Справа №639/9387/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого-судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк ( далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 243015 грн. 59 коп.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1-ОСОБА_2 надала зустрічний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист порушеного права споживача, в якому просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок заборгованості , визнати недійсними умови кредитного договору та стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Суд, вислухавши думку представника позивача, який заперечував проти прийняття зустрічного позову , приходить до наступного.

В силу ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з вимогами ст. 124 ЦПК України зустрічна позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням таких вимог, застосовуються положення ст. 121цього Кодексу.

За правилами ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Практика Верховного Суду України свідчить про те, що ВСУ зобовязує споживачів сплачувати судовий збір, посилаючись на ту обставину, що зі змісту змін, внесених до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон «Про захист прав споживачів, вбачається: з 01.09.2015 року споживачі за позовами, повязаними з порушенням їх прав, не належать до субєктів, які звільняються від сплати судового збору в усіх інстанціях.

Стаття ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначає, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до встановленого розміру мінімальної заробітної плати -3200 грн., судовий збір складає за вимогу немайнового характеру- 640 грн. Таким чином, за дві заявлені вимоги позивач зобовязаний сплатити 1280 грн.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Однак, усупереч п.п.4-6 ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України, позивач не зазначив обставини на підтвердження своїх вимог стосовно відшкодування моральної шкоди, а також не надав документи, що підтверджують сплату судового збору, який відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р., складає: за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди судовий збір сплачується в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб- 1600 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист порушеного права споживача шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок заборгованості , визнати недійсними умови кредитного договору та стягнути моральну шкоду залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків протягом 10 днів з дня проголошення ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-