Справа № 199/5126/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09.02.2017 Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.

при секретарі Гуменюк О.Т.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що у березні 2014 року позивачем був придбаний телевізор LG МОДЕЛЬ №42LA660V- ZA серійний №311RAHH12129 для власних потреб. У квітні 2016 року телевізор вийшов з ладу, а саме зникло зображення на екрані відображався лише логотип.

21 квітня 2016 року позивачка здала несправний телевізор в ремонтну майстерню фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за адресою: вулиця Шолохова, 7 у м. Дніпропетровськ. Сплачена позивачем вартість діагностики склала 200,00 грн. Орієнтовна вартість ремонту телевізору становила 450,00 грн.

На підтвердження прийому виробу виконавець видав квитанцію №38018100 та зобовязався у термін до 06 червня 2016 року виконати зобовязання з ремонту телевізора.

Проте, 28 травня 2016 року позивачем було отримано листа від ФОП ОСОБА_3, з якого вбачається, що 05 травня 2016 року телевізор був виданий невідомій особі без предявлення нею квитанції.

Таким чином внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було спричинено матеріальну та моральну шкоду.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на її користь збитки у розмірі 10 000,00 грн.; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, на задоволенні позову наполягали.

Відповідач у судове засідання проти позову заперечував а просив суд відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30.03.2014 року позивачем був придбаний телевізор LG МОДЕЛЬ №42LA660V-ZA серійний №311RAHH12129 для власних потреб, що підтверджується фіскальним чеком наявним в матеріалах справи.(а.с.9).

У квітні 2016 року телевізор вийшов з ладу, а саме зникло зображення на екрані відображався лише логотип.

21 квітня 2016 року позивачка здала несправний телевізор в ремонтну майстерню фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за адресою: вулиця Шолохова, б.7 у м. Дніпропетровськ. Крім того позивачем було сплачено вартість діагностики у розмірі 200,00 грн. Орієнтовна вартість ремонту телевізору становила 450,00 грн.

На підтвердження прийому виробу виконавець видав квитанцію №38018100 та зобовязався у термін до 06 червня 2016 року виконати зобовязання з ремонту телевізора.

Проте, 28 травня 2016 року позивачем було отримано листа від ФОП ОСОБА_3, з якого вбачається, що 05 травня 2016 року телевізор був виданий невідомій особі без предявлення нею квитанції. (а.с.10-11).

Таким чином відповідачем було втрачено телевізор LG МОДЕЛЬ №42LA660V- ZA серійний №311RAHH12129, який було прийнято від ОСОБА_1 для виконання робіт з ремонту, чим були спричинені матеріальні збитки.

05 липня 2016 року позивачем ОСОБА_1 на адресу відповідача ОСОБА_3 була направлена претензія про відшкодування збитків, однак відповідач ні яким чином на неї не прореагував.

Відповідно ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 841 ЦК України підрядник зобовязаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих ЦКУ, застосовується законодавство про захист прав споживачів, що передбачено ч.3 ст. 865 ЦК України.

Відповідно до п. 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець зобовязаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у звязку з втратою речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт.

Пунктом 11, п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про захист прав споживачів» та п. 9 ст. 15 Закону передбачено, що виконавець зобовязаний відшкодувати збитки, що виникли у звязку із втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт або надання послуг, не пізніше як у місячний строк, крім того при визначенні розміру збитків, заподіяних втратою майна, суди мають виходити з його роздрібної ціни у торгівельних організаціях даної місцевості (з урахуванням зносу), або з оцінки, зробленої самим споживачем чи погодженої сторонами при укладенні договору.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 8999 гривень 90 копійок.

Що стосується позовних вимог позивача з приводу стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Як розяснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обовязково повинен зясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Суд вважає, що позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який вона пережила.

Разом з тим, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 2 000 грн. 00 коп.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 510 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 218, 222, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1:

-у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 8999 (вісім тисяч девятсот девяносто девять) гривень 90 копійок;

-у відшкодування заподіяної моральної шкоди 2000 (дві тисячі) гривень;

Всього стягнути 10 999 (десять тисяч девятсот девяносто девять) гривень 90 копійок.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 510 (пятсот десять) гривень 20 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: