АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1552/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 22-ц/789/46/17 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою державного підприємства "Дослідне господарство "Подільське" Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України на рішення Гусятинського районного суду від 11 листопада 2016 року по справі за позовом державного підприємства "Дослідне господарство "Подільське" Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року державне підприємство "Дослідне господарство "Подільське" Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України (далі - ДП ДГ "Подільське" Тернопільської ДСДС ІКСГ Поділля НААН України) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідач ОСОБА_1 самовільно, без законних на те підстав замінив навісні замки на приміщеннях боксів вищевказаного легкового гаражу загальною площею приміщень 515 м2, що знаходиться в АДРЕСА_1 та залучив до охорони спірного приміщення сторожову собаку. Вказаними діями відповідач обмежив його позивача права на користування своєю власністю.

Крім того вказав, що підприємство будь-яких договорів оренди, позики, продажу чи дарування щодо вказаного майна ні з ОСОБА_1 ні з іншими фізичними чи юридичними особами не укладало. Тому посилаючись на наведене просив суд зобов'язати відповідача звільнити приміщення легкового гаражу, загальною площею забудови 667,5 м2, а саме гараж - 66,0 м2, побутову 16,4 м2, побутову - 11,7 м2, гараж - 61,1 м2, гараж - 70,3 м2, побутову - 9,7 м2, побутову - 11,3 м2, гараж - 113,6 м2, гараж - 42,1 м2, гараж - 76,6 м2, побутову - 15,1 м2, побутову 21,6 м2, а всього загальною площею приміщень - 515,0 м2, що знаходиться в АДРЕСА_1, яке належить йому на праві державної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.07.2015 року.

Рішенням Гусятинського районного суду від 11 листопада 2016 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП ДГ "Подільське" Тернопільської ДСДС ІКСГ Поділля НААН України просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник відповідача ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження чинення перешкод відповідачем в користуванні спірним майном.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Судом встановлено, що позивач ДП ДГ «Подільське» Тернопільської ДСДС ІКСГ Поділля НААН України є власником нежитлового приміщення, легкового гаража 6, площею 667,5 м2, що в АДРЕСА_1 Гусятинського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 18.07.2015 року реєстраційною службою Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.07.2015 року, виданого державним реєстратором реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області.

Даний факт також відображений і в технічному паспорті на виробничий будинок легковий гараж, що по АДРЕСА_1 (а.с.17-22), в якому підтверджено конфігурацію гаражів, їх розміри.

Рішенням виконкому Хоростківської міської ради від 29 квітня 2011 року за №75 «Про присвоєння поштової адреси будівлям та спорудам державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільського інституту агропромислового виробництва національної академії аграрних наук України» будівлям та спорудам ДП ДГ «Подільське» Тернопільського інституту агропромислового виробництва НААН України, зокрема, і легковому гаражу присвоєно поштову адресу «АДРЕСА_1».

Рішення виконкому Хоростківської міської ради від 17.07.2008 року за №139, оформлено право власності за державою в особі Міністерства аграрної політики України на виробниче приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_2 та перебуває в господарському віданні державного підприємства «Сільськогоподарське підприємство «Хоростківське» і 31.07.2008 року на підставі вищевказаного рішення виконкому Хоростківської міської ради видано свідоцтва про право власності на зазначене виробниче приміщення загальною площею 783,3 м2 .

11.06.2014 року на підставі договору купівлі продажу на аукціоні 66/100 частини вищевказаного виробничого приміщення, що по АДРЕСА_2 придбав ОСОБА_2

14.07.2014 року рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області в справі № 596/1398/14-ц за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Сільськогоподарське підприємство «Хоростківське», третя особа Хоростківська міська рада про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно, вищезазначений договір купівлі продажу визнано дійсним, визнано за ОСОБА_2 право власності на 66/100 частини вищевказаного виробничого приміщення, загальною площею 517,9 м2, що по АДРЕСА_2 та 21.08.2014 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18.12.2014 року рішення Гусятинського районного суду від 14.07.2014 року залишено без змін та набрало законної сили.

В судовому засіданні суді першої інстанції представники позивача ствердили, що відповідач 14 квітня 2016 року обмежив права позивача користуватися своїм майном шляхом самовільної заміни навісних замків на приміщеннях боксів вищевказаного легкового гаражу та залучення до охорони вказаних приміщень сторожової собаки.

Власником нежитлового приміщення, легкового гаража, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ДП ДГ «Подільське» Тернопільської ДСДС ІКСГ Поділля НААН України, а власником 66/100 частини виробничого приміщенння, що становить 517,9 м2, що по АДРЕСА_2 є ОСОБА_2, який на підставі договору купівлі продажу на аукціоні від 11.06.2014 року придбав вищевказану частину виробничого приміщення і рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14.07.2014 року зазначений договір купівлі продажу визнано дійсним та визнано за ОСОБА_2 право власності на зазначену вище частку виробничого приміщення. Вищевказана частина нерухомого майна зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 (а.с.69,70).

Крім того, як стверджено представником відповідача в судовому засіданні суді першої та апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 не користується і не користувався гаражами, що в АДРЕСА_1 зазначеними в позовній заяві. Відповідач ОСОБА_2 користувався нерухомим майном, що по АДРЕСА_2 на підставі договору оренди, який укладався між власником майна ОСОБА_2 та орендарем ОСОБА_2 відповідачем по справі, і користувався вказаним майном до вересня 2016 року.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона повинна ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції не здобуто доказів того, що приміщення легкового гаражу, загальною площею забудови 667,5 м2, яке знаходиться на АДРЕСА_1 перебуває у власності чи користуванні відповідача ОСОБА_2 і останній чинить перешкоди в користуванні ним державному підприємству ДГ «Подільське» Тернопільської ДСДС ІКСГ Поділля НААН України.

Крім цього представником відповідача в судовому засіданні суді першої та апеляційної інстанції категорично заперечується факт заміни навісних замків на гаражах позивача та використання для охорони приміщення сторожової собаки.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Дослідне господарство "Подільське" Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України - відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 11 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма