АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація про зобов'язання не перешкоджати матері брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, забезпечення їх побачення, відпочинку та зустрічей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року,

встановила:

15.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати їй брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, забезпечити їй побачення, відпочинок та зустрічі з сином у відповідно до Розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.12.2015 року №684 для спілкування матері з сином кожної першої і третьої п'ятниці місяця з 18.00 год. до неділі 20.00 год.; 07 червня кожного року з 14.00 год. до 18.00 год. (в день народження дитини); 06 жовтня, 29 листопада, 01 березня та 19 серпня - в дні народження родичів; спільного відпочинку матері з дитиною під час літніх канікул - 45 днів, зимових канікул - 10 днів, осінніх та весняних канікул - по 3 дні. Забирати сина особисто з дому, школи або інших закладів в день побачень. Зобов'язати ОСОБА_2 за два дні до її зустрічі з сином надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це її особисто на наступний день з дня настання таких змін.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2003 року по серпень 2005 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2012 року місце проживання дитини визначено разом з його батьком ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що з серпня 2015 року між ними стали виникати непорозуміння з приводу зустрічей з дитиною, вона в листопаді 2015 р. звернулась до Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації для вирішення питання щодо її участі у вихованні дитини.

Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.12.2015 року №684 визначено способи участі матері у вихованні сина ОСОБА_3, 2004 року народження. Однак вже 18 грудня 2015 р. відповідач повідомив про те, що він не зобов'язаний виконувати вказане розпорядження, відмовився передавати їй сина. Вказана обставина стала підставою для її звернення до поліції та суду. Оскільки з відповідачем не вдається погодити механізм її участі у вихованні дитини, просила позов задовольнити.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Вирішено усунути перешкоди, які чиняться ОСОБА_2 матері дитини ОСОБА_1 у спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у його вихованні.

Визначено наступний спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у його вихованні, а саме: кожної першої і третьої п'ятниці з 18:00 год до неділі 20:00 год.; 07 червня кожного року в день народження дитини з 14:00 год. до 18:00год.; 06 жовтня, 29 листопада, 01 березня та 19 серпня в дні народження родичів; спільний відпочинок матері з дитиною під час літніх канікул - 45 днів, зимових канікул -10 днів, осінніх та весняних канікул - по 3 дні, за згодою дитини та попередньою домовленістю з батьком дитини; забирати сина особисто з дому, школи або інших закладів в день побачень. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року та закрити провадження у справі.

Свої доводи обґрунтовує тим, що аналогічний спір вже було вирішено Ірпінським міським судом Київської області 10 лютого 2012 року, справа №2-229/12.

Висновок суду про те, що він вчиняє перешкоди у вільному спілкуванні з дитиною є безпідставним та не відповідає дійсності. Зазначив, що саме син не має бажання спілкуватися з матір'ю, оскільки мати ним не цікавиться.

Судом першої інстанції не враховано, що мати до навчального закладу, в якому навчається дитина, не з'являлась, успіхами у навчанні, станом здоров'я та вподобаннями дитини не цікавиться. Відповідач не допомагала матеріально, відбирала у дитини його особисті речі, під час спілкування по телефону його ображала, принижувала людську гідність, доводила до істерик. Під час відвідування дитиною матері за її місцем проживання остання не приділяла йому належної уваги, залишила разом з меншими братами на незнайомих чоловіків, покидала квартиру на цілий день.

Визначений судом першої інстанції графік побачень порушує права дитини, не враховує її думку, час відвідування дитиною навчального закладу, позашкільних зайнять, час відпочинку, а також стан її здоров'я.

Вважає, що інтересам дитини відповідає наступний графік спілкування матері та дитини: кожного місяця з 11.00 до 14.00 год. в його присутності, у громадських місцях.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на її необґрунтованість.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Представник служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації на неодноразові виклики суду в судове засідання не з'явився, у зв'язку з великою завантаженістю по основному місцю роботи просив розглядати справи за відсутності їх представника та прийняти законне рішення в інтересах дитини (а.с.72).

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, а також спеціаліста з позашкільної роботи ОСОБА_5, що працює в школі І-ІІІ ступенів №231 Оболонського району на посаді соціального педагога, вислухавши думку малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

В цілому погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недос Колегія суддів в цілому погоджується з способом участі позивача у вихованні дитини, запропонованим у вказаному висновку, оскільки він достатньо обґрунтований та не суперечить інтересам дитини, враховує фактор стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2003 року по 16 серпня 2005 року.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2012 року місце проживання дитини визначено разом з його батьком ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року ОСОБА_2 звільнено від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.12.2015 року №684 визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з батьком ОСОБА_2, в такому порядку: спілкування кожної першої і третьої п'ятниці з 18:00 год. до неділі 20:00год.; 07 червня кожного року в день народження дитини з 14:00 год. до 18:00 год.; 06 жовтня, 29 листопада, 01 березня та 19 серпня в дні народження родичів; спільний відпочинок матері з дитиною під час літніх канікул - 45 днів, зимових канікул - 10 днів, осінніх та весняних канікул - по 3 дні, за згодою дитини та попередньою домовленістю з батьком дитини; забирати сина особисто з дому, шкоди або інших закладів в день побачень.

Як вбачається з висновку старшого інспектора відділу Оболонського управління поліції ГУ Національної поліції у м.Києві від 25.12.2015 р.,18.12.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до вказаного управління поліції з приводу того, що в цей день її колишній чоловік не виконав розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації щодо побачень з сином ОСОБА_3, 2004 року народження.

В ході перевірки ОСОБА_2 пояснив, що не перешкоджав в побаченні матері та сина. 18.12.2015 р. син за власним бажанням відмовився проводити час з матір'ю, оскільки остання протягом п'яти місяців не підтримувала з ним зв'язок, не цікавилась його успіхами, життям, навчанням. Малолітній ОСОБА_3 підтвердив слова свого батька, наголосив, що за власним бажанням не хоче спілкуватися з матір'ю. За декілька днів до її приїзду до м. Києва пояснював, що не має наміру з нею їхати до м. Ірпінь та спілкуватися взагалі (а.с.18).

Відповідно до інформаційної довідки за результатами роботи з психологом неповнолітнього ОСОБА_3, проведеної у зв'язку з заявою його матері ОСОБА_1 щодо психологічного стану дитини та його ставлення до обох батьків, а також визначення подальшого місця проживання дитини, за результатами психологічної діагностики та бесід з дитиною на предмет проведення зустрічей ОСОБА_3 з матір'ю, було з'ясовано наступне.

Дитина для свого віку має високий рівень інтелектуального, соціально-комунікативного розвитку. Будь-яких відхилень психологічного характеру не виявлено.

На момент обстеження неповнолітній був комунікабельний, активний, спокійний. Щодо його відносин з матір'ю було встановлено. Дитина рахує, що мати зрадила його інтереси, мотивує це недостатньою увагою особисто до нього, до насущних потреб сім'ї. Соціометричне ранжирування дає підставу укласти, що значущою та авторитетною фігурою для хлопчика є його батько.

Виходячи з пріоритету дотримання законних прав та інтересів неповнолітнього в даній ситуації, а також профілактики розвитку у нього тривожного стану, необхідно дати можливість дитині самому вибирати режим зустрічей з матір'ю. Батькам при спілкуванні демонструвати поважне відношення один до одного, не чинити перешкод в обраному їхньою дитиною режимі взаємодії. Не допускати спілкування з дитиною в режимі надмірного психо-емоційного збудження. Батькам вивчити питання про правильну взаємодію з дітьми при розлученні (а.с.16, 31-32).

Відповідно до листа директора Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 09.02.106 р., батько ОСОБА_2 на даний час не дав згоди на сімейні психологічні консультації з метою налагодження стосунків між ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_6 (а.с.17).

Як вбачається з висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 12 квітня 2016 р. № 104-2550, дитина проживає разом з батьком. В квартирі АДРЕСА_1 створені всі умови для всебічного розвитку, навчання та проживання дитини. ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеною службою у справах дітей та сім'ї Ірпінської міської ради від 13.01.2016 р., в даній квартирі також створені належні умови для навчання та проживання дитини.

Комісія рекомендувала визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина у такому порядку: спілкуватись кожної першої і третьої п'ятниці з 18:00 год. до неділі 20:00 год.; 07 червня кожного року в день народження дитини з 14:00 год. до 18:00 год.; 06 жовтня, 29 листопада, 01 березня та 19 серпня в дні народження родичів; спільний відпочинок матері з дитиною під час літніх канікул - 45 днів, зимових канікул - 10 днів, осінніх та весняних канікул - по 3 дні, за згодою дитини та попередньою домовленістю з батьком дитини; забирати сина особисто з дому, шкоди або інших закладів в день побачень (а.с.38-39).

Колегія суддів не може повністю погодитись з запропонованим у вказаному висновку способом участі позивача у вихованні дитини, оскільки він недостатньо обґрунтований та не повністю враховує психоемоційний стан дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до положень ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Вислуханий в судовому засіданні ОСОБА_3, 2004 року народження, повідомив, що його небажання зустрічатись з матір'ю викликане образою на неї, яка два роки назад забрала у нього телефон, «хрестики», витрачала аліменти на власні потреби.

Останній не заперечував, що мати 07.06.2016 р. приїжджала до нього на день народження, хотіла його привітати, чекала під будинком, а він відмовився з нею зустрічатись. Пояснив, що відвідує дитячу музичну школу №40 з середи по суботу, а також театральний гурток у вівторок та четвер, а тому перебування у матері за місцем її проживання у м. Ірпіні з п'ятниці до неділі не буде відповідати його інтересам.

Враховуючи думку дитини, яка проживає з батьком та який має певний вплив на останнього з приводу формування уявлення про його матір, наявність між батьками дитини невирішених майнових спорів, що також впливає на відсутність між ними спільного бачення вирішення даного спору, з урахуванням тієї обставини, що по відношенню дитини до матері спостерігається емоційна відчуженість та небажання зустрічатись, викликані минулими образами, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни судового рішення в частині визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною наступним чином:

- спілкування кожної першої і третьої неділі з 12:00 год. до 18:00 год.; - 07 червня кожного року в день народження дитини з 14:00 год. до 18:00 год., за місцем знаходження дитини; - 06 жовтня, 29 листопада, 01 березня та 19 серпня в дні народження родичів;- спільний відпочинок матері з дитиною під час літніх канікул - 14 днів, зимових канікул -5 днів, осінніх та весняних канікул - по 3 дні; - забирати сина особисто з дому, школи або інших закладів в день побачень.

При цьому колегія суддів дійшла висновку, що такий графік побачень призведе до можливості налагодження позитивного спілкування матері з сином та встановлення між ними довірливих взаємовідносин.

Керуючись почуттям любові до дитини, обов'язок підготувати її до таких зустрічей повинні взяти на себе обидві сторони.

Діючи миром, а не протистоянням, батько дитини повинен надати можливість матері відновити її місце в житті свого сина, яке вона займала та має право займати надалі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2012 року стосується іншого спору, заявленого з інших підстав, а тому доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для закриття провадження у справі є необґрунтованими.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року в частині визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3, 2004 року народження, змінити.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3, 2004року народження:

- спілкування кожної першої і третьої неділі з 12:00 год. до 18:00 год.;

- 07 червня кожного року в день народження дитини з 14:00 год. до 18:00 год., за місцем знаходження дитини;

- 06 жовтня, 29 листопада, 01 березня та 19 серпня в дні народження родичів;

- спільний відпочинок матері з дитиною під час літніх канікул - 14 днів, зимових канікул -5 днів, осінніх та весняних канікул - по 3 дні;

- забирати сина особисто з дому, школи або інших закладів в день побачень.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №756/2193/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/796/928/2017 Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.