БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Цимбал Ю.Ю.

при секретарі Мірошнік Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська цивільну справу за позовом першого заступника керівника Луганської місцевої прокуратури № 2 Луганської області, подану в інтересах держави в особі Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Луганської місцевої прокуратури № 2 Луганської області звернувся в інтересах держави в особі Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі рішення першої сесії шостого скликання Валуйської сільської ради №1/3 від 12 листопада 2010 року «Про обрання секретаря сільської ради», секретарем Валуйської сільської ради обрано ОСОБА_1, депутата по виборчому округу №16 та присвоєно девятий ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 5 категорії посад.

Зазначав, що ОСОБА_1, виконуючи обовязки сільського голови на підставі розпорядження сільського голови №21 від 20 липня 2015 року «Про надання частини щорічної основної відпустки ОСОБА_2О.» у період часу з 20 липня 2015 року по 19 серпня 2015 року самостійно підписала розпорядження №24 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету за липень 2015 року», згідно якого призначила собі премію в розмірі 100 % посадового окладу та цим прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Вказував, що 19 серпня 2015 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді в.о. голови Валуйської сільської ради підписала розпорядження №26 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету за серпень 2015 року», згідно якого призначила собі премію 100% посадового окладу, у звязку з чим прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який полягав у тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 у вигляді бажання поліпшити своє матеріальне становище реально зіткнувся з її службовими повноваженнями.

Звертав увагу суду, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 спричинила державі, в особі Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області у вигляді незаконного отримання грошової винагороди у розмірі 2 060 грн. 00 коп. за липень 2015 року та 2 060 грн. 00 коп. за серпень 2016 року, всього на суму 4 120 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунково-платіжними відомостями №485 за липень 2015 року та №488 за серпень 2015 року.

За вказаним фактом 27 липня 2016 року Луганською місцевою прокуратурою №2 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного із корупцією стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 171-7 КУпАП.

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 12 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного із корупцією. Водночас, залишилися невідшкодованими збитки, завдані вчиненням ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення, у розмірі 2060 грн. 00 коп. незаконної винагороди з липень 2016 року та 2060 грн. 00 коп. незаконної винагороди за серпень 2016 року.

У звязку з наведеним просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області шкоду, завдану адміністративним правопорушенням, повязаним із корупцією у вигляді незаконно отриманої премії у розмірі 100 % посадового окладу за липень 2015 року у розмірі 2 060 грн. 00 коп. та за серпень 2015 року 2 060 грн. 00 коп.

Прокурором надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі заявлених вимог, просив позовом задовольнити.

Позивач надала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення першої сесії шостого скликання Валуйської сільської ради №1/3 від 12 листопада 2010 року «Про обрання секретаря сільської ради», секретарем Валуйської сільської ради обрано ОСОБА_1, депутата по виборчому округу №16 та присвоєно девятий ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 5 категорії посад.

ОСОБА_1, виконуючи обовязки сільського голови на підставі розпорядження сільського голови №21 від 20 липня 2015 року «Про надання частини щорічної основної відпустки ОСОБА_2О.» у період часу з 20 липня 2015 року по 19 серпня 2015 року самостійно підписала розпорядження №24 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету за липень 2015 року», згідно якого призначила собі премію в розмірі 100 % посадового окладу, цим прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

19 серпня 2015 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді в.о. голови Валуйської сільської ради підписала розпорядження №26 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету за серпень 2015 року», згідно якого призначила собі премію 100% посадового окладу, у звязку з чим прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який полягав у тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 у вигляді бажання поліпшити своє матеріальне становище реально зіткнувся з її службовими повноваженнями.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_1 спричинила державі, в особі Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області у вигляді незаконного отримання грошової винагороди у розмірі 2 060 грн. 00 коп. за липень 2015 року та 2 060 грн. 00 за серпень 2016 року, всього на суму 4 120 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунково-платіжними відомостями №485 за липень 2015 року та №488 за серпень 2015 року.

За вказаним фактом 27 липня 2016 року Луганською місцевою прокуратурою №2 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного із корупцією стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 171-7 КУпАП.

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 12 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного із корупцією. Водночас, залишилися невідшкодованими збитки, завдані вчиненням ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення, у розмірі 2060 грн. 00 коп. незаконної винагороди з липень 2016 року та 2 016 грн. 00 коп. незаконної винагороди за серпень 2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Абзацом 2 пункту 6 Постанови №268 від 09 березня 2006 Кабінету міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» передбачено, що преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

ОСОБА_1 у розумінні ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішення або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

У статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Частиною 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Стаття 66 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 40 ч. 3 КпАП України в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Статтею 23 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» встановлено, що збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного правопорушення, підлягають відшкодуванню в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Зважаючи на те, що судом встановлено, що винними діями ОСОБА_1 спричинено збитки державі в особі Валуйської сільської радим Станично-Луганського району ради Луганської області, між цими діями ОСОБА_1 та спричиненою шкодою існує причинний звязок, враховуючи, що відповідач визнала позов, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, з огляду на положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, та в звязку з наявністю законних підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь прокуратури Луганської області підлягає стягненню судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 8,10, 57, 59, 60, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов першого заступника керівника Луганської місцевої прокуратури № 2 Луганської області, поданий в інтересах держави в особі Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, 11 лютого 1959 року, ІПН НОМЕР_1 на користь Валуйської сільської радим Станично-Луганського району Луганської області шкоду, завдану адміністративним правопорушенням, повязаним з корупцією у вигляді незаконно отриманої премії у розмірі 100% посадового окладу за липень 2015 року у розмірі 2 060 гривень 00 копійок та за серпень 2015 року у розмірі 2 060 гривень 00 копійок, всього на загальну суму 4 120 гривень 00 копійок.

Стягнути з з ОСОБА_1, 11 лютого 1959 року, ІПН НОМЕР_1 на користь прокуратури Луганської області судовий збір у сумі 1600 гривень 00 копійок, перерахувавши його на р/р 0839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , код класифікації видатків бюджету - 2800.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.Ю. Цимбал