27 січня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого-судді: Прохоренко В.В.,
секретар: Башинська Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача та винесення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1977року по 20.05.2013 року працювала на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді ткалі 5 розряду ткацького виробництва.Наказом № 31-к від 20.05.2013 року звільнена з посади у зв'язку з ліквідацією підприємства, що підтверджується копією трудової книжки.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року стягнуто з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10308,38 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені вище строки при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За приписами ч.3 ст. 10, ч.2 ст.27, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини, як вбачається з рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 19.03.2015 року середньоденний заробіток на день звільнення позивача складав 48,17 грн.

Позивачем доведено наявність заборгованості ВАТ «ХБК» перед ним, розмір середньомісячного заробітку. Відповідачем не доведено, що заборгованість перед позивачем погашена, середньоденний заробіток на день звільнення позивача був іншим, ніж 48,17 грн.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 27 цього Закону встановлено, що середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 02.02.1995 року №100, відповідно до якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включається: основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Нарахування виплат при обчисленні середньої заробітної плати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п.2,3,4,8 Порядку).

Відповідно до ст. 161 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує(виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України, розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого з джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем).

Судом визначено, що період затримки фактичного розрахунку по заробітній платі із позивачем, за час затримки розрахунку за період з 20.03.2015 року по 15.11.2016 року, складає 415 робочих днів (з 20.03.2015 року - 8 днів, квітень 2015 року - 21 день, травень 2015 року - 18 днів, червень 2015 року - 20 днів, липень 2015 року - 23 дні, серпень 2015 року - 20 днів, вересень 2015 року - 22 дні, жовтень 2015 - 21 день, листопад 2015 року - 21 день, грудень 2015 року - 23 дні, січень 2016 року - 19 днів, лютий 2016 року - 21 день, березень 2016 року - 22 дні, квітень 2016 року - 21 день, травень 2016 року - 19 днів, червень 2016 року - 19 днів, липень 2016 року - 22 дні, серпень 2016 року - 22 дні, вересень2016 року - 22 дні, жовтень 2016 року - 20 день, 01.11.2016 року по 15.11.2016 року - 11 робочих дні).

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 19990,55 грн. (48,17грн. Х 415 робочих днів за час затримки розрахунку).

В зв'язку з викладеним позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є частково обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонського бавовняного комбінату» на користь ОСОБА_1середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 20.03.2015 року по 15.11.2016 року в сумі 19990,55 грн. з відрахуванням із зазначеної суми обов'язкових податків та зборів.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонського бавовняного комбінату» в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: В.В. Прохоренко