Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/167/17 Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л. В.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Широкової Л.В., Борисюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2017 року,

встановила:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожного щомісячно від дня предявлення позову і до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що батько не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Також просила стягувати аліменти на утримання синів після досягнення ними повноліття і до закінчення ними навчання.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1000 грн. на кожного щомісячно з 30 січня 2017 року до досягнення ними повноліття. У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду змінити, зменшивши визначений судом розмір аліментів з 1000 грн. до 800 грн. на кожну дитину.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано його матеріальне становище, зокрема, що на даний час він не працює, жодних джерел доходу не має, проживає з батьками, проходить лікування, а тому на його думку, суд мав визначити розмір аліментів у встановленому законом мінімальному розмірі для дитини відповідного віку.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою статті 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4,5), які проживають з матір'ю, знаходяться на її утриманні. Домовленості про розмір утримання дітей сторони не досягли. Відповідач працездатний, проте постійного місця роботи не має, отримує нерегулярний мінливий дохід.

Враховуючи викладене, суд, з урахуванням положень ст.ст. 180, 184 СК України, обґрунтовано поклав на відповідача обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття шляхом сплати аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, повністю погодитися із оскаржуваним рішенням в частині визначеного судом розміру аліментів не можна, оскільки у матеріалах справи відсутні докази можливості ОСОБА_2 сплачувати аліменти у сумі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину. Таких доказів не було надано ОСОБА_1 як суду першої так і суду апеляційної інстанцій.

Тому, враховуючи обовязок як батька так і матері утримувати дитину до досягнення нею повноліття, інтереси дітей та їх вік, матеріальне становище ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити рішення суду першої інстанції шляхом зменшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, із 1000 грн. до 844,50 грн., що становить половину визначеного ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, із 1000 грн. до 800 грн., який визнав позивач та який становить не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного цим Законом.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні аліментів на утримання синів після досягнення ними повноліття і до закінчення ними навчання в апеляційному порядку не оскаржено, тому колегією суддів не перевіряється.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2017 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, із 1000 грн. до 844,50 грн. та на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, із 1000 грн. до 800 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: