Справа № 357/8036/15-ц Головуючий у І інстанції Бондаренко О. В.
Провадження № 22-ц/780/1929/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 04.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою виконуючого обовязки начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою, яку уточнив в ході розгляду справи та обґрунтовував тим, що постановою державного виконавця МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ГТУЮ у Київській області від 13.05.2016 року відкрито виконавче провадження №50160608 про вселення його до квартири АДРЕСА_1, зобовязання ОСОБА_4 не чинити йому перешкоди у користуванні вказаною квартирою, встановлення порядку користування спірною квартирою та встановлення семиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

Згідно інформації від 07.09.2016 року з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про виконавче провадження з часу відкриття виконавчого провадження від 13.05.2016 року державним виконавцем не було здійснено жодних виконавчих дій, зокрема: 05.09.2016 року не відбулися виконавчі дії у вказаному виконавчому провадженні щодо вселення ОСОБА_3 до квартири, у звязку з неявкою боржника до місця вчинення виконавчих дій та залученого дільничного офіцера поліції Білоцерківського відділу поліції ГУ національної поліції в Київській області, що повязано з безконтрольністю зі сторони начальника міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем, що суперечить низці положень Закону України «Про виконавче провадження» та є його бездіяльністю.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2016 року за скаргою ОСОБА_3 було визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 від 15.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №357/8036/15-ц та зобовязано державного виконавця МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №357/8036/15-ц.

Згідно з ч.1 ст.83 ЗУ «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник міського відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

За дорученням управління ДВС ГТУЮ у Київській області щодо розгляду скарги ОСОБА_3 було здійснено перевірку матеріалів ВП №50160608 виконуючим обовязки начальника відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 і згідно даної перевірки дії державного виконавця Дорошенка Р.С. визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст.ст.11, 30, 75, 79 Закону України «Про виконавче провадження».

Незважаючи на вимоги закону відсутня будь-яка реакція на таку бездіяльність начальника МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ГТУЮ у Київській області, до обовязків якого входить здійснення контролю за своєчасністю правильністю і повнотою виконання рішень підлеглими йому державними виконавцями.

Так як тривалий час рішення суду на користь ОСОБА_3 не було виконане, що є порушенням вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, який безпосередньо підпорядкований начальнику МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ГТУЮ у Київській області, своєчасно не здійснив усіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду, а тому вважав, що начальник МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ГТУЮ у Київській області не здійснив належного контролю за вказаним рішенням суду в порядку, встановленому законом, оскільки завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, і тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

У звязку з вищенаведеним скаржник просив визнати бездіяльність начальника (державного виконавця) Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 неправомірною і зобовязати його поновити порушені права стягувача у виконавчому провадженні шляхом здійснення своїх обовязків, покладених на нього Законом, щодо надіслання Постанови про закінчення виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом та усунути допущені порушення закону шляхом здійснення відповідних виконавчих дій, якщо підпорядкований державний виконавець цього відділу державної виконавчої служби ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, мотивуючи тим, що згідно інформації від 07.09.2016 року з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень з часу відкриття виконавчого провадження №50160608 від 13.05.2016 року, про вселення ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_2, зобовязання ОСОБА_4 не чинити йому перешкоди у користуванні вказаною квартирою та встановлення порядку користування квартирою відповідно до виконавчого документу, виданого судом 20.01.2016 року, державним виконавцем не було здійснено жодних виконавчих дій.

Зокрема, 05.09.2016 року не відбулись виконавчі дії щодо вселення ОСОБА_3 до квартири у звязку з неявкою боржника до місця вчинення виконавчих дій та залученого дільничного офіцера поліції, що повязано з безконтрольністю зі сторони начальника МВДВС за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем, що суперечить низці положень Закону України «Про виконавче провадження» та є його бездіяльністю. Ухвалою суду від 05.04.2016 року було визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Дорошенка Р.С. від 15.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №357/8036/15-ц,2/357/2890/15, виданим судом 20.01.2016 року.

В той же час згідно ч.2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник відділу ДВС, якому підпорядкований державний виконавець. За дорученням управління ДВС ГТУ юстиції у Київській області щодо розгляду скарги ОСОБА_3, виконуючим обовязки Білоцерківського ДВС ОСОБА_2 було здійснено перевірку матеріалів виконавчого провадження №50160608 за результатами якої дії державного виконавця Дорошенка Р.С. визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст.ст.11, 30, 75, 79 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджує безконтрольність начальника зазначеного відділу ДВС.

Начальник відділу, якому підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішенням, діями державного виконавця під час виконання рішень, має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку встановленому Законом. За дорученням управління ДВС ГТУ юстиції у Київській області, щодо розгляду звернення ОСОБА_6, виконуючим обовязки начальника Білоцерківського МВДВС ОСОБА_2 було здійснено перевірку матеріалів виконавчого провадження, за результатами якої встановлено, що державним виконавцем Гасюком Р.В. порушено вимоги ст.ст.18, 63, 67, 75 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджує безконтрольність зі сторони начальника зазначеного відділу ДВС.

Так як рішення суду на його (ОСОБА_3Р.) користь тривалий час не було виконано, що є порушенням вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, який підпорядкований начальнику Білоцерківського МВ ДВС своєчасно не здійснив усіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду, тому вважав незаконним та справедливим звернення до суду із зазначеною скаргою до суду на бездіяльність начальника Білоцерківського МВ ДВС, який не здійснив належного контролю за виконанням рішення суду в порядку, встановленому Законом, оскільки завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, а тому перевірка вчинених дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Під час ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_3 стало відомо про винесення державним виконавцем Гасюком Р.В. постанови про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником зазначеного відділу ДВС, однак таку постанову не доведено до його відома та не надіслано йому у встановлений строк, а саме, не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення, як передбачено абз.3 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», що порушує його конституційні права та законні інтереси.

Також в.о. начальника Білоцерківського Відділу ДВС ОСОБА_2 не було дотримано вимог п.5 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішення суду щодо передачі виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу ДВС за письмовим дорученням начальника відділу ДВС, а про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову. Таким чином, нездійснення начальником Білоцерківського відділу ДВС обовязків, покладених на нього Законом, призвело до порушення прав субєкта права на оскарження його незаконних дій.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2017 року скаргу задоволено частково.

Визнано бездіяльність в.о. начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо не здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення суду державним виконавцем неправомірною.

Зобовязано в.о. начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 здійснити контроль за усуненням державним виконавцем порушень ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення копії постанови про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_3 та ОСОБА_6

У апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою у задоволенні скарги відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем, в порушення вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», не було доведено до відома сторін виконавчого провадження про винесення вказаної постанови.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

В п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень» зазначено, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України, - і за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, на державі лежить безпосередній обовязок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обовязковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст.6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантується право кожної особи на звернення до суду з позовом стосовно захисту її прав та обовязків цивільного характеру.

Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року у справі № 357/8036/15-ц, 2/357/2890/15 було задоволено частково позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном, вселення та визначення порядку користування квартирою, а саме, ухвалено рішення про вселення ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1, зобовязання ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні вказаною квартирою; та про встановлення порядку користування квартирою №4 в будинку №14-а по вулиці Водопійній у м.Біла Церква Київської області таким чином: виділити ОСОБА_3 в користування житлову кімнату №3 площею 8,50 кв.м, виділити ОСОБА_4 в користування житлову кімнату №4 площею 9,70 кв.м та житлову кімнату №5 площею 16,20 кв.м, залишити в спільному користуванні приміщення: №6 - кухню площею 8,70 кв.м, №1 - коридор площею 5,40 кв.м, №2 - ванну кімната площею 3,40 кв.м, лоджію площею 3,9 кв.м.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 року було змінено рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року у справі № 357/8036/15-ц, 2/357/2890/15 в частині визначення порядку користування квартирою, а саме, було ухвалено рішення про виділення у користування ОСОБА_3 житлову кімнату №5 площею 16,20 кв.м, виділення ОСОБА_4 в користування житлову кімнату №4 площею 9,70 кв.м та житлової кімнати №3 площею 8,50 кв.м, та залишення в спільному користуванні приміщень: № 6 - кухні площею 8,70 кв.м, №1 - коридору площею 5,40 кв.м, №2 - ванної кімната площею 3,40 кв.м, лоджії площею 3,9 кв.м.

