Справа № 209/106/17
Провадження № 2/209/473/17
РІШЕННЯ

іменем України

"23" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

при секретарі Кукса О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 15 грудня 2014 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 надала, а відповідач ОСОБА_2 прийняла у борг суму в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. За умов договору відповідач зобовязалася повернути позивачу борг в повному обсязі до 15.12.2016 року. У разі неповернення боргу відповідач зобовязалась передати позивачу у власність предмет застави, належний їй обєкт нерухомості, а саме: Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований по пр. Перемоги в м. Камянське в районі будівлі 2Б, загальною площею 47 м.кв. (копія технічного паспорту додається). Позивачем були виконані всі зобовязання за вказаним договором, тобто були передані відповідачу грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень. На підтвердження укладення вказаних договорів позики та застави відповідачем було надано позивачу розписку від 15.12.2014 року. Відповідач за позовом своїх зобовязань за договорами позики та застави не виконала, грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень в строк, вказаний в договорі позики, не повернула, передати позивачу у власність, відповідно до договору застави Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований по пр. Перемоги в м. Камянське в районі будівлі 2Б, відмовляється, хоча позивач неодноразово зверталась до неї з цього приводу. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості відповідача за договором позики від 15 грудня 2014 року у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, перед позивачем, звернути стягнення на Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований по пр. Перемоги в м. Камянське в районі будівлі 2Б, загальною площею 47 м.кв. шляхом передачі заставодержателю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказаного предмета іпотеки у власність. Зобов'язати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1, правовстановлюючі документи на Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований по пр. Перемоги в м. Камянське в районі будівлі 2Б, загальною площею 47 м.кв., ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об'єкт нерухомості та інші документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

Відповідач за первісним позовом позов не визнав повністю, звернулася із зустрічним позовом до позивача за первісним позовом про визнання права власності. На обґрунтування заперечень проти первісного позову та обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що договір застави, укладений між сторонами є нікчемним, оскільки під час його укладання не додержані вимоги закону щодо його укладання, а саме відсутня державна реєстрація договору та він нотаріально не посвідчений. Разом з тим, виходячи з позиції ОСОБА_1, відповідач за первісним позовом вважає, що остання своїми діями оспорює та не визнає її право власності на обєкт нерухомості, а саме: Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований по пр. Перемоги в м. Камянське в районі будівлі 2Б, загальною площею 47 м.кв., тому звернулася з зустрічним позовом. Вказує також, що дійсно ОСОБА_3, належить Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований в районі будівлі № 2Б по пр. Перемоги в м. Дніпродзержинську, загальною площею 47 м.кв., який складається з: А1: 1 - торгова зала площею 5,4 м.кв., 2 підсобне приміщення площею 5,6 м.кв., 3 підсобне приміщення площею 7,4 м.кв., 4 торгова зала площею 11,1 м.кв., 5 торгова зала площею 17,5 м.кв. Даний обєкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 0,0271 га, кадастровий № :01:005:0085, розташованій в районі будівлі № 2Б по пр. Перемоги в м. Дніпродзержинську. Дана земельна ділянка знаходиться в її користуванні на підставі договору оренди земельної ділянки № 12543 від 20.12.2012 року, укладеного між нею та Дніпродзержинською міською радою на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.08.2010 року № 1019-54/V. Дані обставини підтверджуються технічним паспортом на обєкт нерухомості від 11.10.2014 року, договором оренди земельної ділянки № 12543 від 20.12.2012 року, кадастровим планом від 18.06.2010 року, витягом з рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.08.2010 року № 1019-54/V, витягом № 4579 від 02.08.2011 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, актом прийому передачі земельної ділянки від 20.12.2012 року. Паспортом привязки вказаного обєкту нерухомості від 17.02.2010 року. Відповідно до висновків ДП «Проектний інститут «Дніпродзержинськгражданпроект», можлива подальша безпечна в технічному відношенні експлуатація споруди вказаного павільйону. Відповідно до звіту про оцінку майна № РВ-161209-006 від 09.12.2016 року, ринкова вартість Комплексу з чотирьох торгових кіосків загальною площею 47 м.кв. складає 9690 (дев'ять тисяч шістсот девяносто) гривень. Позивач за зустрічним позовом просить визнати за нею, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований по пр. Перемоги в м. Камянське в районі будівлі 2Б, загальною площею 47 м.кв., який складається з: А1: 1 - торгова зала площею 5,4 м.кв., 2 підсобне приміщення площею 5,6 м.кв., 3 підсобне приміщення площею 7,4 м.кв., 4 торгова зала площею 11,1 м.кв., 5 торгова зала площею 17,5 м.кв. В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, первісний позов підтримав в повному обсязі просить його задовольнити, заперечень проти зустрічного позову не надав.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з'явився, надав суду заяви з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, первісний позов не визнав повністю, зустрічний позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити.

