АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3404/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Жук М.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, 3-особа: Оболонський районний відділ

ДМС України у м. Києві

про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та

виселення

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 р. відмовлено в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, 3-особа: Оболонський районний відділ ДМС України у м. Києві про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виселення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та членам її сім'ї ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних частках відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.2003 р., а з 28.01.2004 р. за договором дарування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передали належні їм частки у цій квартирі у власність ОСОБА_2

06.06.2008 р. між ВАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за яким останній надано кредит у розмір 50 000 дол.США під 14,5 % річних строком до 06.06.2018 р. (а.с. 180-181, т.1).

В забезпечення виконання умов цього кредитного договору 06.06.2008 р. між ВАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №2324 за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 176-179, т.1).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.04.2010 р., яке набрало законної сили, позов ВАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, а саме: стягнуто з відповідача на користь банку 508 799,21 грн. (а.с. 204, т.1).

Згідно акту державного виконавця про проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна від 26.05.2015 р. квартиру АДРЕСА_2 реалізовано 30.03.2015 р. ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України через систему електронних торгів арештованого майна, переможцем торгів визнано ОСОБА_1 (а.с. 203, т.1).

Згідно свідоцтва, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Н.Г. від 19.07.2015 р. посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, яка раніше належала ОСОБА_2 (5, т.1).

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.05.2015 р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02.07.2015 р., в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві в частині виставлення на електронні (прилюдні) торги спірної квартири відмовлено (а.с. 74-84, т.1).

9.07.2015 р. зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформаційними довідками із цього реєстру (а.с. 6, 92-93,171-172, т.1).

Відповідно до довідки форми № З КК «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» № 4538 від 13.07.2015 р. в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 (колишній власник), ОСОБА_5 (колишній мешканець) та ОСОБА_4 (колишній мешканець) (а.с. 8, т.1).

17.07.2015 р. ОСОБА_1 зверталась до відповідачів з вимогою про виселення зі спірної квартири, зняття з реєстрації в зазначеній квартирі та сплати заборгованості по сплаті комунальних послуг (а.с. 7, т.1).

Вказану вимогу відповідно до зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 отримала 22.07.2015 року (а.с. 9, т.1).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17.05.2016 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01.08.2016 р., в задоволенні позову ОСОБА_2 до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, 3-особи: ТОВ «Українська експертна група», ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіальною, відокремленого безбалансового відділення № 10026/0143 філії - Головного управління по м Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 про визнання висновку незалежної оцінки, що не може бути використано у виконавчому провадженні та його скасування та об'єднані вимоги ОСОБА_2 до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 3-особи ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10026/0143 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 про визнання протоколу електронних торгів та протоколу електронних торгів недійсними, скасування державної реєстрації - відмовлено (а.с. 155-162, т.1).

Згідно ч.1 ст.109 ЖК УРСР передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ч.3 ст. 109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Згідно ч.2 ст.109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду України у постанові від 17.09.2014 р. у справі № 6-53цс14, який відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим при застосуванні норм права, ч.2 ст.109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи, що встановлено на підставі наданих сторонами доказів, що відповідачі всупереч твердженням позивачки не є особами, які вселилися до спірної квартири самоправно, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідачі в силу ч.2 ст.109 ЖК УРСР не можуть бути виселені з цієї квартири без надання іншого жилого приміщення.

Крім того, в позові ОСОБА_1 не заявлялась вимога про виселення відповідачів до іншого жилого приміщення.

Судом обгрунтовано взято до уваги те, що на момент придбання ОСОБА_1 спірної квартири з прилюдних торгів відповідачі в ній проживали та були зареєстровані в установленому законом порядку, що рішень про позбавлення їх права користування цією квартирою немає, що свідчить про набуття нею (позивачкою) права власності на нерухоме майно, обтяжене в силу ч.2 ст.109 ЖК УРСР правом інших осіб користуватися цією нерухомістю до переселення в інше жиле приміщення.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :