Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/231/17-ц
Провадження № 2/499/192/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" квітня 2017 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., перевіривши на виконання вимог ст.118,119,120 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовної заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна, мотивуючи свої вимоги тим, що він не може вирішити дане питання в досудовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим кодексом.

Суддею при дослідженні поданої позовної заяви встановлено, що позивачем при поданні позову не дотримано вимоги ст.119 ЦПК України .

З ч.5 ст.119 ЦПК України вбачається, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та за подання до суду заяви у справах окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 року складає 1600 грн. 00 коп.

У свої позовній заяві позивач просить суд встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, що відноситься до справ окремого провадження, отже ставка судового збору становить 320 грн. 00 коп. та за вимогу про визнання права власності на спільне майно становить 640 грн. 00 коп., отже до сплати підлягає судовий збір у розмірі 960 грн.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію № N1B0040277 від 14.12.2016 року на суму 275 грн. 60 коп. та квитанцію №N1B0040341 від 14.12.2016 року на сума 551 грн. 20 коп. При реєстрації даної позовної заяви в програмі КП Д3 встановлено, що зазначені квитанції є дублікатами, оскільки є документами, що підтвердили сплату судового збору у справі № 499/1235/16-ц, що підтверджується випискою з програми КП Д-3 та актом складеним працівниками канцелярії суду.

Так, відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України

Згідно абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»,суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг)перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У звязку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідно до ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 27 лютого 2017 року позов, за подачу якого були сплачені вищевказані квитанції було повернуто та зобовязано Управлінню Державної казначейської служби України в Іванівському районі Одеській області (; адреса: 67200, смт. Іванівка Іванівського району Одеської області, вул. Леніна, 86) здійснити повернення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1) сплачену суму судового збору: в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок по квитанції № N1B0040341 від 14 грудня 2016 року; в розмірі 275 (двісті сімдесят пять гривень) 60 копійок по квитанції № N1B0040277 від 14 грудня 2016 року.

Отже, дані квитанції про сплату судового збору суд не може зарахувати до даної справи, оскільки відповідно до ухвали суду судовий збір було повернуто на рахунок позивача.

Також позивачем було подано до суду 2 квитанції на суму 44 грн. 40 коп. та 88 грн. 80 коп., які були зараховані до спеціального фонду Державного бюджету.

За таких обставин позивачу слід здійснити доплату судового збору у розмірі 826 грн. 80 коп. (960 грн. 00 коп. - 88 грн. 80 коп. - 44 грн. 40 коп.) на рахунок Іванівського районного суду Одеської області за такими реквізитами - рахунок №0200, отримувач УК в Іванівському районі Одеської області, , банк отримувач УК в Одеській області, МФО 828011 й надати до суду оригінал квитанції про вчинення таких дій, та її копії.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Вищого спеціалізованого суду України який в: п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, (далі постанова) розяснив, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

За правилами ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, зазначену вище позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 (п'ять) днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3