Справа №: 344/2561/16-ц
Провадження № 2/272/14/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Т.О.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4

представника органу опіки і піклування Андрушівської

райдержадміністрації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1. В обгрунтування зазначає, що з листопада 2011 року по червень 2015 року він перебував з відповідачем ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син. Шлюб було розірвано, а сина згідно рішення суду було залишено проживати з матір"ю, тобто з відповідачем по даному позову. З серпня 2015 року по 16 січня 2016 року син проживав з позивачем за усною домовленістю з відповідачем, а мати відвідувала сина по вихідних. Позивач поставив сина на облік в дитячу поліклініку за місцем свого проживання та оформив в дитячий садок. 16.01.2016 року відповідач забрала сина на вихідні і не повернула, не поставивши до відома позивача, та не повідомивши його де буде знаходитись. Таким чином позбавила позивача можливості піклуватись про сина та зумовила необхідність її пошуку через підрозділи Національної поліції. Позивач вважає, що сину буде краще проживати з батьком, який може його забезпечити всім належним, так як має постійне місце проживання, роботи, стабільний дохід, та може забезпечити дитині належні умови проживання, а відповідач не може забезпечити такі умови, веде невпорядкований спосіб життя змінюючи місце проживання та чоловіків.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з вище зазначених підстав, пояснили, що відповідачка не має постійного житла, доходу, не може забезпечити дитині окремої кімнати, зареєстрована в Криму, а проживає на території Новоівницької сільської ради без реєстрації, та не може забезпечити належних умов проживання сину, а своєю негативною поведінкою погано впливає на дитину, а тому просять суд позов задовольнити, та змінити місце проживання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши його місце проживання з батьком ОСОБА_1.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснила, що вона забрала сина від батька, не поставивши його до відома, так як боялась, що він забере сина і не віддасть їй. З лютого 2016 року вона постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з чоловіком ОСОБА_7, з яким зареєструвала шлюб, у квартирі з його батьками. Чоловік неофіційно працює на пилорамі, заробляє по 6000-8000 грн.в місяць. Крім того їй надають матеріальну допомогу її батьки, надсилаючи періодично грошові перекази. ОСОБА_8 деякий час вони з чоловіком та сином проживали в м. Житомирі, наймаючи квартиру, так як чоловік там тимчасово підміняв працівника на пилорамі. На даний час дитина проживає в повноцінній сім"ї, забезпечена всім необхідним, відвідує садочок та місцеву амбулаторію, а позивач не надавав та не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина.

Вирішуючи між сторонами спір з приводу визначення місця проживання їх сина, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Аналогічну норму містить і ч.4 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», яка, крім того, визначає, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з яким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, які мають істотне значення для справи.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно копії свідоцтва про шлюб сторони були подружжям. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано та їхню спільну дитину за клопотанням ОСОБА_1 залишено проживати з його матір"ю ОСОБА_3 (а.с.10). Даним рішенням суду вирішено після реєстрації розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_3 повернути дошлюбне прізвище Лехкар. Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7. Однак згідно паспорта відповідачки, наданого нею суду , в неї залишається прізвище ОСОБА_3, тому суд розглядає справу саме за прізвищем згідно паспорта.

Як свідчать довідки медичної установи та дошкільного дитячого закладу, ОСОБА_6 перебував на обліку в дитячій поліклініці та на амбулаторний прийом його приводив батько. ОСОБА_9 відвідував ДНЗ № 29 «Кобзарик» з 28.08.2015 року по 16.01.2016 року, в який його приводив та забирав батько та його співмешканка (а.с.17,18). Наведене підтверджує пояснення позивача про тимчасове проживання сина з ним за усною домовленістю з відповідачкою.

Згідно довідки № 02-02/692 про склад сім"ї ОСОБА_1 зареєстрований за адресою м. Івано - Франківськ, АДРЕСА_1, крім позивача там ще зареєстровані три особи. За даною адресою позивачу належить на праві власності ? частина житла(а.с.101-102). Актом обстеження житлово - побутових умов сім"ї підтверджується, що фактично ОСОБА_1 проживає без реєстрації АДРЕСА_2 - Франківська разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10. Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов як за фактичним місцем проживання батька так і за зареєстрованим місцем проживання батька дитини ОСОБА_1О, житлові умови задовільні та наявні умови для проживання дитини. Згідно характеристик, позивач працює у виконкомі Івано-Франківської міської ради та за місцем роботи характеризується позитивно . За місцем проживання скарг на нього не надходило.

Із довідки виданої виконкомом Новоівницької сільської ради № 453 від 14.04.2016 року видно, що ОСОБА_3 разом з сином проживає без реєстрації в с. Новоівницьке, вул. Лісова, 6. АДРЕСА_3.

Актом обстеження житлово - побутових умов проживання підтверджується, що ОСОБА_3 та її син проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 де зареєстровані та проживають її чоловік, згідно свідоцтва про шлюб, мати та батько чоловіка. Згідно вказаного акта по місцю їхнього проживання створенні всі належні умови для дитини. В ОСОБА_9 є окреме місце для сну та відпочинку, наявний посезонний одяг, іграшки та дитяча література. Згідно довідки - характеристики Новоівницької сільської ради по місцю проживання відповідач ОСОБА_3 характеризується позитивно, відносини в сім»ї та з сусідами добрі. Будь-яких скарг на її поведінку не надходило, вона не перебуває на диспансерному обліку в лікаря психіатра і нарколога. Згідно довідки відділу освіти Андрушівської райдержадміністрації від 30.01.2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує Новоівницький ДНЗ "Лісова казка" з 22.08.2016 року по даний час. Згідно довідки Новоівницької лікарської амбулаторії ОСОБА_6 знаходиться на обліку в амбулаторії сімейної медицини та вчасно проходить профілактичні огляди.

Допитанний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 охарактеризував позивача як позитивного батька, який дбав про свого сина, забезпечував всім необхідним. В період спільного проживання позивача з відповідачкою ОСОБА_3, вона також була нормальною матір»ю. Після розірвання шлюбу син близько півроку проживав з батьком та його співмешканкою. Він водив сина в садочок, його співмешканка доглядала за ОСОБА_11, коли той хворів.

Допитана як свідок ОСОБА_10, співмешканка позивача, пояснила, що близько півроку ОСОБА_11 проживав з батьком, мати періодично забирала сина, дитина у батька всім необхідним була забезпечена, ходила до садочка, відвідувала дитячу поліклініку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він добре знає сім»ю ОСОБА_7. Приходив на день народження ОСОБА_11 13.05.2016 року. В квартирі ОСОБА_11 має своє місце для сну та одяг. Свідок підтвердив, що чоловік відповідачки ОСОБА_7 дійсно працює на пилорамі в ОСОБА_12 неофіційно, оскільки він також разом з ним працює та отримують вони приблизно по 1500 грн. в тиждень . В Житомир ОСОБА_7 дійсно направляли в відрядження на пилораму.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її невісткою. З січня 2016 року проживає з її сином в с. Новоівницьке. Її син, чоловік відповідачки, працює та має дохід, і сім"я всім забезпечена. З квітня по червень тимчасово проживали в м. Житомирі в зв»язку з роботою сина, а потім знову повернулись в с. Новоівницьке, де постійно проживають. Свідок охарактеризувала відповідачку лише позитивно як невістку, господиню та матір.

Відповідно до ч. ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Орган опіки і піклування ОСОБА_5 - Франківської міської ради прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком (а.с.191-195). При цьому орган опіки і піклування виходив із пояснень батька та документів, надісланих матір»ю.

Згідно висновку органу опіки і піклування Андрушівської райдержадміністрації,орган опіки і піклування вважає за доцільне проживання малолітнього ОСОБА_6 визначити з матір»ю ОСОБА_3 (а.с.133) . При цьому орган опіки і піклування виходив із пояснень матері, а також мав можливість врахувати пояснення батька та всі документи, надані сторонами, оскільки представник органу опіки і піклування був присутнім в усіх судових засіданнях, маючи можливість вислухати як пояснення сторін так і свідків. Тому суд не вбачає підстав для визнання його неналежним та неможливим врахувати та оцінити при розгляді справи.

Із аналізу наведеного можливо зробити висновок, що обоє з батьків люблять та уболівають за дитину, мають можливість забезпечити відповідні умови для проживання. Однак суд враховує, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду, яке було винесене у період окремого проживання колишнього подружжя по причині звернення позивача з позовом про розірвання шлюбу - дитина проживає з матір»ю. На час подання позову про розірвання шлюбу позивач вважав за можливе проживання дитини з матір»ю. Як свідчать матеріали справи, умови проживання матері та її спосіб життя не погіршився, а навпаки покращився. Вона має постійне місце проживання, одружена. Посилання представника позивача на довідку ФОП ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_7 в нього не працював та не працює суд оцінює критично, оскільки із матеріалів справи вбачається що чоловік відповідачки працює не офіційно. Враховуючи покази свідка ОСОБА_8, ОСОБА_13, наявність грошових переказів, акт обстеження житлових умов, згідно яких дитина забезпечена всім необхідним, суд вважає, що дитина забезпечена матеріально. Не позбавлений можливості та обов»язку надавати матеріальне утримання дитині і позивач як батько.

Посилання позивача на ведення відповідачем аморального та невпорядкованого способу життя, неможливість утримувати дитину чи приділяти достатню увагу її вихованню, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Посилання позивача на те, що він розшукував відповідачку не свідчить про аморальність її поведінки.

Вирішуючи по суті спір між батьками про визначення місця проживання дитини суд виходить з рівності прав батька та матері, найкращих інтересів дитини, проголошених Конвенцією про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованою 27.02.1991р.

Зважаючи на рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, на відсутність протипоказань для обох батьків щодо виховання сина та проживання з сином, суд при вирішенні питання щодо місця проживання дитини, враховує в першу чергу інтереси дитини.

Твердження позивача про те, що дитина не може проживати з матір»ю, оскільки вона не є власником житла, де проживає, суд оцінює критично, так як відсутність права власності на житлове приміщення не є підставою для обмеження особи в правах щодо виховання та проживання її малолітньої дитини. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, позивач також не є власником житла, де на даний час проживає, а за місцем його реєстрації, де він має право на частку житла, кількість мешканців не є меншою, ніж за місцем проживання відповідачки.

Враховуючи те, що умови проживання відповідачки є належними для проживання дитини, та судом не встановлено, що відповідач зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, веде аморальний спосіб життя, то суд вважає, що відсутні виняткові обставини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матірю. (Правовий висновок ВСУвід 14.12.2016 р. у справі № 6-2445цс16).

Проаналізувавши наведене суд прийшов до висновку що проживання дитини з матір»ю, яке вже було визначене рішенням суду, на даний час відповідає її інтересам та відсутні підстави для зміни місця проживання дитини, та визначення його проживання з батьком, тому позов задоволенню не підлягає.

Разом з тим, проживання дитини з матір»ю не позбавляє батька дитини права на спілкування з дитиною та участь у її вихованні, а також обов'язку на її утримання і може реалізувати ці права шляхом домовленості з матір»ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішення органу опіки та піклування чи суду.

Слід зауважити, що у разі зміни умов проживання дитини в залежності від різних обставин , суд має право змінити визначене місце проживання дитини та не може відмовити у відкритті провадження з тієї причини, що такий спір вже був предметом розгляду судом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:ОСОБА_14