02.02.2017 Провадження №2/389/1227/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02 лютого 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Тьор Є.М.,

при секретарі Гончаровій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №KGXRRX10010435 від 21 вересня 2007 року в сумі 68810,77 грн.. Вимоги обгрунтував тим, що 21.09.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 9594,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушенням забовязань за кредитним договором відповідач станом на 24.11.2016 року має заборгованість в сумі 119892,35 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань не надходило.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій суду заяві позивач не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 21 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №KGXRRX10010435, згідно якою банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 9594 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту 115.13 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1599 грн., строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення до 21 вересня 2009 року, включно. Договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), що підтверджується підписом відповідача у заяві. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 567.5 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно з умовами.

Пунктом 4.2 договору визначено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному в тарифах та заяві. З розділу 5 кредитного договору вбачається, що при порушені позичальником будь-якого із зобов'язань, передбаченого заявою та п.п. 3.2.2,3.2.3 умов договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. Також умовами договору передбачено нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, яке здійснюється протягом трьох років з дня коли відповідне зобовязання повинно бути виконано позичальником. А при порушенні строків платежів по будь якому з грошових зобовязань передбачених договором більш ніж на 30 днів останній зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. За домовленістю сторін збільшено строк позовної давності тривалістю в 5 років (а.с. 6,7-10).

Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та порядку встановленому договором.

Відповідачка ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 01 листопада 2013 року виникла заборгованість у розмірі 54 834, 47 грн. Вимоги до відповідачки ОСОБА_1, що випливають з вказаного договору, були забезпечені шляхом укладення з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» договору поруки у розмірі 10 000 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 11 лютого 2014 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» кошти в сумі 10 000 грн. та судовий збір у розмірі 548.34 грн.

Станом на 24 листопада 2016 року заборгованість відповідача становить 119892.35 грн. та складається з заборгованості за кредитом 9071.70 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 75623.12 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом 1957.21 грн, пені за несвоєчасність виконання забовязань за договором 33240.32 грн.. Від вищевказаної суми заборгованості віднімається заборгованість, у розмірі 54834,47 грн, яка була стягнута заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2014 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «Приват Банк», у зв'язку з чим різниця становить 65057.88 грн. Крім цього, відповідачу нараховано штраф відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг в сумі - 500 грн. штраф /фіксована частина/ та 3252.89грн. штраф /процентна складова/.

За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання.

Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 68810,77 грн., яка доведена та підлягає стягненню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову.

На підставі викладеного ст.ст.526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 68810,77 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот десять) грн. 77 коп. та сплачений судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем до апеляційного суду Кіровоградської області в загальному порядку.

В порядку статті 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.М. Тьор