Справа № 185/9619/15-ц
Провадження № 2/185/472/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2017 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря Герасименко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
01 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договорами № R111.005-ТЕК.0022738 від 11.02.2013 року, № R111.005-ТЕК.0032262 від 21.08.2013 року та № R111.005-ТЕК.0040732 від 09.01.2014 року в сумі 158840,86 грн. та судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив відкласти розгляд справи у звязку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, проте належних доказів в підтвердження вказаних фактів суду не надав. При визнанні неповажними причин неявки представника відповідача в судове засідання суд враховує, що представник відповідача жодного разу не зявився в судове засідання, призначене у даній справі, неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи без підтвердження належними доказами поважності причин своєї неявки.
Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та відповідачем 11.02.2013 року був укладений кредитний договір № R111.005-ТЕК.0022738, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит в розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 6,99 % річних та 2,49 % щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.
Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав. Станом на 21.08.2015 року розмір заборгованості за договором становить 11 910,91 грн., яка складається з: 5271 грн. 19 коп. основна сума заборгованості по кредиту; 259 грн. 62 коп. відсотки за фактичне користування кредитом; 2996,59 грн. комісія за обслуговування кредиту; 3383 грн. 51 коп. сума пені за прострочення платежів.
Згідно памятки про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «Траст», з якої відповідач ознайомився згідно підпису 11.02.2013 року, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення.
21.08.2013 року між відповідачем та публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» було укладено кредитний договір № R111.005-ТЕК.0032262, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит в розмірі 41 256,66 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 5,49 %, та 1,37 % щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.
Згідно памятки про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «Траст», з якої відповідач ознайомився згідно підпису 21.08.2013 року, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення.
14.07.2014 року відповідач подав до Банку заяву про зменшення суми щомісячного внеску та реструктуризації кредиту, у звязку з чим 16.07.2014 року було укладено додаток №1 до кредитного договору від 21.08.2013 року № R111.005-ТЕК.0032262, який відповідач отримав згідно підпису 16.07.2014 року.
09.01.2014 року між відповідачем та публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» було укладено кредитний договір № R111.0040732, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит в розмірі 60 000,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 3,25 % річних та 2,79 % щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.
Згідно памятки про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «Траст», з якої відповідач ознайомився згідно підпису 09.01.2014 року, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення.
25.06.2014 року відповідач подав до Банку заяву про зменшення суми щомісячного внеску та реструктуризації кредиту, у звязку з чим 25.06.2014 року було укладено додаток №1 до кредитного договору від 09.01.2014 року № R111.0040732, який відповідач отримав згідно підпису 25.06.2014 року.
Відповідно до п. 8.6. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі банк набуває право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від Відповідача дострокового повернення кредитів, а Відповідач зобов'язується на вимогу Позивача достроково повернути кредити повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитами, нараховану неустойку й інші платежі та нарахування за цими Кредитними договорами (при їх наявності), що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора, у випадках, зокрема, порушення клієнтом своїх зобов'язань по Кредитним договорам, якщо клієнт не виконує або неналежним чином виконує свої зобов'язання по будь-яким договорам, які укладені між кредитором і клієнтом та пов'язані з наданням кредитором клієнту позикових коштів, в інших випадках, передбачених заявою, цими Умовами та чинним законодавством України.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК).
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 60, 208-210, 212-215, 218, 224-232 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» витрати по сплаті судового збору в сумі 1588 (одна тисяча пятсот вісімдесят вісім) грн. 41 коп.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Суддя А. О. Врона