ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1171/16-ц
"09" лютого 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Миколаївська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Обставини справи:
08.12.2016 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про усунення перешкод у користуванні житловим будинком № 56 по вул. Берегова в с. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, визнавши Відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що даний будинок вона отримала в порядку спадкування. Окрім неї в будинку зареєстрований її син Відповідач, який не проживає протягом останніх пяти років. Також він не цікавиться в якому стані перебуває будинок, витрат по його утриманню та оплаті комунальних послуг не несе, речей в будинку немає.
Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив. Також Відповідач викликався через оголошення у пресі.
З огляду на належне повідомлення Відповідачів, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Зокрема, за змістом ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Позивач на підставі заповіту від 27.02.1998 отримав у спадок зокрема житловий будинок № 56 по вул. Берегова в с. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копіює заповіту та листом нотаріуса , що позивач звернулася про із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці не зверталися.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до положень статей, ст.ст. 1223, 1233, 1268 ч.2 та 5, 328 ч. 2 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Таким чином, виходячи з аналізу вказаних норм, у Позивача є правові підстави для звернення з даним позовом, як набувача права власності на житловий будинок стосовного якого ставиться питання про визнання втрати права користування.
У зазначеному житловому будинку зокрема зареєстрований Відповідач, який з листопада 2011 року не проживає за місцем реєстрації.
Факт не проживання за вказаною адресою підтверджується довідками №269, №268 від 18.11.2016 про не проживання та про склад сімї, складених за участі сусідів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.
З відома власника будинку (квартири) член його сім'ї має право вселяти в займане їм житло інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не вимагається.
До членів сім'ї власника будинку відносяться особи, вказані в частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто Відповідач в даному випадку є членом сімї власника будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що Відповідач у даному житловому будинку не проживає з листопада 2011 року і доказів на спростування цих обставин Відповідачем не надано, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Хоча позов задоволено, оскільки клопотань про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України від позивача не надходило, такий розподіл судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218, 226-228 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_6 Григорівни задовольнити повністю.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) у користуванні житловим будинком, шляхом визнання ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2), такими, що втратив право на користування житловим будинком № 56 по вул. Берегова в с. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7