20.01.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист про вселення ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1, зобовязання ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні вказаною квартирою та встановлення порядку користування квартирою №4 в будинку №14-а по вулиці Водопійній у м.Біла Церква Київської області, який 11.02.2016 року на підставі заяви ОСОБА_3, про примусове виконання був поданий до міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

15.02.2016 року державним виконавцем міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №357/8036/15-ц на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з тим, що у заяві про відкриття виконавчого провадження не вказано в якій частині необхідно виконати рішення суду.

05.04.2016 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 15.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №357/8036/15-ц, 2/357/2890/15, виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 20.01.2016 року та зобовязано державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №357/8036/15-ц, 2/357/2890/15, виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 20.01.2016 року.

13.05.2016 року старшим державним виконавцем МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50160608 за виконавчим листом №2/357/2890/15, виданим 20.01.2016 року Апеляційним судом Київської області.

З листа Головного територіального управління юстиції у Київській області управління державної виконавчої служби від 09.08.2016 року за №О-1340/02.2, О-1411/02.2 (а.с.8) вбачається, що за результатами розгляду звернень ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_3, щодо виконання рішення суду було повідомлено, що в.о. начальника МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_2 здійснено перевірку матеріалів виконавчого провадження за результатами якої дії державного виконавця Дорошенка Р.С. визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст.ст.30, 75, 79 Закону України «Про виконавче провадження». За порушення вказаних вимог Закону притягнути до відповідальності державного виконавця Дорошенка Р.С. не виявилось можливим у звязку зі звільненням із займаної посади. Подальше виконання рішення суду буде організовано відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За постановою в.о. начальника МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_2 від 18.07.2016 року (а.с.29) при перевірці матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що старшим державним виконавцем Дорошенком Р.С. порушено вимоги ст.ст.30, 75, 79 Закону України «Про виконавче провадження» та постановлено: Державному виконавцю Білоцерківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_8 усунути виявлені порушення та вчинити виконавчі дії по примусовому виконанню виконавчого листа №2/357/2890/15 від 20.01.2016 року, виданого Апеляційним судом Київської області, в строк до 28.07.2016 року.

З висновку Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 28.07.2016 року (а.с.36) вбачається, що 26.07.2016 року представник заявника ОСОБА_6 звернувся із заявами до чергової частини Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з повторним проханням надати наряд поліції з приводу невиконання рішення суду та щодо бездіяльності державного виконавця. За результатами перевірки ОСОБА_6 було рекомендовано оскаржувати дії чи бездіяльність державного виконавця в судовому порядку згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

З інформації про виконавче провадження від 07.09.2016 року (а.с.10-13) вбачається, що за виконавчим листом №2/357/2890/15 від 20.01.2016 року, який надійшов до відділу виконавчої служби 10.05.2016 року, 13.05.2016 року державним виконавцем Дорошенком Р.С. було відкрито виконавче провадження та запропоновано боржнику виконати рішення в 7 - денний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; 18.07.2016 року державним виконавцем Дорошенком Р.С. винесено постанову про залучення до проведення виконавчих дій, які відбудуться 26.07.2016 року об 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_3, дільничного інспектора поліції Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області; 12.08.2016 року державним виконавцем Гасюком Р.В. було проведено виконавчу дію про відкладення виконавчого провадження у звязку з тим, що сторони виконавчого провадження не отримали відправлені їм вимоги; 23.08.2016 року державним виконавцем Гасюком Р.В. було здійснено перевірку факту отримання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 поштових відправлень, якими було направлено вимоги державного виконавця та перевіркою було встановлено, що станом на 23.08.2016 року поштові відправлення адресатам не вручено, тому виникла необхідність відкласти виконавчі дії до 02.09.2016 року; 31.08.2016 року державним виконавцем Гасюком Р.В. було проведено дію, винесено постанову про залучення до проведення виконавчих дій дільничного інспектора поліції Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області.

Представник заявника в період від серпня 2016 року до листопада 2016 року звертався до Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління, Верховної ОСОБА_8 України, Кабінету міністрів України, Адміністрації Президента України, Генеральної Прокуратури України, Прокуратури Київської області зі скаргами щодо невиконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з п.1.5.2. Інструкції з організації виконання рішень суду, затвердженої Наказом МЮУ №512/5 від 02.04.2012 року (в редакції, чинній на дату вчинення виконавчих дій), акт державного виконавця це - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Згідно зазначених актів (а.с.73-76) державним виконавцем проводилися дії з виходом на дільницю за адресою, вказаною у виконавчому документі та встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, двері ніхто не відчиняє, однак до проведення даних дій не були залучені поняті для засвідчення встановлених державним виконавцем фактів, а в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про отримання сторонами виконавчого провадження повідомлення про проведення вказаних виконавчих дій.

