АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-4233 Головуючий у1-й інстанції - Таран Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2017 року. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

Невідомої Т.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 3 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 3 лютого 2017 року за безпідставністю заявленого позову відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким виділили у користування позивача житлову кімнату площею та 11.4 кв. метрів, а відповідачам у спільне користування - житлову кімнату площею 19.1 кв. метрів. Усі підсобні та нежилі приміщення квартири залишити у спільному користуванні співвласників.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: позивачки та її представника, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити; відповідачів та їх представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Сторони у рівних долях (1/3 частина кожному) є співвласниками спірного житлового приміщення АДРЕСА_1, яка складається з двох ізольованих житлових кімнат площею: 11.4 кв. метрів, 19,1 кв. метрів з балконом.

Вказаний позивачем варіант встановлення порядку користування спірною квартирою не буде враховувати баланс інтересів кожного із співвласників, оскільки відповідачам у користування виділяється житлова площа значно менша від їх ідеальної частки і таке зменшення буде суттєво впливати на права та інтереси сторін.

Ураховуючи наведене суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що задоволення позовних вимог ОСОБА_3 призведе до зміни встановленого на даний час порядку користування квартирою, а тому вони є необґрунтованими, такими, що порушують інтереси інших співвласників, а отже не підлягають задоволенню.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Районним судом невірно застосовано до спірних правовідносин положення цивільного законодавства, якими урегульовано здійснення права спільної часткової власності.

Вказана обставина, враховуючи положення ст. 309 ЦПК України, дає суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам у рівних долях - по 1/3 частині кожному (а.с.7).

При визначенні розміру житлових кімнат та підсобних приміщень квартири суд бере за основу технічний паспорт на квартиру, виготовлений ТОВ "Київське бюро технічної інвентаризації" станом на 22 вересня 2016 року (а.с.10-12).

Спірна квартира складається із двох ізольованих житлових кімнат площею 19.1 кв. метрів з балконом і 11.4 кв. метрів (а.с.11-12). Таким чином житлова площа квартири складає 30.5 кв. метрів - по 10.2 кв. метрів житлової площі на кожного із співвласників.

Ізольована житлова кімната площею 11,4 кв. метрів, хоча є більшою від ідеальної долі кожного із співвласників у житловій площі спірної квартири, однак не має виходу на лоджію.

За правилом ч.3 ст. 319 ЦК усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Порядок здійснення права спільної часткової власності встановлений статтею 358 ЦК України.

Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є у спільній частковій власності. За відсутності згоди порядок володіння та користування майном визначається судом.

Відповідно до роз'яснень п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними доповненнями) квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.04.2013 року № 6-12 цс 13, виходячи з аналізу зазначеної правової норми (ст. 358 ЦК України) слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17.02.2016 року № 6-1500цс 15, оскільки правовідносини щодо порядку встановлення користування спільним майном не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

В даному конкретному випадку сторони визнають той факт, що спірна квартира не може бути поділена між ними в натурі, і позивачка з посиланням на положення ст. 358 ЦК України звернулася до суду з позовом про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, яка перебуває у спільній частковій власності сторін, та просить суд встановити наступний порядок користування спірною квартирою.

Виділити у користування ОСОБА_3 ізольовану житлову кімнату площею 11,4 кв. метрів.

Виділити у спільне користування відповідачів житлову кімнату площею 19.1 кв. метрів.

Усі допоміжні приміщення квартири залишити у спільному користуванні сторін.

Спірна квартира не має жодної житлової кімнати, відповідної до ідеальної долі кожного із співвласників у житловій площі спірної квартири - 10.2 кв. метрів.

Ураховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, роз'яснення та правові позиції Верховного Суду України у контексті обставин даної справи, суд вважає, що виділення позивачці у користування житлової кімнати площею 11,4 кв. метрів, яка є наближеною за розміром до ідеальної долі, оскільки лише на 1.2 кв. метра перевищує її розмір, але при цьому не має виходу на балкон, буде відповідати вимогам розумності і справедливості та не порушить балансу рівності прав співвласників.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для встановлення заявленого ОСОБА_3 порядку користування кватирою за виключенням залишення у спільному користуванні сторін балкону, проти чого не заперечувала позивачка, яка під час апеляційного розгляду вказала, що вона може не користуватися балконом.

При задоволенні позову з відповідачів у рівних долях - по 578 грн. 76 коп. з кожного, на користь ОСОБА_3 частково, в межах розміру ставок, визначених Законом України "Про судовий збір", підлягають стягненню понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 1157 грн. 52 коп. (551,20 + 606,32).

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 3 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1.

Виділити у користування ОСОБА_3 ізольовану житлову кімнату площею 11,4 кв. метрів.

Виділити у спільне користування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ізольовану житлову кімнату площею 19,1 кв. метрів з балконом.

Підсобні приміщення квартири: кухню площею 7,8 кв. метрів; вбиральню площею 1,0 кв. метр; ванну кімнату площею 2,5 кв. метри; коридори площею 4,1 та 3,1 кв. метри, залишити у спільному користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Стягнути на користь ОСОБА_3з ОСОБА_4 таОСОБА_5- по 578 грн. 76 коп. (п'ятсот сімдесят вісім грн. 76 коп.) з кожного, в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома