Справа № 648/4785/16-ц
Провадження № 2/648/144/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
10 лютого 2017 року с.м.т. Білозерка
Білозерський районний суд Херсонської області в складі:
Головуючого судді - Бугрименка В.В.
секретаря - Когут Є.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, Дарївська сільська рада Білозерського району Херсонської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що являється власниками будинку АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстровано місце проживання її сина - відповідача по справі. Разом з цим, останній з 2006 року в будинку не проживає, домовленостей між ними з даного приводу не було, у зв'язку з чим, вона вимушена самостійно нести витрати на утримання будинку. Посилаючись на ст.405 ЦК України просила визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним вище будинком.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечували.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі.
Дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Зі змісту ч.4 ст.156, ч.2 ст.64 Житлового кодексу УРСР вбачається, що до членів сім'ї власника належать дружина власника, їх діти і батьки.
Зі змісту ч.4 ст.9 Житлового кодексу УРСР вбачається, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що позивач являється власником будинку АДРЕСА_1. Згідно адресної довідки, наданої Дарївською сільською радою Білозерського району Херсонської області за №02-21/724 від 15 грудня 2016 року, у вказаному будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_2. Останній за місцем реєстрації не проживає більше року, домовленості з приводу проживання відповідача у будинку між сторонами не було. Вказані обставини підтверджується зазначеною довідкою сільської ради, договором купівлі-продажу будинку серії ААО 585358, матеріалами щодо розшуку відповідача.
Враховуючи, що відповідач відсутній за місцем реєстрації: АДРЕСА_1, більш ніж один рік без поважної причини, домовленості з даного приводу між сторонами не було, суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, оскільки порушуються права позивача, як власника будинку.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрат.
Враховуючи, що позивачем понесені витрати за сплачений судовий збір в суму 551 грн. 20 коп., вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на її користь.
Керуючись ст.ст. 7,10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223, 224-233 ЦПК України, на підставі ст.383, 391, 405 ЦК України, 156 Житлового кодексу України, суд -
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Білозерським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко