Справа № 311/3299/16-ц
Провадження № 2/311/222/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

25.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому уточнила та доповнила, до ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом.

На обгрунтування заявлених і в подальшому уточнених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 08 квітня 2016 року, залишився спадок у вигляді ? частини однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності від 26.12.1996 року, виданого за розпорядженням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №580 від 23.12.1996 року. Позивачка зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру де вказано, що вона являється власником ? частини однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка належить їй на підставі вищевказаного Свідоцтва про право власності від 26.12.1996 року. Тобто, квартира АДРЕСА_3 належить їй та її померлій матері на праві спільної часткової власності. При оформлені спадщини в шестимісячний строк, після смерті матері ОСОБА_3, приблизно 03-04 жовтня 2016 року, вона звернулась за консультацією до нотаріуса, де їй повідомили, що вона повинна надати оригінал свідоцтва про своє народження та інші документи. Проте, оригінал свідоцтва про народження нею було втрачено, у зв»язку з чим не змогла надати його нотаріусу. З 05 по 11 жовтня 2016 року вона знаходилась на лікуванні у травматолога, що підтверджується відповідними медичними документами.

12 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до адвоката за наданням правової допомоги. Та на адвокатський запит була отримана відповідь з Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області за №12/02/06-164 від 26.10.2016 року, що актовий запис про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній. 28 жовтня 2016 року нею отримано свідоцтво про народження повторно, але у вказаному свідоцтві імя матері зазначено як «Таїса», замість правильного «Таїсія», яке вказаного у паспорті, свідоцтві про смерть та інших документах померлої. В свідоцтві про право власності на квартиру та технічному паспорті вказано, що співвласниками квартири є: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Помилка в написанні імені матері виникла в результаті переводу імені на українську мову при видачі документів, які посвідчують особу. Тому позивачка вважає, що є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: родинних відносин між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 08 квітня 2016 року, вказавши, що ОСОБА_3 являється її матірю.

Також позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 був пропущений нею з поважних причин, тому вона вимушена звернутися до суду за даним позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, в якому просить встановити факт родинних відносин, зазначивши, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 08 квітня 2016 року є її матірю та визначити їй, ОСОБА_1, додатковий строк для прийняття спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 08 квітня 2016 року, терміном шість місяців з дня набрання чинності рішення суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.31).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи було повідомлено судом своєчасно та належним чином, проте до суду надано заяву, в якій просять розглянути справу у відсутність уповноваженого представника відповідача, проти заявлених ОСОБА_1 уточнених позовних вимог не заперечують (а.с.27,63).

Представник третьої особи: Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.56), про причини неявки суду не повідомлено, самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 08 квітня 2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 85, копія якого міститься в матеріалах даної справи (а.с.9).

Відповідно до довідки про причину смерті від 09 квітня 2016 року №53 (форма №106/о), виданої КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 08 квітня 2016 року, причина смерті: Хронічна ішемічна хвороба серця з гіпертонією, атеросклерична хвороба (а.с.14).

Згідно довідки про склад сімї, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Запорізької області №3201 від 26.10.2016 року, ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 26 вересня 1995 року по 08 квітня 2016 року. На день смерті ОСОБА_3 08 квітня 2016 року разом з нею за вказаною адресою ніхто не був зареєстрованим (а.с.10, 45).

Відповідно до довідки про склад сімї за №3200 від 26 жовтня 2016 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Запорізької області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані: чоловік ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7, донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.10, 47).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області за № 1141 від 25 жовтня 2016 року, ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, проживала з хворою матірю ОСОБА_3, доглядала за нею, вела з нею спільне господарство по день смерті матері та провела її поховання (а.с.13, 44, 46), що також піжтверджується ОСОБА_9 обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним 19 грудня 2016 року депутатом ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_10, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.48).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 грудня 1996 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області, згідно розпорядження (наказа) від 23 грудня 1996 року №580, та яке зареєстровано у реєстровій книзі за №18-22, - квартира №11, яка розташована за адресою: вул. Шахтарська, буд.12, м. Дніпрорудне Василівський район Запорізька область належить на праві спільної власності - ОСОБА_5 (? частина) та ОСОБА_4 (? частина) (а.с.18), що також підтверджується витребуваними судом матеріалами приватизаційної справи щодо передачі у приватну власність житлового приміщення - квартири АДРЕСА_4 за заявою ОСОБА_3, копії яких містяться у даній цивільній справі (а.с.64-69).

Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого Василівським районним бюро технічної інвентаризації 10.10.1969 року, ? частина квартири №11 в житловому будинку №12 по вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області належить ОСОБА_5 Яківніна та ? частина цієї ж квартири належить ОСОБА_4 підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 грудня 1996 року виконкомом ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області (а.с.19-21).

Після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 квітня 2016 року, залишилася спадщина у вигляді ? частини однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 26.12.1996 року, виданого за розпорядженням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №580 від 23.12.1996 року.

Як вбачається з відповіді Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області за №979/01-16 від 28 грудня 2016 року, після смерті ОСОБА_3 станом на 16 грудня 2016 року спадкова справа не заводилась, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.56-57, 58-59).

Також за відомостями приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9 за №402/01-16 від 07.12.2016 року, після померлої 08 квітня 2016 року ОСОБА_3 спадкова справа даним приватним нотаріусом не заводилася (а.с.28).

При отриманні позивачкою ОСОБА_1 повторно у Василівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області Свідоцтва про її народження серії 1-ЖС № 324585 від 28.10.2016 року вбачається, що у вказаному свідоцтві в графі матір імя її матері зазначено як «Таїса», замість «Таїсія», яке вказаного у паспорті на імя Новікової Таїсії Яківни та у свідоцтві про смерть ОСОБА_3, яка померла 08 квітня 2016 року.

Згідно свідоцтва про одруження, між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 зареєстровано шлюб 18.04.1998 року, після реєстрації якого прізвище дружини Новікова О.І. змінено на прізвище Походєєва О.І. (а.с.7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 28.11.2000 року між вказаними особами, прізвище дружини залишено Походєєва О.І. (а.с.8). Як вбачається зі свідоцтва про одруження, між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб 29.06.2002 року, після реєстрації якого прізвище дружини Походєєва О.І. змінено на прізвище Павловська О.І. (а.с.7), яка є позивачкою у справі та копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №9 від 19 грудня 2016 року, виданого Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що за актовим записом № 134 від 07 серпня 1974 року зроблено запис про народження 10 липня 1974 року ОСОБА_4, де у відомостях про матір зазначено Новікова Таїса Яківна (а.с.36-37, 38).

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №2 від 10 січня 2017 року, виданого Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 44 від 04 жовтня 1969 року здійснено реєстрацію шлюбу Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області між ОСОБА_13 та ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3, та після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на прізвище Новікова ОСОБА_15 (а.с.60-62).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №2 від 21 лютого 2017 року, виданого Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що за актовим записом № 99 від 08 липня 1940 року Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області зроблено запис про народження 28 червня 1940 року ОСОБА_16 (а.с.85-88).

12 жовтня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась за наданням правової допомоги та на адвокатський запит була отримана відповідь з Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області за №12/02/06-164 від 26.10.2016 року, що актовий запис про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній (а.с.17). 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 було отримано свідоцтво про народження повторно, але у вказаному свідоцтві в графі матір імя її матері зазначено як «Таїса», замість «Таїсія», яке вказаного у паспорті останньої, свідоцтві про смерть та інших документах померлої.

В свідоцтві про право власності та технічному паспорті на квартиру №11 в житловому будинку №12 по вул.Шахтарська в м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області зазначено, що співвласниками вказаної квартири є: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. За даними трудової книжки ОСОБА_3, заповненої 02.11.1963 року, вказано російською мовою «Новикова Таисия Яковлевна» (а.с.77), за дипломом про навчання серії АТ 5743300, виданого 17 червня 1980 року, вказано українською мовою, що диплом видано «Новіковій Таїсі Яківні» (а.с.76).

Помилка у написанні імені матері позивачки ОСОБА_1 виникла в результаті невірного здійснення перекладу імені українською мовою при видачі документів, які посвідчують особу ОСОБА_3

Виявлена заявником ОСОБА_1 відсутність належних підтверджуючих документів щодо доказів наявності родинних звязків між нею та її матірю, перешкоджає в реалізації права позивачки на спадщину після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 08 квітня 2016 року, тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом.

На даний час у позивачки ОСОБА_1 виникла необхідність в оформленні спадкового майна після смерті матері ОСОБА_17 та оскільки позивачка ОСОБА_1, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3, зясувала відсутність у неї оригіналу свідоцтва про народження, а в подальшому після отримання повторного свідоцтва про своє народження, позивачка ОСОБА_1 виявила помилки у написанні імені померлої матері, імя якої не збігається з іменем, зазначеним у паспорті померлої ОСОБА_3, тому, відповідно позивачкою було пропущено встановлений Законом строк для прийняття спадщини, у зязку з чим позивачка ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно зі ст.1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановлений законом строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. Пропуск цього строку позбавляє спадкоємця права вимагати повернення майна, що перейшло до інших спадкоємців, або права на відшкодування вартості цього майна.

Натомість, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК).

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи вищевикладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За правовою позицією Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи № 6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК України.

В Законі не міститься чіткого визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 померла 06 квітня 2016 року.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини спливає 06 жовтня 2016 року.

Позивачка ОСОБА_1 своєчасно не звернулася до нотаріальної контори, так як в період часу з 05.10.2016 року по 11.10.2016 року остання перебувала на лікуванні в КУ ОСОБА_2 міська лікарня, що підтверджується відповідними медичними документами, які є в матеріалах справи (а.с.15,49), крім того у звязку із втратою оригіналу свідоцтва про народження та в подальшому необхідністю отримання у відділі ДРАЦСу повторного свідоцтва про народження, що потребувало значного часу, тому позивачкою ОСОБА_1 було пропущено встановлений Законом строк для прийняття спадщини, та зазначені вище обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 слід визнати поважними, оскільки наведені причини пропуску на подання заяви про прийняття спадщини є поважними та встановлені обставини свідчать про наявність для позивача обєктивних причин та істотних труднощів для подання заяви у встановлений Законом строк.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

На підставі вищевикладеного, ретельно дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно зясувавши обставини у справі, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, а також вислухавши показання свідка ОСОБА_18, яка в судовому засіданні достовірно підтвердила, що померла ОСОБА_3 дійсно являється матірю позивачки ОСОБА_1, також оглянувши фотокартки з родинного альбому, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі та, крім того, позовні вимоги ОСОБА_1 відповідачем визнані у повному обсязі, тому відповідно до вимог ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, тому суд вважає необхідним уточнений позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі та встановити факт родинних відносин, зазначивши, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 08 квітня 2016 року є матірю ОСОБА_1 та враховуючи наявність поважних причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 суд вважає необхідним визначити позивачці ОСОБА_1 додатковий строку для прийняття спадщини терміном шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки строк для прийняття спадщини позивачкою пропущений з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, ст.ст.1216, 1270, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 08 квітня 2016 року та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, зазначивши, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_1.

Продовжити ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 08 квітня 2016 року.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини смерті ОСОБА_3, яка померла 08 квітня 2016 року, тривалістю шість місяців, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_19