15 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря - Бондаренко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімпроект» про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, заборгованості по розрахункам з підзвітними особами за службовими відрядженнями, вихідної допомоги, -
ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімпроект» про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, заборгованості по розрахункам з підзвітними особами за службовими відрядженнями, вихідної допомоги, в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просив про наступне:
- стягнути з ТОВ «Нафтохімпроект» заборгованість по заробітній платі в сумі 4704,84 грн.;
В обґрунтування позову позивач вказав, що 08 квітня 2014 року він влаштувався до TOB «Нафтохімпроект» на посаду інженера 2 категорії відділу авторського нагляду та інженірінгового супроводження проектів. Оскільки відповідачем з 01 січня 2016 року не виплачувалась заробітна плата та з'явилася заборгованість по розрахункам з підзвітним особами за службовими відрядженнями, він був змушений розірвати трудовий контракт та звільнитись з підприємства 21.09.2016 за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок, він не отримав в повному обсязі зарплату за січень-вересень 2016 року та вихідну допомогу. Адміністрацією підприємства були грубо порушені ст.ст.115, 116, 117 КЗпП України.
В судовому засіданні позивач присутній не був, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. На пропозицію суду щодо надання доказів, яка була висловлена у супровідному листі до ухвали про відкриття провадження, не відреагував.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно із копією трудової книжки серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08.04.2014 року ОСОБА_1 був прийнятий до ТОВ «Нафтохімпроект» на посаду інженера 2 категорії відділу авторського нагляду та інженірінгового супроводження проектів на підставі наказу № 107к. 21.09.2016 року на підставі наказу № 346к, ОСОБА_1 був звільнений з посади інженера 2 категорії відділу авторського нагляду та інженірінгового супроводження проектів ТОВ «Нафтохімпроект» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.
Відповідно до п. 2.2. копії Трудового контракту, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтохімпроект» та ОСОБА_1 № 115 від 08.04.2014 року, працівник має право на: зміну та розірвання Контракту у випадках, визначених чинним трудовим законодавством України та цим Контрактом; надання йому роботи, обумовленої Контрактом; робоче місце, що відповідає умовам, передбаченим державними стандартами організації та безпеки праці; своєчасну і в повному обсязі виплату заробітної плати, визначено цим Контрактом, відповідно до своєї кваліфікації, складності праці, кількості і якості виконання роботи; відпочинок; інші права, передбачені чинним законодавством України.
Згідно із до п. 4.1. копії вищевказаного Трудового контракту, Роботодавець зобов'язується виплачувати Працівникові посадовий оклад в розмірі 7940,00 грн.
Відповідно до п. 4.2. копії вищевказаного Трудового контракту, Працівникові виплачуються надбавки, доплати, премії, компенсації та виплати стимулюючого характеру, передбачені чинним законодавством України та локальними правовими актами Роботодавця.
Згідно із до п. 4.3. копії вищевказаного Трудового контракту, заробітну плату виплачують Працівнику регулярно двічі на місяць: за першу половину місяця - 16 числа, за другу половину місяця - 3 числа наступного місяця. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітну плату виплачують напередодні. Заробітну плату за першу половину місяця виплачують з розрахунку посадового окладу працівника та виходячи з фактичного відпрацьованого часу. Заробітну плату Працівнику за весь час щорічної відпустки виплачують не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
В судовому засіданні позивач підтвердив, що станом на 15.02.2017 року заборгованість із виплати заробітної плати перед ним зменшилася до 4704,84 грн., адже 14.11.2016 року на його картку були перераховані відповідні грошові кошти.
Відповідач не відреагував на пропозицію суду щодо надання доказів, а тому суд вирішує справу на підставі тих доказів, які надані позивачем.
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступні норми Закону.
Згідно із ч. 1,3 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Вищевказані суми слід стягнути з відповідача на користь позивача в порядку задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача вихідної допомоги у зв'язку із звільненням з причини порушення ним законодавства про працю, суд зазначає наступне.
Відповідно ст. 44 КЗпП України, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.
Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на ім'я директора ТОВ «Нафтохімпроект» ОСОБА_3 від 09.09.2016 року, ОСОБА_1 просить розірвати з 12 вересня 2016 року дію контракту від 08 квітня 2014 року № 115 на підставі ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з невиконанням законодавства про працю та п.п. 4.1. - 4.3. вищезазначеного контракту, з виплатою вихідної допомоги у розмірі трьохмісячного середнього заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України.
Разом з тим, з наказу про звільнення позивача та з записів у трудовій книжці позивача вбачається, що його було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Запис про звільнення внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору в наказі про звільнення або в трудовій книжці позивача відсутній.
Суд не може вирішувати не заявлені вимоги про зміну формулювання причини звільнення.
За таких обставин судом достовірно встановлено, що позивача було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, а отже у задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача вихідної допомоги належить відмовити.
Також, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати на користь позивача в межах суми платежу за один місяць.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223-226, 294, 296, 367 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімпроект» про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, заборгованості по розрахункам з підзвітними особами за службовими відрядженнями, вихідної допомоги - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д. Б. Баронін