Справа № 278/2919/15-ц
Номер провадження 2/570/186/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Таргоній М.В.

з участю секретаря Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2про стягнення трьох процентів річних та встановленого індексу інфляції від невиплаченої суми,

в с т а н о в и в :

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач покликається на те, що 28.09.2011 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області стягнуто із ПП ОСОБА_2 (відповідач) на його (позивача) користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 72 тис. 371 грн. 19 коп. В подальшому на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист та 28.04.2012 року державним виконавцем ВДВС Рівненського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове стягнення із відповідача вказаної суми.

Оскільки відшкодування не виплачено, позивач, покликаючись на положення ст. 625 ЦК України, просить стягнути із відповідача 3 процентів річних та встановленого індексу інфляції від зазначеної невиплаченої суми, що становить 7 тис. 247 грн. 10 коп. та 44 тис. 508 грн. 28 коп. - відповідно.

В судове засідання позивач та його представник - адвокат ОСОБА_3 не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомленений вчасно та належним чином. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позов підтримав повністю (а.с. 104).

Відповідач та його представник - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника (а.с. 130). Також подано письмові заперечення проти позову, в яких відповідач просить відмовити в позові. Зазначив, що відшкодування шкоди є відповідальністю, а не борговим (грошовим) зобов'язання, а тому вимога про стягнення 3% річних та встановленого індексу інфляції згідно ст. 625 ЦК Українє у даному спорі є безпідставною (а.с. 119-121).

З'ясувавши обставини, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 28.09.2011 року стягнуто із ПП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 72 тис. 371 грн. 19 коп.

Позивачем пред'явлено вимогу про стягнення трьох процентів річних та встановленого індексу інфляції від невиплаченої суми за вказаним рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Крім того, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність (лист Верховного суду України «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» від 01.07.2014).

Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист ВСС України "Про деякі питання застосування статті 625 ЦК України" №10-74/0/4-13 від 16 січня 2013 року).

Таким чином, дія частини другої статті 625 ЦК про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання - ст. 625 ЦК України (правова позиція ВСУ по справі № 6-2759цс15).

Оскільки між сторонами спору виникли не зобов'язальні правовідносини, а такі, які виникають з приводу виконання судових рішень, вимоги про стягнення трьох процентів річних та встановленого індексу інфляції від невиплаченої суми вішкодування матеріальної шкоди - не підлягають до задоволення у зв'язку з їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10-11, 60, 209, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 625 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в позові ОСОБА_1до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та встановленого індексу інфляції від невиплаченої суми.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Таргоній М.В.