Справа № 415/926/17
Провадження № 2-о/415/103/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Краснокутської М.О.,

за участі секретаря - Гуртової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Лисичанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Лисичанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій зазначив, що 14 листопада 2016 року помер його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько з серпня 2014 року проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, як тимчасово переміщена особа, але в квітні 2014 р. перебуваючи по справах в м. Брянка, батько було госпіталізовано до міської лікарні, де він і помер 14.11.2016 р. Зареєструвати факт смерті батька в м. Лисичанськ. Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відмовлено в реєстрації факту смерті, у звязку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт смерті необхідно встановити для отримання свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства. Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та помер 14 листопада 2016 року у м. Брянка Луганської області України, причина смерті хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Лисичанський міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з довідкою про причину смерті (до форми № 106/у № 237) ОСОБА_2 помер 14.11.2016 року у віці 1939 року помер від хронічної дисциркуляторної енцефалопатії ІІІ ступеня.

Згідно з медичним свідоцтвом про смерть №237 від 15.11.2016 р. (до форми №106/у) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер 14.11.2016 року, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, причина смерті - хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню, атеросклероз сосудів головного мозку.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії V-УР №0610000, виданого 24.12.1965 р. міськ. ЗАГС Брянка Луганської області ОСОБА_1 народився 11.12.1965 року, про що було зроблено актовий запис № 1165. Батьком записаний ОСОБА_2, матірю ОСОБА_3.

Згідно з відмовою Лисичанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у проведенні державної реєстрації смерті від 30.01.2017 року, відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків.

Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та помер 14 листопада 2016 року у м. Брянка Луганської області України, причина смерті хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Лисичанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та помер 14 листопада 2016 року у м. Брянка Луганської області України, причина смерті хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.О. КРАСНОКУТСЬКА