Справа № 489/5176/16-ц
Номер провадження 2/489/325/17
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
при секретарі Недавній А. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про винесення додаткового рішення,
12.01.2017 Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення у цивільній справі № 489/5176/16-ц (номер провадження №2/489/325/17) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ квартири, визначення порядку користування квартирою та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні часткою квартири, яким вимоги задоволено частково.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25.01.2017 цивільну справу №489/5176/16-ц повернуто до Ленінського районного суду м. Миколаєва для виконання вимог ст. 220 ЦПК України, а саме зазначено, що суд першої інстанції не вирішив питання про судові щодо розподілу судових витрат пропорційно задоволених вимог.
Позивач наполягав на стягненні з відповідача судового збору.
Відповідач зазначила, що позивач звернувся з вимогою про поділ та не звертався до неї для вирішення питання в досудовому порядку.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.
Позивачем заявлено три вимоги не майнового характеру: 1) про реальний розділ квартири, 2) про виділення позивачу кімнати меншою площею без права користування цією кімнатою відповідача, 3) про зобов'язання не чинити перешкод.
Відповідно до абз. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір"(в редакції від 08.10.2016) судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви не майнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.
За такого, позивач повинен був при подачі позову сплатити судовий збір у розмірі 1653,60 грн.
Позивачем сплачено судовий збір за одну вимогу у розмірі 551,20 грн. відповідно до квитанції №ПН3916 від 17.10.2016.
Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Під час ухвалення судом рішення від 12.01.2017, не вирішено питання щодо розподілу судового збору.
При цьому, враховуючи те, що вище вказаним судовим рішенням задоволено лише одну вимогу, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пропорційно до задоволеної частини вимог), а з позивача на користь держави - 1102,40 грн. (за дві вимоги не майнового характеру, за які не сплачено судовий збір при подачі позову).
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат, у резолютивній частині рішення повинно бути розглянуто питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається зі змісту п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі, особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК.
Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є передбачені законом підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі.
Керуючись п. 4. ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ квартири, визначення порядку користування квартирою та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні часткою квартири.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1102,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.
Суддя В. В. Кокорєв