У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» в особі Деревообробного заводу Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з квітня 1968 року по жовтень 2011 року вона працювала на Деревообробному заводі «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» на різних посадах.

01 червня 2011 року ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» було видано наказ № 107-в «Про ліквідацію Деревообробного заводу державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»» з 01 жовтня 2011 року.

03 жовтня 2011 року на виконання наказу № 107-в було видано наказ № 54-к, відповідно до якого її було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штатів і чисельності та відмови від запропонованої вакантної посади.

Позивач вважав своє звільнення незаконним у зв'язку з тим, що з наказом про звільнення її ознайомили, але його копію їй не вручили; згоди первинного профспілкового органу, членом якого вона є, отримано не було; їй було запропоновано не посаду у м. Сколе, а іншу посаду та не враховано те, що вона має переважне право на залишення на роботі у зв'язку з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві. До того ж на даний час відомості про ліквідацію підрозділу відповідача не внесено до відповідного державного реєстру, а тому вважає, що підприємство не ліквідовано.

Уточнивши свої вимоги позивач визнати поважними причини пропуску звернення до суду та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12 946,01 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 травня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано наказ відповідача від 03 жовтня 2011 року № 54-к в частині звільнення ОСОБА_2 незаконним та поновлено ОСОБА_2 на посаді спеціаліста служби управління з персоналу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат».

Стягнуто з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення загробної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року касаційну скаргу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» в особі Деревообробного заводу Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 травня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2016 року поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ Деревообробного заводу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» від 03 жовтня 2011 року № 54-к в частині звільнення ОСОБА_2

Стягнуто з ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» в особі Деревообробного заводу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» на користь ОСОБА_2 89 967,24 грн заробітку за час вимушеного прогулу.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2016 року рішенняІвано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2016 року та ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду у справах про звільнення - у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі пропущення передбачених ст. 233 КЗпП України строків звернення до суду за вирішенням трудового спору, суд відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» з'ясовує не лише причини пропущення зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та обов'язки сторін. При необґрунтованості вимог суд відмовляє у позові з цих підстав без посилання на строк звернення до суду, оскільки вони стосуються захисту порушеного права. При обґрунтованості вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення за вирішенням трудового спору і вирішує його по суті. При пропущенні строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє у позові саме з цих підстав.

Скасовуючи рішення та ухвалу суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив з того, що трудова книжка ОСОБА_2 була видана 03 жовтня 2011 року, а з позовом про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач звернулася лише 18 жовтня 2012 року, тобто з порушенням встановленого законом місячного строку.

Апеляційний суд переглядаючи справу в апеляційному порядку правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Апеляційним судом ухвалено законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права..

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» в особі Деревообробного заводу Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов