Справа № 489/774/16-ц
Номер провадження 2-зз/489/4/17
УХВАЛА

06 лютого 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову. Свої вимоги мотивував тим, що 11.03.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було вжито заходи забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, а саме накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить заявнику. Також 05.12.2016 р. по вищезазначеній справі було постановлено рішення, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог відмовлено. Заявник зазначає, що на теперішній час рішення суду набрало законної сили, підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд скасувати вищезазначені заходи забезпечення позову та зняти арешт з майна.

В судове засідання сторони не з`явились , повідомлялись судом про розгляд справи належним чином.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2016 р. було вжито заходів забезпечення позову по вищезазначеній справі, а саме накладено арешт квартиру АДРЕСА_2, що зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1.

Згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.12.2016 р. по справі № 489/774/16-ц в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Рішення суду на теперішній час набрало законної сили.

Однак заявник не має можливості реалізувати своє право власності належним чином, оскільки на спадкове майно вищевказану квартиру, було накладено арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час рішення суду по зазначеній справі набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, а саме - зняти арешт, накладений згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2016 р., на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення або отримання копії.

Суддя: Н.С. Тихонова