Справа № 509/3936/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1
до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія»
про звільнення з роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати та заробітної плати за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
28.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області х позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» про звільнення з роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати та заробітної плати за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якого зазначив, що він працював в TOB «Лотос-Енергія», , на посаді оператора АЗС - 3 с. Роксолани Овідіопольського району Одеської області.

18.03.2014 р. на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303 від 17.03.2014 р. йому надійшла повістка про призов за мобілізацією на військову службу.

Військову службу він проходив з 18 березня 2014 р. по 24 березня 2015 р. та з 25 березня 2015 р. по 06 квітня 2016 р. у зв`язку із призовом в Збройні Сили України на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 р., що підтверджується довідкою від 07.04.2016 р. № 3/336.

06.04.2016 р. згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) №38 його було демобілізовано з військової служби у запас у званні підполковника.

Після звільнення з військової служби він, як того вимагає законодавство України, повернувся на своє робоче місце, оскільки трудові відносини, між ним та TOB «Лотос-Енергія» не були розірвані/припинені, проте, йому повідомили, що такого працівника як ОСОБА_1 ніколи на даній АЗС не було працевлаштовано.

18.04.2016 р. ним була направлено засобами поштового зв`язку до TOB «Лотос-Енергія» за його юридичною адресою заяву про видачу мені трудової книжки, але дана заява повернена адресанту. За інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, TOB «Лотос-Енергія», , знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 52 б, офіс 204, та в стадії припинення не перебуває.

13.05.2016 р. з цього ж приводу він звертався до Головного управління Держпраці у Київській області. Листом, наданим у відповідь, мені повідомили, що TOB «Лотос-Енергія» за своєю юридичною адресою не перебуває, фактична адреса підприємства їм невідома.

17.05.2016 р. Чорноморським об`єднаним управлінням пенсійного фонду Одеської області йому надано довідку OK- 5 про нарахування мені заробітної плати впродовж 2014 року. Так, TOB «Лотос-Енергія» після його призову за мобілізацією продовжувало нарахувати заробітну плату та сплачувало відповідні страхові внески до жовтня 2014 р. включно. З «листопад 2014 р. по березень 2015 р. зарплата та відповідні внески, зокрема єдиний соціальний внесок, сплачені не були. Нараховані грошові кошти з 25.04.2015 р. він до цього часу не отримав.

З метою захисту свого порушеного права, адвокатом Гудковою Н.Ф. за дорученням Центру вторинної безоплатної правової допомоги, був направлений адвокатський запит до теперішнього орендаря зазначеної АЗС - TOB «Торговий дім «САН ОИЛ»». У відповідь на адвокатський запит від 18.08.2016 р. було повідомлено, що TOB «Торговий дім «САН ОИЛ»» уклало договір оренди із власником АЗС TOB «CK ПЕТРОЛІУМ» та не перебуває у правовому зв`язку з TOB «Лотос - Енергія». Також повідомили, що працівник ОСОБА_1 серед працівників зазначеного підприємства не значиться.

Внаслідок не припинених належним чином трудових відносин, відсутності його трудової книжки та неправомірних дій TOB «Лотос - Енергія», він не має змоги працевлаштуватись на іншому підприємстві, не має можливості стати на облік до органів соціального захисту населення. Для нього є неможливим навіть отримання допомоги по безробіттю в порядку ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

З метою захисту свого порушеного права він звертався зі скаргою і до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, де йому повідомили у листі Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області № 48/в-391 від 05.07.2016 р. про відсутність складу кримінального правопорушення у вказаних діяннях посадових осіб підприємства та порадили звернутись до Овідіопольського районного суду за поновленням порушених прав.

TOB «Лотос-Енергія» не звільнило його у встановленому законом порядку та не направило йому трудову книжку, що свідчить про те, що своїми неправомірними діями TOB «Лотос - Енергія» грубо порушує його законні права та інтереси як людини і громадянина, що сумлінно виконував свій обов`язок перед державою, захищаючи її. З огляду на мій похилий вік, дані обставини суттєво впливають на стан його здоров`я та душевного спокою, а відсутність матеріального забезпечення його потреб може завдати серйозної, невиправної шкоди.

До теперішнього часу з наказом про його звільнення він не був ознайомлений та згідно облікових даних податкових органів та органів пенсійного забезпечення перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

ТОВ «Лотос - Енергія» не виконало покладений на нього обов`язок щодо мого матеріального забезпечення, що підтверджується наявною у додатках до позовної заяви копії довідки ОК- 5 наданою Чорноморським об`єднаним управлінням пенсійного фонду Одеської області.

Відносини між ним та TOB «Лотос - Енергія» не можуть продовжуватись, оскільки після демобілізації він не може належним чином виконувати свої обов`язки перед TOB «Лотос-Енергія». Окрім того, повернутись до своїх робочих обов`язків не може через передачу АЗС, на якій він працював, іншому підприємству, звернутись з вимогою розірвання відносин до TOB «Лотос-Енергія» не може через відсутність їх за місцем своєю юридичної адреси. Взагалі встановити будь-який зв`язок з підприємством він не має можливості та пошуки даного товариства поки виявилися марними.

Його жодним чином не було сповіщено ні про припинення дії трудового договору, ні про навпаки її продовження. Також повідомлень про необхідність отримання трудової книжки та саму трудову книжку він не отримував. Спроби самостійно дізнатись необхідну інформацію виявились марними.

Проте, в офіційних джерелах жодної інформації про припинення або ліквідацію TOB «Лотос - Енергія» не значиться. А припинення фактичної господарської діяльності не є підставою закінчення трудових відносин. Про скорочення чисельності штату мене не було сповіщено.

На позивача, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, поширюються гарантії, які внесені змінами до деяких законодавчих актів на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», у відповідності із якими за ним на час призову, але не більше одного року, зберігається його робоче місце у відповідача, і він має право на компенсацію з бюджету середнього заробітку, отримуваного на час призову.

Отже, відповідно до діючого законодавства України, TOB «Лотос-Енергія» зобов`язане нарахувати з 18.03.2014 р. та виплатити йому середній заробіток за період проходження військової служби під час мобілізації в Збройні Сили України на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Він пропрацював у товаристві відповідача менше двох місяців, а саме у лютому 2014 р. (з 14.02.2014 р.) 11 робочих днів, заробітна плата за яких склала 770,00 грн., та у березні 2014 р. (з 01.03.2014 р. по 17.03.2014 р.) 11 робочих днів (1400,00 грн. /20 робочих днів = 70,00 грн.), заробітна плата за яких склала 770,00 грн. Таким чином, його середньоденний заробіток становив 70,00 грн. за 1 день роботи, а посадовий оклад - 1400,00 грн.

Отже, відповідач повинен виплатити йому з 01.11.2014 р. по 24.03.2015 р., що складає 99 робочих днів , у відповідача виникла заборгованість по виплаті йому заробітної плати у розмірі 6 930 грн., яка розрахована виходячи з: 70 грн. х 99 днів.

За період з листопада 2014 р. по березень 2015 р. страхові внески відповідачем сплачені не були. Інформація щодо подальшого нарахування заробітної плати відсутня, тому здійснюю розрахунок за наступний період, виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідач також повинен виплатити йому середній заробіток за час повторного перебування на військовій службі, а саме за період часу з 25.03.2015 р. по 06.04.2016 р., грошові кошти у розмірі 18 200,00 грн. (260 днів вимушеного прогулу х 70,00 грн.)

Вважає за необхідне також стягнути з TOB «Лотос - Енергія» компенсацію за вимушений прогул в період з 06.04.2016 по день набрання судовим рішенням законної сили, з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 70,00 грн.

З урахуванням вищезазначеного він просить суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотос - Енергія», , звільнити його, ОСОБА_1 з посади оператора АЗС-3 с. Роксолани Овідіопольського району Одеської області;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос - Енергія», , на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за період проходження військової служби під час мобілізації в Збройні Сили України на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» у розмірі 25 130 (двадцять п`ять тисяч сто тридцять) гривень та заробітну плату за час вимушеного прогулу з 06 квітня 2016 р. по день набрання законної сили судовим рішенням.

Позивач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з клопотанням, відповідно до якого позов підтримує, просить розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про части та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Ознайомившись з позовом, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як вибачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , працював в TOB «Лотос-Енергія», , на посаді оператора АЗС - 3 с. Роксолани Овідіопольського району Одеської області.

18.03.2014 р. на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303 від 17.03.2014 р. позивачу надійшла повістка про призов за мобілізацією на військову службу та військову службу він проходив з 18 березня 2014 р. по 24 березня 2015 р. та з 25 березня 2015 р. по 06 квітня 2016 р. у зв`язку із призовом в Збройні Сили України на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 р., що підтверджується довідкою від 07.04.2016 р. № 3/336.

06.04.2016 р. згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) №38 позивача було демобілізовано з військової служби у запас у званні підполковника.

За інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, TOB «Лотос-Енергія», , знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 52 б, офіс 204, та в стадії припинення не перебуває.

17.05.2016 р. Чорноморським об`єднаним управлінням пенсійного фонду Одеської області позивачу надано довідку OK- 5 про нарахування йому заробітної плати впродовж 2014 року. Так, TOB «Лотос-Енергія» після призову позивача за мобілізацією продовжувало нарахувати заробітну плату та сплачувало відповідні страхові внески до жовтня 2014 р. включно. З листопад 2014 р. по березень 2015 р. зарплата та відповідні внески, зокрема єдиний соціальний внесок, сплачені не були.

Нараховані грошові кошти з 25.04.2015 р. позивач не отримав.

У відповідь на адвокатський запит від 18.08.2016 р. було повідомлено, що TOB «Торговий дім «САН ОИЛ»» уклало договір оренди із власником АЗС TOB «CK ПЕТРОЛІУМ» та не перебуває у правовому зв`язку з TOB «Лотос - Енергія». Також, мені повідомили, що працівник ОСОБА_1 серед працівників зазначеного підприємства не значиться.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», особи у званні «підполковник» віднесені до старшого офіцерського складу. Ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» надає позивачу право на отримання пенсійного забезпечення в межах цього закону.

Проте, внаслідок не припинених належним чином трудових відносин, відсутності трудової книжки та неправомірних дій TOB «Лотос - Енергія», позивач не має змоги працевлаштуватись на іншому підприємстві, не має можливості стати на облік до органів соціального захисту населення та не має можливості отримання допомоги по безробіттю в порядку ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до ч.1 ст.119 КЗпП України, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, які відбувають військову службу відповідно до закону, а держава відповідно до ст. 17. Конституції України, в свою чергу, забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, обсяги, порядок і строк проведення якої визначаються Президентом України відповідно до ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З 08.06.2014 р. набрав чинності Закон України від 20.05.2014 р. № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» (даті Закон № 1275-VII), яким внесено зміни до ряду діючих законодавчих актів України, у тому числі КЗпП України, Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» тощо.

Зокрема, доповнено ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а ст.119 КЗпП України викладено в новій редакції, згідно яких за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується з бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності.

П.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» Поширено дію ч.2 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.119 КЗпП України в редакції цього закону на громадян України, які починаючи з 18.03.2014 р. були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію».

Таким чином, працівнику, звільненому з роботи для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» гарантується збереження місця роботи (посади), середнього заробітку на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності,

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.119 КЗпП України в редакції закону від 25.03.2015 р., за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності, більше ніж на один рік.

Таким чином, позивачу за період з 01.11.2014 по 24.03.2015 р., 25.03.2015 р. по 06.04.2016 р. гарантується збереження місця роботи (посади), середнього заробітку на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності.

Передбачені ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст.119 КЗпП України гарантії поширюються на всіх без винятку працівників незалежно від того, працюють вони за строковим чи безстроковим трудовим договором.

ТОВ «Лотос - Енергія» не виконало покладений на нього обов`язок щодо матеріального забезпечення позивача, що підтверджується довідкою ОК- 5 наданою Чорноморським об`єднаним управлінням пенсійного фонду Одеської області.

За ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є: пункт 2 - закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; пункт 3 - призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну «невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до ч.ч.3 та 4 ст.119 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового поговору (п. п. 2 і 3 ст.23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовну вимогу позивача про зобов`язання відповідача звільнити його такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст.47 КЗпП України, адміністрація підприємства зобов`язана в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29.07.1993 року і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП.

Пункт 4.2 Інструкції зазначає, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то адміністрація підприємства в цей день повинна надіслати працівнику поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Ст.240-1 КЗпП України зазначає, що у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

За ст. 37 КЗпП України, зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Таким чином, на позивача, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, поширюються гарантії, які внесені змінами до деяких законодавчих актів на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», у відповідності із якими за ним на час призову, але не більше одного року, зберігається його робоче місце у відповідача, і він має право на компенсацію з бюджету середнього заробітку, отримуваного на час призову.

Отже, відповідно до діючого законодавства України, TOB «Лотос-Енергія» зобов`язане нарахувати з 18.03.2014 р. та виплатити позивачу середній заробіток за період проходження військової служби під час мобілізації в Збройні Сили України на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Розрахунок середньої заробітної плати для оплати часу перебування на військовій службі у зв`язку з мобілізацією здійснюється відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують, призову.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 .№100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на-підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Позивач пропрацював у товаристві відповідача менше двох місяців, а саме у лютому 2014 р. (з 14.02.2014 р.) 11 робочих днів, заробітна плата за яких склала 770,00 грн., та у березні 2014 р. (з 01.03.2014 р. по 17.03.2014 р.) 11 робочих днів (1400,00 грн. /20 робочих днів = 70,00 грн.), заробітна плата за яких склала 770,00 грн. Таким чином, середньоденний заробіток позивача становив 70,00 грн. за 1 день роботи, а посадовий оклад - 1400,00 грн.

Отже, відповідач повинен виплатити позивачу, з урахуванням вимог ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст.119 КЗпП України за період часу з 01.11.2014 р. по 24.03.2015 р., що складає 99 робочих днів , заробітну плату у розмірі 6 930 грн.

За період з листопада 2014 р. по березень 2015 р. страхові внески відповідачем сплачені не були. Інформація щодо подальшого нарахування заробітної плати відсутня, тому здійснюю розрахунок за наступний період, виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, працівникам, які були звільнені в запас з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та повторно призвані для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, обчислення середньої заробітної плати проводиться з урахуванням норм цього Порядку. У разі коли розрахована в установленому порядку середня заробітна плата є нижчою від. середньої заробітної плати, яка зберігалась за працівником протягом періоду попередньої військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, для розрахунку компенсації застосовується середня заробітна плата, яка зберігалась за працівником протягом періоду попередньої військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

З урахуванням вищезазначеного, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час повторного перебування на військовій службі, а саме за період часу з 25.03.2015 р. по 06.04.2016 р., грошові кошти у розмірі 18 200,00 грн. (260 днів вимушеного прогулу х 70,00 грн.)

Також, підлягає стягненню з відповідача TOB «Лотос - Енергія» на користь позивача компенсація за вимушений прогул в період з 06.04.2016 року по день винесення рішення, а не по день набрання рішенням законної сили, як того просив позивач, з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 70,00 грн. (364 дні вимушеного прогулу х 70,00 грн. = 25 480 грн.), в зв`язку з чим суд задовольняє вимоги позивача в цій частині частково.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотос - Енергія», , звільнити ОСОБА_1 з посади оператора АЗС-3 с. Роксолани Овідіопольського району Одеської області;

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос - Енергія», , на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за період проходження військової служби під час мобілізації в Збройні Сили України на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» у розмірі 25 130 (двадцять п`ять тисяч сто тридцять) гривень та заробітну плату за час вимушеного прогулу з 06 квітня 2016 р. по 04 квітня 2017 року у розмірі 25 480 (двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят) гривень, а всього 50 610 (п`ятдесят тисяч шістсот десять) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя А.І.Бочаров