У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального закладу «Першотравенська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що наказом від 02 грудня 2011 року її було прийнято на роботу на посаду лікаря акушера-гінеколога приймального відділення Комунального закладу «Першотравенська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради (далі - КЗ Першотравенська ЦМЛ» ДОР) з 01 грудня 2011 року на 0, 25 ставки за сумісництвом, та встановлено оплату з розрахунку посадового окладу у розмірі 1 285 грн. Згодом їй повідомили про припинення з нею трудових відносин, пояснивши це прийняттям на вказану посаду працівника який не є сумісником, і щоб після 04 серпня 2015 року вона вже не виходила на роботу. З наказом від 17 липня 2015 року № 167-аг, в якому зазначалося про її звільнення, вона була ознайомлена та зазначила, що не згодна з ним.

Зазначала, що після звільнення їй відповідний наказ не надавався та не надсилався поштою, лише 28 вересня 2015року їй надали витяг з вищезазначеного наказу про прийняття на роботу та витяг з Наказу від 11 серпня 2015 року № 90-к про її звільнення з 04 серпня 2015 року на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору) з виплатою компенсації в кількості 70 календарних днів.

ОСОБА_4, посилаючись на те, що звільнення її з роботи було незаконним, між сторонами строковий договір не укладався, просила суд поновити їй строк для звернення до суду, оскільки строк нею було пропущено з поважних причин, та ухвалити рішення, яким визнати незаконними дії відповідача стосовно звільнення, поновити її на роботі на тій самій посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 серпня 2015 року по день ухвалення судового рішення, стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1 000 грн, скасувати внаслідок їх незаконності накази про звільнення від 17 липня 2015 року № 167-аг та від 11 серпня 2015 року № 90-к.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду з позовом. Визнано незаконним та скасовано наказ КЗ «Першотравенської ЦМЛ» ДОР від 17 липня 2015 року № 167-аг про звільнення ОСОБА_4

Визнано незаконним та скасовано наказ КЗ «Першотравенської ЦМЛ» ДОР від 11 серпня 2015 року № 90-к про звільнення ОСОБА_4

Поновлено ОСОБА_4 на посаді лікаря приймального відділення КЗ «Першотравенської ЦМЛ» ДОР.

Стягнуто з КЗ «Першотравенської ЦМЛ» ДОР на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5 339 грн 55коп. та моральну шкоду в сумі 500 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватиоскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 8 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого спільним наказом Мінпраці, Мінюсту та Мінфіну України від 28 червня 1993 року № 43, звільнення з роботи за сумісництвом проводиться з підстав, передбачених законодавством, а також у разі прийняття працівника, який не є сумісником, чи обмеження сумісництва у зв'язку з особливими умовами та режимом праці, без виплати вихідної допомоги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що ОСОБА_4 була зарахована на посаду лікаря приймального відділення на 0,25 ставки, як працівник за сумісництвом, та її звільнення з вказаної посади відбулося у зв'язку з прийняттям на роботу іншого лікаря, яка приймалась на роботу на постійній основі, а не як сумісник, а тому звільнення позивача з суміщуваної роботи відбулося з дотриманням норм трудового законодавства.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.С.Ткачук

І.М.Фаловська