УХВАЛА

23 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Дьоміної О.О., Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ладижинського міського сектору управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, третя особа - управління Служби безпеки України у Вінницькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року виконавчий комітет Ладижинської міської ради Вінницької області звернувся до суду із указаним вище позовом, мотивуючи його тим, що за клопотанням начальника управління Служби безпеки України у Вінницькій області від 16 грудня 2005 року виконавчий комітет своїм рішенням від 1 лютого 2006 року № 39 надав ОСОБА_4, як співробітнику Гайсинського міськрайонного відділу управління Служби безпеки України у Вінницькій області, та його сім'ї службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. 29 вересня 2006 року ОСОБА_4 був переведений у м. Козятин для подальшого проходження служби. З листопада 2006 року до теперішнього часу ОСОБА_4 та члени його сім'ї у вказаній квартирі не проживають без поважних причин, з їх дозволу там проживає ОСОБА_6 У м. Козятин сім'я ОСОБА_4 житлом забезпечена, має у приватній власності дві квартири.

Позивач вважає, що відповідачі втратили право користування спірною службовою квартирою, проте добровільно звільняти її не бажають, що, у свою чергу, створює перешкоди для користування нею іншими співробітниками Гайсинського міськрайонного відділу управління Служби безпеки України у Вінницькій області.

Зважаючи на викладене, виконавчий комітет Ладижинської міської ради Вінницької області просив визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування вказаною службовою квартирою, на підставі ст. ст. 71, 72, 123 ЖК Української РСР, зобов'язати Ладижинський міський сектор управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області зняти зазначених осіб із реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року, позов виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області задоволено. Визнано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування службовим жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Зобов'язано Ладижинський міський сектор Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області зняти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із реєстрації місця проживання АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2016 року ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилено, рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року і ухвалити нове судове рішення, яким визнати за ними право користування спірним жилим приміщенням із поновленням реєстрації за місцем проживання, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ладижинського міського сектору управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, третя особа - управління Служби безпеки України у Вінницькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.О. Дьоміна

О.М. Ситнік

О.В. Ступак