Справа № 442/2258/17
Провадження № 2/442/1182/2017
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"07" квітня 2017 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь заборгованості за договором позики у сумі 20 000 гривень та судові витрати.

З метою забезпечення позовних вимог, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_2 не працює, не має стабільного доходу, проте у її власності перебуває квартира АДРЕСА_1, яку, зі слів спільних знайомих, відповідачка намагається відчужити та виїхати закордон.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є субєктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 № 9 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд розглядає заяву про забезпечення позову відповідно до ст. 153 ЦПК України без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на зазначене розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється за відсутності сторін.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного.

Із позовної заяви та копії розписки від 02.12.2015 вбачається, що ОСОБА_2, паспорт серія КВ 403858 позичила у ОСОБА_1 20 000 грн, які зобовязалась віддати до 01.12.2016. Однак, у вказаний термін відповідач свої зобовязання не виконала, у звязку з чим ОСОБА_1 звернулась із даним позовом до суду та разом з тим, просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2.

Однак, відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Згідно Закону України „Про Державний бюджет України у 2017 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01 січня 2017 року становить 3 200 гривень.

Таким чином, оскільки 20 розмірів мінімальної заробітної плати становить 64 000 грн, а сума боргу є меншою 20 000 грн, тобто не накладення арешту на майно не зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач не надав суду доказів права власності відповідача на зазначену квартиру, а інформація про ймовірне відчуження квартири відповідачає такою, що базується на неперевірених відомостях третіх осіб, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Керуючись ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Ю.С. Кучаковський