Суд вивчивши матеріали справи вважає, що необхідність вислуховування особистих пояснень учасників судового розгляду по справі відсутня, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження правовідносин сторін.

Судом досліджені докази по справі:

Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:

- розписка /а.с. 6/, згідно якої підтверджується укладання договору позики між сторонами ті його умови;

- копія паспорту ОСОБА_1 /а.с. 7/, згідно якого підтверджується її особа та її місце проживання;

- технічний паспорт /а.с. 9-12, 65-69/, згідно якого підтверджується технічна характеристика комплексу;

- копія паспорту ОСОБА_2 /а.с. 20/, згідно якого підтверджується її особа та її місце проживання;

- паспорт привязки комплексу кіосків /а.с. 22-25/, згідно якого підтверджується погодження розміщення комплексу з управлінням архітектури;

- звіт про оцінку майна /а.с. 26-41/, згідно якого підтверджується вартість спірного майна;

- договір оренди земельної ділянки /а.с. 42-45/, згідно якого підтверджується надання земельної ділянки для розміщення комплексу;

- витяг з рішення Дніпродзержинської міської ради, акт прийому передачі земельної ділянки /а.с. 46-48/, згідно яких підтверджується надання земельної ділянки у користування під розташування комплексу;

- технічний висновок по стан приміщення /а.с. 48-64/, згідно якого підтверджується, що конструкції комплексу відповідають технічним будівельним нормам;

Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

15 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 надала, а ОСОБА_2 прийняла у борг суму в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. За умов договору відповідач зобовязалася повернути позивачу борг в повному обсязі до 15.12.2016 року. У разі неповернення боргу відповідач зобовязалась передати позивачу у власність предмет застави, належний їй обєкт нерухомості, а саме: Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований по пр. Перемоги в м. Камянське в районі будівлі 2Б, загальною площею 47 м.кв. (копія технічного паспорту додається). Позивачем були виконані всі зобовязання за вказаним договором, тобто були передані відповідачу грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень. На підтвердження укладення вказаних договорів позики та застави відповідачем було надано позивачу розписку від 15.12.2014 року. Відповідач за позовом своїх зобовязань за договорами позики та застави не виконала, грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень в строк, вказаний в договорі позики, не повернула, передати позивачу у власність, відповідно до договору застави Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований по пр. Перемоги в м. Камянське в районі будівлі 2Б, відмовляється, хоча позивач неодноразово зверталась до неї з цього приводу. Оскільки позивач за первісним позовом заперечує право власності відповідача за первісним позовом на спірне майно, ОСОБА_2 не має можливості повноправно здійснювати права власника нерухомого майна.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими не обґрунтовуються вимоги позивача за первісним позовом, з таких мотивів.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші право чини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до стаття 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи викладене вбачається, що при укладенні договору застави між сторонами не дотримано вимоги закону про його нотаріальне посвідчення, а тому він є нікчемним не створює жодних правових наслідків для уклавших його сторін. Виходячи з наведеного первісний позов задоволенню не підлягає. його укладення сторонами договору є правочином, який породжує для його учасників викладені в цьому договорі зобов'язання.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, на теперішній час, ОСОБА_2 не може в повній мірі володіти, використовувати та розпоряджатися своїм нерухомим майном, яке набула в незаборонений законом спосіб. Суд приходить висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 11, 16, 227, 242, 316, 317, 319, 321, 331, 392, 525, 526, 635 ЦК України, керуючись ст. .8,10, 59, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити повністю.

Зустрічний цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на Комплекс з чотирьох торгових кіосків, розташований по пр. Перемоги в м. Камянське в районі будівлі 2Б, загальною площею 47 м.кв., який складається з: А1: 1 - торгова зала площею 5,4 м.кв., 2 підсобне приміщення площею 5,6 м.кв., 3 підсобне приміщення площею 7,4 м.кв., 4 торгова зала площею 11,1 м.кв., 5 торгова зала площею 17,5 м.кв..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинска Є.Д. Багбая