АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Катющенко В.П.
№22-ц/796/5171/2017 Доповідач Кравець В.А.
Справа №755/2599/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів Лапчевської О.Ф., Мазурик О.Ф.,

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІК» - Рибченка ОлександраГеоргійовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІК», особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаврилів Андрій Володимирович, про визнання дій державного виконавця протиправними,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ТОВ «МАГІК» звернулося до суду із скаргою, в якій просило дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гавриліва Андрія Володимировича пo передачі на реалізацію державному підприємству «СЕТАМ» для проведення електронних торгів визначеного у заявці від 22.12.2016р. № 312/11 майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік» визнати протиправними.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року скаргу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «МАГІК» - Рибченко О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження по справі, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що дана скарга подана з інших обставин та ґрунтується на інших доказах, а саме: на заявці від 22.12.2016 року № 312/11, щодо існування якої стало відомо 06.02.2017 року на судовому засіданні по справі № 755/976/17.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд виходив з того, що в поданій скарзі не наведено обґрунтованих пояснень та доказів, які б вказували на існування об'єктивних та незалежних від скаржника обставин, що зумовили пропуск ним строку звернення до суду, клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з даною скаргою до суду разом з доказами, які мають підтвердити поважні причини пропущення строку не надано.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року № 6 скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З матеріалів справи убачається, що предметом оскарження виступає, зокрема, Акт передачі документів щодо реалізації майна від 23 грудня 2016 року для проведення реалізації через електронні торги та документи, що стосуються як нерухомого майна ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос».

Заявник вже звертався до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гавриліва А.В. щодо оскарження Акту передачі документів щодо реалізації майна від 23 грудня 2016 року ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос», що свідчить про той факт, що заявнику на момент звернення до суду із вказаною вище скаргою було достовірно відомо про складання державним виконавцем Акту передачі документів щодо реалізації майна від 23 грудня 2016 року, тоді як із даною скаргою ТОВ «МАГІК» звернулося до суду 15.02.2017 року, тобто з пропуском строку, встановленого для оскарження дій/бездіяльності державного виконавця, при цьому не ставлячи питання про поновлення вказаного строку та без вказівки на поважність причин пропущення такого строку.

Твердження апелянта про те, що скарга подана з інших підстав ніж ті, що розглядалися у справі № 755/976/17, про які заявнику стало відомо у судовому засіданні 06.02.2017 року, є безпідставними, оскільки скаржник повинен подати до суду заяву про поновлення строку.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції її постановлено з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав до її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 218,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІК» - РибченкаОлександра Георгійовича - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді