РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/362/16-ц
Провадження № 2/327/7/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2017 року смт.Розівка
Розівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кущ Т.М.,
при секретарі судового засідання Вьюкіній Г.В.,
за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області (далі нотаріальна контора), управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області (далі Управління держгеокадастру у Куйбишевському районі) та територіальна громада в особі Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області (далі Вишнюватська сільрада), -
29 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,в якому вказав, що 14 лютого 2016 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді, зокрема, земельної ділянки площею 0,510 гектара (далі га), що розташована на території с. Вишнювате Вишнюватської сільради та призначена для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцю згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 №000917/1, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 10 грудня 1999 року №1270, посвідченого державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області, реєстровий № 1270, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 21 січня 2000 року за №313. Позивач вказав, що інші спадкоємці померлої відмовились від прийняття спадщини. При цьому, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері, однак державний нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, посилаючись на відсутність витягу з Державного земельного кадастру. За таких обставин позивач прохає суд визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.35), у письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує позов у повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Разом з тим, позивач справу прохав розглянути без його участіта не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.41).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином (а.с.36,37), причини своєї неявки судові не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі кожен з відповідачів не заявив.
За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Представник нотаріальної контори та представник Вишнюватської сільради, як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не зявились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином (а.с.38,39), причини своєї неявки судові не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили. Разом з тим, представники зазначених третіх осіб у письмових заявах, поданих до суду, не заперечували проти задоволення вимог ОСОБА_1, погодившись із доводами, наведеними у позові, справу прохали розглянути без їх участі(а.с.42,45).
Представник Управління держгеокадастру у Куйбишевському районі, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За таких обставин розгляд справи проведено судом за відсутності представника третьої особи, що не суперечить положенням статті 169 ЦПК України.
Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169, ст.224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за осіб, які повинні брати участь у справі.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, зясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 народився 03 жовтня 1975 року в смт.Розівка Розівського району Запорізької області. Батьком позивача є ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_4 (а.с.4,6).
14 лютого 2016 року в смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області у віці 66 років померла мати позивача ОСОБА_4 (а.с.5
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 0,510 га, що розташована на території с. Вишнювате Вишнюватської сільради і передана для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцю згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 №000917/1, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 10 грудня 1999 року №1270, посвідченого державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області, реєстровий № 1270, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 21 січня 2000 року за №313 (а.с.7,8).
Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Частинами 1,4 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
З матеріалів справи, а також згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та листа завідувача нотаріальної контори встановлено, що після померлої 14 лютого 2016 року ОСОБА_4 нотаріальною конторою 02 березня 2016 року за заявою спадкоємця за законом ОСОБА_1 заведена спадкова справа № 66/2016 за номером у спадковому реєстрі 58659734. Чоловік померлої ОСОБА_2 та дочка померлої ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини. Інші заяви щодо прийняття або відмови від спадщини до нотаріальної контори не надходили, випадків усунення спадкоємців померлої від права на спадкування не встановлено. Інформація щодо наявності заповіту та спадкових договорів в Спадковому реєстрі відсутня (а.с.10,11,42-44).
Проте, постановою державного нотаріуса від 21 вересня 2016 року №1574/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, розташовану в с.Вишнювате на території Вишнюватської сільради, яка передана для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що залишилась після померлої 14 лютого 2016 року ОСОБА_4. Державний нотаріус розяснив, що ОСОБА_1 може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку лише за умови надання витягу з Державного земельного кадастру (а.с.12).
Згідно з п.4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (з відповідними змінами), видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
З 01 січня 2013 року ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051.
Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки.
Поземельна книга ведеться за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру, під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж).
Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа.
Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. До Поземельної книги в електронній (цифровій) формі додаються електронні копії документів, що є підставою для внесення відомостей до неї.
Поземельна книга в паперовій формі відкривається шляхом роздрукування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відповідної Поземельної книги в електронній (цифровій) формі. До Поземельної книги в паперовій формі додаються всі документи, що є підставою для внесення відомостей до неї.
З відповіді управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі від 25 серпня 2016 року за №0-28-0.2-1926/2-16 вбачається, що відомості про земельну ділянку, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 000917/1, відсутні. Зазначена земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не зареєстрована, а тому витяг з цього кадастру надати неможливо (а.с.9).
Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.
За правилами частини 1 ст.125 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Спірна земельна ділянка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 №000917/1, виданого Вишнюватської сільрадою 21 січня 2000 року. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №313 (а.с.7,8).
Як вже було зазначено вище, ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, а право власності на спірну земельну ділянку у ОСОБА_4 виникло 21 січня 2000 року.
За таких обставин, зволікання управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі по виконанню дій щодо відкриття та ведення Поземельної книги на спірну земельну ділянку не позбавляє спадкоємця ОСОБА_1 права на спадщину.
Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV (зі змінами) державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечень проти позову у будь-якій формі не надали, чим не виконали вимоги ст.10 ЦПК України.
За такої сукупності обставин у справі, беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись стст.182,373,1216,1218,1297 ЦК України, стст.125,126 ЗК України, стст.10,11,60,88,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, який народився 03 жовтня 1975 року (паспорт серії СА №525459, виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 18 серпня 1997 року), в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно - земельну ділянку загальною площею 0,510 (нуль цілих пятсот десять тисячних) гектара, розташовану в с. Вишнювате на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області і передану для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що належала ОСОБА_4, яка померла 14 лютого 2016 року в смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 №000917/1, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 10 грудня 1999 року №1270, посвідченого державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області, реєстровий № 1270, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 21 січня 2000 року за №313.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив Розівським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.М. Кущ