Справа № 128/4457/16-ц Провадження № 22-ц/772/540/2017Головуючий в суді першої інстанції Бондаренко О. І.
Категорія 2Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С. К.,

суддів: Марчук В. С., Оніщука В. В.,

з участю секретаря Ліннік Я. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 січня 2017 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на незавершене будівництво,

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, в якому просила, з посиланням на ст. ст. 60, 69, 70 СК України, визнати право на ? частку збудованого сторонами в шлюбі, але не прийнятого в експлуатацію житлового будинку.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 30 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху і надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою цього ж суду від 12 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись із зазначеною ухвалою і вважаючи її незаконною, заявник подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу призначити до розгляду судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи та підстави апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 грудня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме для доплати судового збору, оскільки ціна позову не визначена дійсною вартістю майна, а тому суд попередньо визначив суму судового збору в розмірі 6 890 грн.

На виконання вимог ухвали позивач подала заяву, в якій зазначила про доплату судового збору в сумі 3 582, 80 грн.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12 січня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки вимоги, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви не виконані.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що при поданні позовної заяви ОСОБА_2 ціну позову не визначено та сплачено судовий збір в мінімальному розмірі ставки, визначеної для відповідної позовної заяви, оскільки предметом спору є визнання права власності на майно, яке є об?єктом незавершеного будівництва та не прийняте в експлуатацію.

У п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 липня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

У п. 12 вказаної постанови також зазначено, що відповідно до ст 88 ЦПК у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову - з відповідача.

Таким чином, висновок суду про необхідність повернення позовної заяви позивачу є безпідставним.

Оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального права, то підлягає скасуванню, а матеріали справи направленню в суд першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 січня 2017 року скасувати.

Матеріали справи передати до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: підпис С. К. Медвецький

Судді: підпис В. С. Марчук

підпис В. В. Оніщук

З оригіналом вірно:

Головуючий С. К. Медвецький