Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

прокурора - Павліченко В.О.

представника Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - Кравченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, третя особа: Київська місцева прокуратура № 7, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Наказу служби у справах дітей № 63 від 22.11.2016 року на обліку служби перебувають малолітні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Зазначають, що відповідно до свідоцтв про народження матір'ю малолітніх є гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3., батьком - гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Посилаються на те, що батьки дітей неналежним чином виконують батьківські обов'язки, схильні до вживання наркотичних речовин.

Зазначають, що згідно інформації комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Подільського району м. Києва від 11.11.2016 року № 1847 стан здоров'я матері дітей не дозволяє їй в повному обсязі виконувати батьківські обов'язки, умови проживання в квартирі незадовільні. Крім того, в квартирі часто перебувають підозрілі особи чоловічої статі. Малолітня ОСОБА_3, 2016 року народження, нещодавно хворіла гострим бронхітом та перебувала на стаціонарному лікуванні. Після виписки дитини зі стаціонару, дільничного лікаря батьки до квартири не впускали, мотивуючи тим, що дитина спить, на амбулаторний прийом матір не з'являється.

01.11.2016 року та 15.11.2016 року працівниками Служби родина ОСОБА_3 була відвідана за місцем проживання, про що складені відповідні акти. В трикімнатній квартирі проживають гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_5, малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також брат батька з цивільною дружиною. В помешканні, де проживає родина, відсутній холодильник, газова плита, малолітня ОСОБА_3 не має окремого дитячого ліжка, іграшок, спить у візочку.

Мотивують вимоги тим, що з метою проведення профілактичної бесіди щодо виховання та утримання малолітніх дітей батьки неодноразово запрошувались до служби, проте всі запрошення було проігноровано.

Обґрунтовують вимоги тим , що 23.11.2016 року від Подільського районного Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді отримано інформацію, що матір дітей гр. ОСОБА_4 22.11.2016 року було госпіталізовано до лікарні, діти залишились з батьком, який має схильність до вживання наркотичних речовин. Ситуація, яка на даний час склалася в родині, несе безпосередню загрозу життю та здоров'ю малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Посилаються на те, що 24.11.2016 року відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ч. 2 ст. 170 сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», керуючись п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», клопотання до голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.11.2016 р. .№ 106/25-4459, розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.11.2016 року № 794 «Про відібрання малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від батьків без позбавлення батьківських прав» та у зв'язку з безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дітей, малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було відібрано від батьків гр.. ОСОБА_4 (1986 року народження.) та гр. ОСОБА_5 (1979 року народження), та тимчасово влаштовано до дитячої клінічної лікарні № 9 Подільського району м. Києва для проведення повного медичного обстеження стану здоров'я.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Сімейного Кодексу України, ст. 6, п.9 ст. 23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Закону України «Про охорону дитинства», керуючись п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» та у зв'язку з безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дітей звертаються з даною заявою до суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримує свої вимоги з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяву відповідно до якої вимоги визнають в повному обсязі та просили слухати справу за їх відсутності.

Представник 3-ї особи в судовому засіданні підтримує вимоги позивача з врахуванням того, що відповідачі визнають позов, просить суд їх задовольнити.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідачів, відповідно до вимог ст.ст. 158,169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, як 3-ї особи, який не заперечує проти задоволення позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так зі змісту статті 31 ЦПК України вбачається, що сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Крім того стаття 174 ЦПК України визначає, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вже зазначалося вище, відповідачами надано письмову заяву про визнання позову позивача в повному обсязі, яка долучена до матеріалів справи ( а.с. 38).

Судом встановлено, що зазначена заява не суперечать вимогам чинного законодавства України та не порушують прав, свобод чи інтересів як сторін так і інших осіб, наслідки визнання позову відповідачами відомі та зрозумілі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність прийняття зазначених заяв про визнання позову, що в свою чергу є підставою для задоволення позову позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відтак, законом передбачено повернення дітей відповідачу, за умови, якщо зміняться обставини і відпадуть причини, які перешкоджали їх належному вихованню, але на даний час суд не убачає підстав для відмови у задоволенні позову.

Частиною 4 ст. 170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 зазначеної статті передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей від відповідачів без позбавлення батьківських прав у зв'язку з ухиленням від виконання батьківських обов'язків по їх вихованню та стягнення аліментів на їх утримання, - доведені та підлягають задоволенню.

Ураховуючи вимоги закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь державного закладу або фізичної особи, якій будуть передані діти, аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає до негайного виконання стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову позивача.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову позивача, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. солідарно.

На підставі викладеного, Конституції України, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 170 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88,174, 209, 213-215, 218, 221, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Відібрати малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 від батьків - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Передати малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до органу опіки та піклування Подільського району м. Києва.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, уродженки м. Києва, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, уродженця м. Києва, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь державного закладу або фізичної особи, якій будуть передані діти, аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.12.2016 року і до їх повноліття .

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь держави судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко