Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/97/17
Провадження 2-о/494/14/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 р. с. Заводівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

народних засідателів Самойленко Н.М., Нестеренка В.І.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_2,

розглянувши у виїзному судовому засіданні у приміщенні Одеської психіатричної лікарні №3, по вул. Лікарняна, 2, с. Заводівка, Березівського району Одеської області цивільну справу за заявою ОПБ №3 «Про примусову госпіталізацію ОСОБА_3».

в с т а н о в и в:

Заявник, звернувшись 30 січня 2017 р. до суду із цією заявою, просив вирішити у судовому порядку питання про доцільність госпіталізації ОСОБА_3.

У судовому засіданні головний лікар ОПЛ №3 пояснила суду, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні у ОПБ №3 останні 2,5 роки. Остання госпіталізація з 20 вересня 2016 р. по 30 грудня 2016 р. Він страждає на захворювання у виді параноідної шизофренія, безперервного типу протікання, галлюцинаторно - параноідний синдром. Хворий втік з лікарні, блукав по Україні, лікувався у Львівській психіатричній лікарні під прізвищем Платонов з його слів. Після виписки повернувся до матері, вигнав її з хати, агресивно поводився. Голова сільської ради визвав працівників поліції і після огляду у райпсихіатра він був доставлений в ОПЛ №3. ОСОБА_3 у судовому засіданні проти примусової госпіталізації заперечував. Пояснив суду, що є здоровою особою і необхідності у його лікуванні не має.

Прокурор прокуратури проти задоволення заяви не заперечував. Із вимогами та обґрунтуваннями наведеними головним лікарем ОПЛ №3 на примусову госпіталізацію ОСОБА_3 погодився.

У судовому засіданні встановлено наступне.

ОСОБА_3 психічно хворий з 1986 р. Був комісований з Радянської армії у звязку з психічним захворюванням. В подальшому багаторазово знаходився на стаціонарному лікуванні в психічних лікарнях у звязку з загостреннями з діагнозом шизофренія. З 1993 р. являється інвалідом 2-ї групи. З часом психіатричний стан ОСОБА_3 погіршився до параноїчної шизофренії, безперевний тип протікання, галлюцинаторно-параноідний синдром.

27 січня 2017 р. до ОПЛ №3 із направленням на примусову госпіталізацію мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 звернувся районний психіатр Ширяївського району Одеської області. У своєму направленні психіатр зазначив, що ОСОБА_3 останнім часом став агресивним, збудженим, вигнав з будинку свою матір, проявляє до неї агресію.

30 січня 2017 р. висновком комісії лікарів ОПЛ №3 встановлено необхідність у примусової госпіталізації ОСОБА_3 у ОПЛ №3 через його психіатричний стан здоровя.

Також у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 протягом останніх років перебував на лікуванні у ОПЛ №3 з 26 березня 2009 р. по 30 вересня 2011 р. з діагнозом параноідна шизофренія, безперервний тип протікання, дефективний стан по змішаному типу; з 11 березня 2014 р. по 19 травня 2014 р. з діагнозом параноідна шизофренія, безперервний тип протікання, галлюцинаторно-параноідний синдром, апатико- абулічний тип; з 20 вересня 2016 р. по 03 листопада 2016 р. з діагнозом параноідна шизофренія, безперервний тип протікання, галлюцинаторно-параноідний синдром, апатико- абулічний тип

Згідно клопотання сільського голови Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області до головного лікаря ОПЛ №3 про примусове лікування, ОСОБА_3 веде себе неадекватно, погрожує розправою матері та оточуючим, спричинив пожежу у власному будинку у 2014 р.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 показав суду, що є лікарем психіатром ОПЛ №3 і ОСОБА_3 всі рази перебував на лікуванні у його відділенні і під його наглядом. Особа страждає на психіатричне захворювання у виді параноідна шизофренія, безперервний тип протікання, галлюцинаторно-параноідний синдром, змішаний тип дефекту, переважно психопатоподібний. На даний час ОСОБА_3 виявляє реальні наміри здійснити дії,які являють собою небезпеку для оточуючих, та неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні,який забезпечує його життєдіяльність.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала суду що є медичною сестрою відділення, де знаходився ОСОБА_3 Особа зі слів свідка є неконтактною, не здатною себе обслуговувати, збудливою, образливою та агресивною у поведінці.

Вивчивши матеріали справи вислухавши пояснення учасників в наслідок судового розгляду, допитавши свідків на підставі наданих суду доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п.10 ч1 ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Згідно ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 психічно хворий з 1986 р. В подальшому багаторазово знаходився на стаціонарному лікуванні в психічних лікарнях у звязку з загостреннями з діагнозом шизофренія. З 1993 р. являється інвалідом 2-ї групи.

Також, у судовому засіданні було встановлено що ОСОБА_3 неодноразово проходив курси примусового лікування у ОПЛ №3, психічній лікарні м. Дніпропетровськ, Львівській психіатричній лікарні за направленням психіатра.

Крім цього судом було встановлено, що ОСОБА_3 перед його останньою госпіталізацією 20 вересня 2016 р. втік з лікарні, блукав по Україні, агресивно поводився, вигнав матір з хати.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 потребує надання психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару.

Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди є необхідно, щоб лікування особи, яка страждає на психічний розлад було можливе лише в умовах стаціонару, та внаслідок свого психічного розладу вона: вчиняла чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або була неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Виходячи з вищенаведеного ОСОБА_3 виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, що виразилось у його агресивній поведінці до оточуючих мешканців села, підпалі власного будинку, ляканні мешканцями села за місцем проживання. Крім цього, відсутність у нього постійної роботи, будь-яких джерел існуванням, присадибної ділянки та належних умов проживання свідчить про його неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Керуючись ст.60, 209, 212, 214-215, 218, 281-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОПБ №3 «Про примусову госпіталізацію ОСОБА_3П.» задовольнити.

ОСОБА_6, 06 травня 1966 р., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає там же по вул. Орджонікідзе, 9 госпіталізувати до Одеської психіатричної лікарні №3 у примусовому порядку.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суд Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий:____________________________________________

Народні засідателі: ______________________________________

______________________________________