Таким чином, 10.05.2015 року до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції надійшов виконавчий лист, виданий судом 20.01.2016 року разом із ухвалою суду від 05.04.2016 року про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 15.02.2016 року, про відмову у відкритті виконавчого провадження, 13.05.2016 року ( у триденний строк) державним виконавцем Дорошенком Р.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та запропоновано боржнику добровільно виконати рішення суду в семиденний термін з моменту винесення постанови. З моменту закінчення семиденного строку для виконання рішення в добровільному порядку до 18.07.2016 року державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо примусового виконання рішення суду, а саме: здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», що підтверджено інформацією про виконавче провадження та постановою від 18.07.2016 року в.о. начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2, якою встановлено допущені державним виконавцем Дорошенком Р.С. порушення вимог ст.ст.11, 30, 75, 79 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.131) та постановою від 19.10.2016 року в.о. начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2, якою встановлено допущені державним виконавцем Гасюком Р.О. порушення вимог ст.ст.18, 63, 67, 75 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.184).

Згідно зі ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (в редакції, чинній на час здійснення виконавчого провадження) було передбачено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до п.10.1, п.10.2 Розділу X Інструкції з організації виконання рішень суду, затвердженої Наказом МЮУ №512/5 від 02.04.2012 року, Контроль у виконавчому провадженні здійснюється відповідно до статей 83 - 86 Закону. Начальник відділу має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника у випадках, передбачених Законом.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у двомісячний строк не було проведено виконавчих дій з виконання рішення та не дотримано вимог Інструкції, а начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення державним виконавцем, не зобов'язав державного виконавця провести виконавчі дії у встановленому законодавством порядку, а тому суд прийшов до висновку, що така бездіяльність є неправомірною.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутні письмові дорученням начальника відділу щодо передачі виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого, що суперечить вимогам п.6.1, п.6.2 Розділу VI Інструкції з організації виконання рішень суду, затвердженої Наказом МЮУ №512/5 від 02.04.2012 року (чинної на момент здійснення вказаних дій).

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2016 року (а.с.79) за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Турчина С.О. було зобовязано першого заступника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_9 вчинити дії щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 КК України за заявою ОСОБА_3 від 19.08.2016 року та організувати проведення досудового розслідування СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області.

З ухвали вбачається, що 19.08.2016 року ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 звернулись до Білоцерківської місцевої прокуратури з повідомленням про кримінальне правопорушення, яке передбачене ст.382 КК України щодо умисного невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 року посадовими особами Білоцерківського міського відділу ДВС ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_2

Також представником заявника в судовому засіданні подано ухвалу слідчого судді від 22.12.2016 року ( а.с.227-231) за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ Національної поляції в Кивїські області від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження від 15.11.2016 року, внесене до ЄДР 15.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, щодо умисного невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 року посадовими особами Білоцерківського міського відділу ДВС ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_2

Представник заявника в судовому засіданні посилався, на те, що вказаними ухвалами підтверджується бездіяльність в.о. начальника Білоцерківського відділу ДВС ОСОБА_2, але суд вірно не погодився з даними твердженнями, так як для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи є обовязковим вирок або постанова суду з питань, чи мали місце ці дії чи вчинені вони цією особою, в даному випадку в межах виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим судом 20.01.2016 року. З матеріалів виконавчого провадження №51060608 вбачається, що 31.10.2016 року державним виконавцем Білоцерківського МВДВС ГТУЮ у Київській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2/357/2890/15 від 20.10.2016 року (а.с.194).

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, який набрав чинності з 11.10.2016 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом №1798-VIII від 21.12.2016 року), начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документу стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем Гасюком Р.В. не було доведено до відома сторін виконавчого провадження про винесення вказаної постанови.

На підставу наведеного суд прийшов до вірного висновку про зобовязання в.о. начальника Білоцерківського відділу ДВС ОСОБА_2 задовольнити вимогу заявника щодо усунення порушень ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» про направлення державним виконавцем копії постанови про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_3 та ОСОБА_6

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу виконуючого обовязки начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: Р.В. Березовенко

ОСОБА_10