Справа №591/6688/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/550/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2017 року

у цивільній справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_3

про стягнення безпідставно отриманої грошової допомоги,-

в с т а н о в и л а :

14 грудня 2016 року Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до місцевого суду з вказаною позовною заявою, свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_3 є субєктом отримання адресної щомісячної допомоги як особа, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України та регіонів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, їй була призначена допомога щомісяця з 01 листопада 2015 року по 13 листопада 2015 року та з 24 листопада 2015 року по 12 травня 2016 року в розмірах: на ОСОБА_3 442 грн., на двох дітей - по 884 грн., на чоловіка - 442 грн. У травні 2016 року позивачу стало відомо про те, що чоловік заявниці ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звільнений з роботи 12 жовтня 2015 року. В той же час, при зверненні до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради ОСОБА_3 надала управлінню недостовірну інформацію про місце роботи її чоловіка, а тому виплата грошової допомоги на ОСОБА_4 була припинена з 01 листопада 2015 року. Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 2271 грн. 80 коп. безпідставно отриманої грошової допомоги та сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2017 року позов Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради суму безпідставно отриманої грошової допомоги в розмірі 2271 грн. 80 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2017 року та направити справу на новий розгляд.

В доводах апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неналежно досліджені докази, які були надані суду, а саме те, що чоловік відповідача з 09 лютого 2009 року є фізичною особою- підприємцем та не припиняв свою діяльність, а ОСОБА_3 Управлінню соціального захисту населення Сумської міської ради помилково вказала його не теперішнє, а попереднє місце роботи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника апелянта, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідача ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_4 було узято на облік як осіб, що перемістилася з тимчасово окупованої території України та регіонів проведення антитерористичної операції і дана обставина підтверджується довідками Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 13 травня 2015 року (а.с.9-10).

14 травня 2015 року відповідач вперше звернулась до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про призначення щомісячної допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг і у своїй заяві зазначала про те, що її чоловік працює у ПАТ «АКБ«Капітал» (а.с.6). Факт працевлаштування чоловіка у даній установі підтверджується і довідкою з місця роботи від 23.12.2014 року (а.с.11). При зверненні із заявою позивач була письмово попереджена про те, що зобовязується повідомляти Департамент про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин (а.с.7).

Рішенням Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 18 травня 2015 року ОСОБА_3, її чоловіку та двом дітям було призначено адресну допомогу на проживання за період з 14 травня 2015 року по 13 листопада 2015 року (а.с.12). Заявою від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_3 повідомила позивача про своє працевлаштування з 01 вересня 2015 року на посаду доцента у Сумському НАУ.

14 листопада 2015 року відповідач повторно звернулась до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про призначення щомісячної допомоги, у якій зазначила, що її чоловік працює у ПАТ АКБ «Капітал» (а.с.17). При повторному зверненні із заявою позивач знову була письмово попереджена про те, що зобовязується повідомляти Департамент про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин (а.с.18).

З рішень Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради вбачається, що з 05 грудня 2015 року по 01 березня 2016 року допомога чоловіку відповідача ОСОБА_4 призначалась у розмірі 442 грн. щомісячно виходячи з того, що він працює і вказана допомога виплачувалась до 12 травня 2016 року (а.с.23-24).

В той же час, згідно інформації Управління пенсійного фонду України щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу, кількість днів трудового стажу ОСОБА_4 у жовтні 2015 року складала 12 днів, а з листопада 2015 року до пенсійного фонду припинили надходити страхові внески і припинився нараховуватись страховий стаж, а тому виплата грошової допомоги ОСОБА_4 була припинена з 1.11.2015 року і розмір безпідставно отриманої допомоги за період з 01.11.2015 року по 12.05.2016 року складає 2271 грн. 80 коп.

Відповідачу пропонувалось у добровільному порядку повернути надміру виплачені кошти, але вона від цього відмовилась.

Місцевий суд, задовольняючи позов, виходив з того, що оскільки відповідач без достатньої правової підстави отримала грошові кошти і в добровільному порядку не повернула надміру виплачені кошти, тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право на: єдність родини; сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права у пошуку та возз'єднанні членів сімей, які втратили зв'язок внаслідок внутрішнього переміщення; інформацію про долю та місцезнаходження зниклих членів сім'ї та близьких родичів; безпечні умови життя і здоров'я; достовірну інформацію про наявність загрози для життя та здоров'я на території її покинутого місця проживання, а також місця її тимчасового поселення, стану інфраструктури, довкілля, забезпечення її прав і свобод; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено; сприяння у переміщенні її рухомого майна; сприяння у поверненні на попереднє місце проживання; забезпечення лікарськими засобами у випадках та порядку, визначених законодавством; надання необхідної медичної допомоги в державних та комунальних закладах охорони здоров'я; влаштування дітей у дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади; отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування; проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування; безкоштовний проїзд для добровільного повернення до свого покинутого постійного місця проживання у всіх видах громадського транспорту у разі зникнення обставин, що спричинили таке переміщення; отримання гуманітарної та благодійної допомоги; інші права, визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду; у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Внутрішньо переміщена особа зобов'язана виконувати інші обов'язки, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку. Уповноважений банк приймає від уповноваженого представника сім'ї документи, необхідні для отримання грошової допомоги у разі відкриття поточного рахунка (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо виплата грошової допомоги раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

Згідно п. 11 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів вважає встановленим, що надання відповідачем недостовірної інформації щодо працевлаштування її чоловіка призвело до безпідставного нарахування позивачем та виплати відповідачу грошової допомоги за період з 01.11.2015 року по 12.05.2016 року у загальній сумі 2270 грн. 80 коп., які підлягають поверненню відповідно до вимог передбачених ст.1212 ЦК України.

Доводи представника відповідачки в апеляційній скарзі про те, що судом не надано належної оцінки роздруківці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про те, що чоловік відповідачки з 09 лютого 2009 року є фізичною особою- підприємцем та не припиняв своєї діяльності не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог, оскільки це не впливає на підстави припинення виплати та перерахунку коштів надміру отриманої грошової допомоги, так як ОСОБА_4 у звязку із проведенням підприємницької діяльності повинен був сплачувати єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в той же час за відомостями наданими Пенсійним фондом України останній за 2015-2016 роки такі внески як приватний підприємець не сплачував.

Крім того, п.7 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг», передбачено, що Мінсоцполітики проводить електронний обмін з Пенсійним фондом України інформації з Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування про осіб, які є отримувачами грошової допомоги щодо сплати єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування, а отже лише при наявності сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування працездатними особами, що отримують грошову допомогу і зарахування цих внесків до Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування є підставами подальшої виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам.

З матеріалів справи, а саме із заяв ОСОБА_3 від 14 травня 2015 року та від 25 листопада 2015 року (а.с.7, 18) вбачається, що остання зобовязувалась повідомити Управління соціального захисту населення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги протягом трьох днів з дня настання таких обставин, свої зобовязання вона не виконала, що призвело до безпідставного нарахування та виплати їй сум грошової адресної допомоги, а тому відповідно до діючого законодавства, а саме п. 11 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг» має повернути зазначені кошти.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -