умов .

Просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість, що утворилась, і станом на 31.12.2015 року складає 59700,85 грн., з яких: 42980,70 грн. - заборгованість за кредитом, 16720,20 грн. заборгованість по відсотках та комісіях, а також судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Разом з тим, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомила про причини неявки, хоч належно була повідомлена про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у її відсутності суду не надіслала.

З матеріалів справи , хоч і не вбачається прав та взаємовідносини сторін, проте суд виходячи із вимог ст.ст. 10,60,157 ЦПК України, вважає за можливе справу слухати у її відсутності та згідно ст.ст. 169 ч.4 ,224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується , що 12.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством " Ідея Банк" та ОСОБА_1 укладено договір кредиту, відповідно до умов якого, відповідачу надано кредит в розмірі 50000 грн. із сплатою 4% річних, із погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені договором. . Відповідач погодилася на умови заяви, засвідчивши це своїм підписом.

31.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством " Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантьє", укладено договір факторингу № 31/12-12 відповідно до умов якого,ТзОВ "Фінансова компанія "Рантьє" набуло право грошової вимоги .

Разом з тим, із вказаного договору вбачається, що у п. 4.1 міститься посилання на набуття фактором права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, що міститься у додатку №1, що є невід"ємною частиною договору.

Однак, в матеріалах справи міститься витяг із додатку №2 до договору факторингу №31/12-2 від 31.12.2015 року, відповідно до якого , Фактор прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_1 по кредитному договору № Р25.213.71202 від 12.06.2014 року

Відтак, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтвердили передачу права вимоги за даним кредитним договором до ТзОВ "Факторингова компанія "Рантьє".

Крім того, із матеріалів справи вбачається , що договір факторингу укладений 31.12.2015 року, однак суму судового збору за подання позову до суду сплачено ПАТ "Ідея Банк" 23.02.2016 року, що викликає сумнів у цивільних правовідносинах.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про укладення договору факторингу №31/12-2 від ПАТ "Ідея Банк", що виступав кредитором у їх правовідносинах, а повідомлення ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" договором не передбачене. Окрім того, не надано жодних підтверджень про надсилання такого повідомлення із відміткою про його отримання чи неотримання.

В розрахунках заборгованості, представлених на розгляд суду, станом на дату відступлення права вимоги 31.12.2015 року та на час звернення до суду, містяться розбіжності, а відтак позивачем не конкретизовано суму заборгованості відповідача, відповідно до пунктів кредитного договору щодо тіла кредиту, простроченої заборгованості, відсотків,строкових відсотків.

Проте, прибути у судове засідання позивач не бажав, додаткових пояснень не надав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, суд повинен розглянути справу повно, всебічно та об"єктивно, а крім того у розумні строки, передбачені ст. 157 ЦПК України.

Згідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 57 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів. Позивач надати пояснення не бажав, а надані ним письмові докази містять суперечності , що не утворюють фактичних обставин та не підтверджують цивільно- правових відносин.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, сторони зобов"язані добросовісно виконувати свої права та обов"язки.

Частина 1 статті 58 ЦПК України, передбачає, що належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З урахуванням вищенаведеного та у зв'язку з відсутністю вмотивованих доказів на обгрунтування предмету та підстав позову , суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю такого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 27, 15,60,157, 169, 208-210,212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантьє" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z01.977.74435 від 17.10.2014 року відмовити за недоведеністю такого.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. Кузь