У Х В А Л А

06 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Полтавської області від 27 квітня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року, клопотання про поновлення строку подання зави про перегляд судових рішень у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Полтаваагротранс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и л а :

21 березня 2017 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Полтавської області від 27 квітня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 317, 319, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року, в якій, на її думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаного судового рішення суду касаційної інстанції, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на постанови Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року та 27 травня 2015 року.

Водночас заявниця порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень, посилаючись на поважну причину його пропуску, зокрема отримання ухвали суду касаційної інстанції лише 04 січня 2017 року.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Згідно з положенням частини четвертої статті 356 ЦПК України у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Установлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, постановлена 14 грудня 2016 року.

Судове рішення, на яке заявниця посилається на підтвердження підстави перегляду, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалено 30 листопада 2016 року; постанови Верховного Суду України, надані заявницею на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, прийняті 05 листопада 2014 року та 27 травня 2015 року.

Таким чином, строк для подання заяви про перегляд судових рішень, з урахуванням дати судових рішень, наданих заявницею для порівняння, сплинув 14 березня 2017 року.

Заяву про перегляд судових рішень ОСОБА_4 подала до Верховного Суду України 21 березня 2017 року, тобто з пропуском передбаченого процесуальним законодавством строку.

Доводи заявниці щодо поважності причин пропуску процесуального строку не можна визнати обґрунтованими, оскільки отримання нею оскаржуваної ухвали в указаний строк не позбавляло її можливості вчасно звернутися до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заяву про перегляд судових рішень ОСОБА_4 подала після спливу передбаченого статтею 356 ЦПК України тримісячного строку з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення, а наведені нею доводи про причини пропуску процесуального строку не є поважними, тому за положеннями статті 72 цього Кодексу вказану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтею 72, частинами першою, третьою, четвертою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Полтавської області від 27 квітня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року відмовити.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд зазначених судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко