Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О. В.

секретар Дружицька Н.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Дніпро-Білогір»я» про стягнення заборгованості по заробітній платні та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні

ВСТАНОВИВ

14.07.2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з означеним вище позовом до вказаного відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і пояснив,що ОСОБА_3 працював з 01.04.2011 року у ТОВ «Дніпро-Білогір»я» оператором лінії протравлювання насіння. 23 вересня 2015 року був звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗоТ України. На час звільнення відповідач заборгував заробітну платню його довірителю у сумі 6000 гривень, оскільки працював з 01 вересня по 23 вересня,хоча і під впливом ОСОБА_4 написав заяву про надання відпустки за свій рахунок.В процесі слухання справи були пред»явлені касові ордери про сплату заборгованості,однак ОСОБА_3 вказану заборгованість не отримував і ордери не підписував. Просив позовні вимоги задовольнити повністю,стягнути з відповідача 13224 гривні невиплаченої заробітної плати,94457 гривень 70 копійок компенсації за час затримки виплати при звільненні,3716 грн- компенсації за невикористану відпустку.

Позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав і висловив аналогічні пояснення та обґрунтування позовних вимог. Додав,що йому не видавали трудову книгу шість місяців, він був змушений звернутися на «гарячу лінію». Останню заробітну плату отримав в липні,за його розрахунками борг перед ним становить 13200 гривень.Означені покази позивач в якості свідка підтвердив під присягою.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив,що позивач ОСОБА_3 після звільнення з займаної посади отримав за видатковими касовими ордерами 7128 грн 66 коп. та 3716 грн 62 коп.,тобто все,що йому належало за пропрацьований період і в заяві про звільнення він вказав,що претензій не має. Потім позивач звернувся до суду 14.07.2016 року і надав навіть під присягою неправдиві покази,що видаткові касові ордери підроблені, тому під час слухання цивільної справи було за їх заявою порушено кримінальне провадження за завідомо неправдиві покази свідком і призначалася почеркознавча експертиза,яка за час слухання цивільної справи в кримінальному провадженні була проведена і суду надана в якості письмового доказу про те,що підписи на видаткових касових ордерах належать ОСОБА_3 Просив в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_5 суду показала,що ОСОБА_3 були виплачені кошти в якості остаточного розрахунку при звільненні, особисто директором підприємства по видатковим ордерам.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила,що ОСОБА_3 знає як жителя села з дитинства,співпрацівника,що працював у ТОВ Білогір»я до вересня 2015 року включно оператором протравлювання насіння.З його слів відомо,що він за вересень заробітну плату не отримав.

Вислухавши пояснення сторін, представника, свідків,дослідивши матеріали справи слід прийти до наступних висновків.

Виниклі правові відносини регулюються нормами трудового права а саме ст.ст.116 КЗоТ України відповідно до якого у день звільнення,відповідач був зобов»язаний сплатити усі належні на день звільнення кошти,які належить виплатити звільненому працівникові.

Спір виник щодо питання,що ОСОБА_3 стверджує,що хоча він і написав заяву про відпустку за період роботи з 01 вересня по 22 вересня без збереження заробітної плати, він працював в цей період.Відповідач стверджує,що працівник був у відпустці і розрахунок остаточної заборгованості проведений відповідно його заяви про надання відпустки за період з 01.09.2015 року по 23.09.2015 року.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона позовного провадження повинна довести суду,обґрунтованість своєї позиції належними, допустити доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, не заперечується позивачем ОСОБА_3 він подавав відповідачу заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати з 01.09.2015 року по 22.09.2015 року.

Як доказ того, що не зважаючи на цю заяву,він працював і у вересні на підприємстві, позивач надав свої покази як свідка та покази свідка ОСОБА_6.

Відповідно до вимог ст.54-67 ЦПК України доказами можуть бути будь-які фактичні дані,що стосуються предмету доказування.

Аналізуючи ці докази, суд приходить до висновку про недопустимість означених доказів, оскільки покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 дані особами, що є зацікавленими в наслідках розгляду справи,оскільки ОСОБА_3 є позивачем по справі і в його інтересах,щоб оцінка доказу відбулася на його користь, а Штефан є близькою знайомою.

З питання доказаності обставини,що підприємство несвоєчасно виплатило позивачу належну заробітну плату та за це він має право на грошову компенсацію за усі дні заборгованості суд бере до уваги письмові докази,що досліджені в судовому засіданні видаткові касові ордери на суми 7128 грн 66 коп та 3716 грн, за якими ОСОБА_3 отримав остаточний розрахунок при звільненні. Пояснення ОСОБА_3,що дані документи підписані не ним, спростовуються висновком почеркознавчої експертизи.

Доказів того,що позивачу не нарахована компенсація за відпустку 3716 грн, та що мав випадок невиплати заробітної плати на суму 13224 гривні не доведені.

Згідно з вимогами ст.545 ЦК України,прийнявши виконання зобов»язання,кредитор зобов»язаний видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов»язку. Таким чином наявність у відповідача вищезазначених касових документів свідчить про належне виконання відповідачем своїх зобов»язань перед позивачем щодо виплати належних платежів при звільненні.

Оригінали касових ордерів та висновок почеркознавчої експертизи на цей час знаходиться в матеріалах кримінального провадження №20000488, тому суд визнає належним допустимим доказом завірені копії цих доказів.

Враховуючи те,що не доведено факту порушенні трудових прав, не має підстав і для стягнення з відповідача компенсації за затримку остаточного розрахунку 94457 грн.

Судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений за законом від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208,212-215,218,223 ЦПК України

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Дніпро-Білогір»я» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Новотроїцький районний суд Херсонської області в строк 10 днів.

Суддя Тимченко О.В.