Справа № 188/306/17
Провадження № 2/188/209/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Брагін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

09.03.2017 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25 % його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття та на її утримання як дружини у розмірі 25 % від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трирічного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 06 жовтня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем.

У шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнім життям позивачка з відповідачем не проживає.

Після припинення подружнього життя син мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. На даний час позивачка ОСОБА_1 знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. Відповідач з сім`єю не мешкає, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, хоча відповідач є власником вантажного автомобіля, займається оплатним перевезенням вантажів та має достатню кількість замовників за місцем проживання.

На підставі статей 84, 180 183 Сімейного кодексу (далі СК) України просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25 % його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття та на утримання дружини у розмірі 25 % від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трирічного віку.

Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що сторони 06 жовтня 2012 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія 1-КИ № 231232, видане 06.10.2012 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровській області (а.с.6).

У сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КИ № 524789, виданим 20.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6).

Спільне проживання з відповідачем припинено. Позивачка з сином ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матірю ОСОБА_5, братом ОСОБА_6 та сестрою ОСОБА_7 за адресою вул. Першотравнева, 31 в с. Залізничне Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою № 1797, виданою 06.03.2017 року Петропавлівською селищною радою (а.с.7).

У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

На підставі досліджених доказів та приймаючи до уваги те, що відповідач, як батько малолітньої дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, а також утримувати дружину в період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання сина і дружини не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 25 % його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття та на утримання дружини у розмірі 25 % від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трирічного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1355 грн. та 1600 грн. для працездатних осіб х 30/100 х 6 місяців = 5319 грн..

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачку відповідно до п.3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1600 грн., в звязку з чим суд вважає за необхідне на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

На підставі зазначеного, ст.ст. 75, 80, 84, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 80, 84, 88 209, 212-215, 223, 294, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути щомісячно аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 25 % всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 09.03.2017 року до досягнення сином повноліття, тобто до 06.01.2033 року.

Стягнути щомісячно аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 25 % всіх видів доходів щомісячно на утримання дружини, на час догляду за малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 09.03.2017 року до досягнення сином трьох років, тобто до 06.01.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_8