Справа № 527/478/17
провадження 2/527/339/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

при секретареві - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно промислова компанія «Полтавазернопродукт» про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 28.02.2017 року звернулася до суду з позовом про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області. 01 вересня 2011 року між нею, як орендодавцем, та Виробничим підрозділом «Агрофірма «Пустовійтове» ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт», як орендарем, було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки № 415 (далі Договір). Відповідно до п. 8 Договору, його укладено строком на пять років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою), але в будь-якому випадку він діє до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. 07.08.2012 року у відділі Держкомзему у Глобинському районі було проведено державну реєстрацію Договору, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис за № 04633. Сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та почали виконувати умови Договору з моменту його укладення, а саме з 01 вересня 2011 року. 28.08.2016 року та 05.10.2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача листи з проханням повернути земельну ділянку, оскільки термін дії договору закінчився, але відповідач листами від 11.10.2016 року та 17.10.2016 року відмовився повернути позивачу земельну ділянку. Посилаючись на те, що термін дії оренди землі необхідно обчислювати з мементу його укладення, позивач просила суд визнати припиненим договір оренди земельної ділянки № 235 від 01 вересня 2011 року, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.08.2012 року за № 04633 з 01 вересня 2016 року, у звязку з закінченням терміну його дії.

До судового засідання позивач ОСОБА_1, яка була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 до судового засідання направила заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, в задоволенні позову прохала відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 (позивач) є власником земельної ділянки кадастровий номер: :00:004:0030, площею 5,06 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ПЛ № 124365, виданого 03 червня 2005 року Глобинським районним відділом земельних ресурсів.

01 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та Виробничим підрозділом «Агрофірма «Пустовійтове» ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» було укладено Договір оренди зазначеної земельної ділянки за № 235.

Згідно з п. 1 Договору, орендодавець (позивач) надав, а орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

В п. 8 Договору зазначено, що договір укладено на 5 (пять) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою), але в будь-якому випадку він діє до моменту закінчення збирання врожаю орендарем.

Пунктом 44 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності після його державної реєстрації.

07.08.2012 року у відділі Держкомзему у Глобинському районі було проведено державну реєстрацію Договору, про що у Державному реєстрі земель зароблено запис за № 04633, про що є відповідна відмітка на договорі.

28.08.2016 року та 05.10.2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача листи з вимогою повернути їй земельну ділянку, в звязку з закінченням терміну дії Договору, який необхідно рахувати з 01.09.2011 року, але відповідач листами від 11.10.2016 року та 17.10.2016 року відмовив позивачу у поверненні земельної ділянки, посилаючись на те, що термін дії Договору не закінчився, оскільки його необхідно рахувати не з дати його укладення, а з дати державної реєстрації, тобто 07.08.2012 року.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Як вбачається з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як зазначено в ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Факти стосовно добровільності укладення Договору, дати його підписання, дати його реєстрації сторонами не оспорювалися.

Згідно ч. 1 статті 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації .

В частині ч.2 ст. 792 Цивільного кодексу України зазначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору на 01.09.2011 року), укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди є, зокрема: об'єкт оренди; строк дії договору оренди.

Укладаючи договір оренди землі № 235 від 01 вересня 2011 року та підписуючи його, сторони договору, дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі.

В розділі «Строк дії договору» Договору, зазначено що земельна ділянка надається в оренду строком на 5 років, але в будь-якому випадку діє до моменту закінчення збирання врожаю орендарем.

П. 44 Договору передбачено, що він набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності (державної реєстрації), а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії спірного договору спливає 06 серпня 2017 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16.

В постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року (справа № 6-162цс13), на яку посилається позивач, висловлена правова позиція щодо моменту укладення договору оренди землі, а у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року (справа № 6-2777цс16) правова позиція стосовно початку строку дії спірного договору.

Саме початок дії спірного договору є предметом спору, тому суд враховує правову позицію, викладену в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного суду України, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи позивача про те, що строк дії договору слід рахувати з дати його підписання, судом сприйняті критично, враховуючи вищезазначену правову позицію, та приписи частини 2 статті 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що була чинною на час укладення договору оренди землі між сторонами).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки строк дії договору оренди не закінчився, відсутні підстави для визнання його припиненим, а тому позов до задоволення не підлягає, в зв»язку з безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 15,18,20 Закону України «Про оренду землі»,ст. ст. 210,213, 628, 629, 638, 792 ЦК України, ст. ст. 10,11, 30, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно промислова компанія «Полтавазернопродукт» про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька