Справа № 766/6752/16-ц
20 січня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
при секретарі Скоробогатовій Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ-ОЛІМП», в особі ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явились. Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступі обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно із ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частини 1, 3 та 5 ст.203 Цивільного кодексу України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З чого також вбачається, що підписуючи Договір, сторони дійшли згоди щодо його змісту та згодні на зазначені у договорі умови, а відтак, з власної ініціативи на момент отримання коштів сторони з власної волі на свій розсуд визначили для себе правила подальшої поведінки, зокрема, щодо усіх ризиків, пов'язаних зі зміною обставин, з яких вони виходили при укладенні цього договору.
Крім того, згідно п.3.15 Кредитного договору підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що Банк надав Позичальнику в письмовій формі та в повному об'ємі інформацію передбачену п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 01.02.2005 року. Банк ознайомив Позичальника з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартістю Кредиту.
Згідно п.3.16 Кредитного договору цей Договір укладено у двох примірниках (по одному для кожної із Сторін), кожен із яких має рівну юридичну силу.
Згідно п.3.19 Кредитного договору цей Договір укладається відповідно до ст.ст.6,207,627 Цивільного кодексу України і підписання його зі сторони Банка відбувається шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитків печаток та підписів уповноважених осіб Банку. Сторони підписанням цього Договору надають свою письмову згоду на укладення Договору в порядку передбаченому п.3.19 Договору, який їм повністю зрозумілий та з яким вони повністю погоджуються.
З умов спірного Договору про надання споживчого кредиту вбачається, що сторони домовились про всі його умови, його сукупну вартість та дійшли згоди з їх приводу, жодних доказів всупереч цьому та добровільності підписання спірного договору позивачем чи її представником до суду не надано.
Щодо порушення ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» незаконним встановленням в кредитному договорі сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту, судом встановлено згідно пункту 1.4.4 підписаного ОСОБА_2 Договору про надання споживчого кредиту за управління Кредитом Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми Кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного Договору. У випадку дострокового повернення Кредиту, комісія за управління Кредитом сплачується за фактичний час користування Кредитом.
Спірний договір позивач особисто підписала, погодившись з усіма його умовами, крім того в кінці Кредитного договору ОСОБА_2 підписала в графі «підпис», чим засвідчила отримання одного з оригінальних примірників цього Договору та Додатку №1 «Графік платежів» до цього Договору, також жодних заперечень цьому в договорі під час його укладання не зазначено та стороною позивача інших доказів, які підтверджують невизнання зазначеної умови спірного кредитного договору, суду не надано.
Щодо порушення норм ст.3 ЦПК України у відмові від права на звернення до суду, судом встановлено згідно пункту 2.13 спірного Договору кредиту незважаючи на інші положення Угоди, у випадку невиконання Держателем та/або Довіреною особою Держателя Боргових зобов'язань понад 31 календарний день чи невиконання Держателем та/або Довіреною особою Держателя інших умов Угоди, та/чи будь-яких інших умов договорів (правочинів) укладених між Банком та Держателем, що існували на момент укладання Угоди чи таких, що будуть укладені в майбутньому, понад 30 календарних днів (надалі «Строк порушення зобов'язання»), та/або у випадку пред'явлення Держателем та/або Довіреною особою Держателя, будь-яких позовів до банку на суму (ціну), що складає більш ніж 10% від розміру Кредитного ліміту, Сторони домовились, що Держатель вважається таким, що допустив істотне порушення умов Угоди, в зв'язку з чим Держатель зобов'язаний погасити Боргові зобов'язання в повному розмірі та в строки відповідно до п.2.13.1 Угоди.
Згідно пункту 2.13.1 спірного Договору незважаючи на інші положення Угоди, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині, у випадку невиконання Держателем та/або Довіреною особою Держателя своїх Боргових та/чи інших зобов'язань за Угодою чи іншими укладеними з Банком договорами. При цьому, зобов'язання Держателя щодо дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому настає з дати отримання Держателем відповідної письмової Вимоги та повинно бути проведено Держателем протягом 30 календарних днів з Дати отримання вимоги.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Статтею 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.
Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач у своїй заяві не зазначив які саме умови спірного Договору порушено відповідачем, чи які обставини, якими сторони керувалися при укладенні цих договорів, істотно змінилися.
Саме по собі посилання представника позивача на те, що відповідач пунктами 2.13 та 2.13.1 спірного Договору приховано позбавляє позичальника звернутися за захистом своїх інтересів до суду істотно, чим порушив умови спірного Договору є без підставними, оскільки позивачем позов з цих підстав не заявлявся і жодних доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.203, 215, 216, 627-629, 638 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про банки і банківську діяльність», суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: С.І.Майдан