Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2736/16-ц
Провадження № 2/553/91/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.01.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О., Модіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24.04.2007 року між ОСОБА_2 та відповідачем укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 21600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки ОСОБА_1 не виконував належним чином свої зобовязання, станом на 13.07.2016 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 76802 грн. 53 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 6875 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 64893 грн. 09 коп., заборгованість за пенею та комісією 900 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 3633 грн. 45 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти позовних вимог про стягнення з нього власне заборгованості за кредитом в сумі 6875 грн. 99 коп. В іншій частині проти позову заперечував, посилаючись на те, що в укладеному з ним шляхом написання заяви кредитному договорі не обумовлено обовязок зі сплати пені та комісії, а також штрафу, як і згода на зміну розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами, про зміну розміру відсоткової ставки він в письмовій формі ОСОБА_2 повідомлений не був. З огляду на наведене вказував на безпідставність позовних вимог в цій частині, просив в їх задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

24.04.2007 року ОСОБА_1 заповнено та підписано заяву, адресовану ПАТ КБ "ПриватБанк", на підставі якої в цей же день отримано платіжну карту, відкрито картковий рахунок, на який зараховано суму кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. 00 коп. В заяві визначено про встановлення базової процентної ставки 22,8 % з розрахунку 360 днів у році, розміру комісії за кредитне обслуговування 1 % від суми заборгованості, а строку дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, а також конкретизовано, порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості шляхом внесення коштів на карту Клієнтом, а так само списанням ОСОБА_2 коштів з дебетної карти.

Згідно заяви ОСОБА_1 ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді, своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування Приватбанку та його місцезнаходження; погоджується з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

З огляду на вищезазначене, суд вважає доведеним, що договір між сторонами по даній справі укладений у формі заяви, додатком до якої є ОСОБА_3 та Правила надання банківських послуг, а також ОСОБА_2 банку. При цьому, відповідачем факт підписання заяви 24.04.2007 року не оспорюється, як і факт отримання кредитної картки, користування кредитними коштами та здійснення часткового погашення боргу; крім того, відповідачем питання про визнання недійсним цього договору не ставилось, відтак він є чинним та оскільки зміст заяви свідчить про те, що при її оформленні відповідач був ознайомлений з документами, які є додатками до неї та складовою договору про надання банківських послуг, суд при вирішенні позову виходить з того, що ОСОБА_1 був обізнаний зі змістом та положеннями цих документів, а підписанням заяви підтвердив свою згоду хз викладеними у них умовами.

Як встановлено в п. п. 1.1, 1.2 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг, належним чином заповнена заява підписується Клієнтом й, таким чином, Клієнт виражає свою згоду, що Заява разом з Пам'яткою клієнта та Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг. ОСОБА_3 регулюють відносини між ОСОБА_2 та Клієнтом щодо відкриття і обслуговування карткового рахунку Клієнта, а також інших банківських послуг, вказаних в Заяві.

В п. 6.5 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг встановлено обовязок Клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

В період користування ОСОБА_1 кредитною лінією розмір кредитного ліміту змінювався ОСОБА_2, був збільшений і встановлений у розмірі 7580 грн. 00 коп.

Крім того, наказами ПАТ КБ "ПриватБанк" змінювався розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами та встановлений відповідними наказами в розмірі 2,5 % на місяць з 01.01.2013 року, в розмірі 2,9 % на місяць - з 01.09.2014 року, в розмірі 3,6 % на місяць з 01.04.2015 року.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно із частинами першою, другою статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За змістом частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

В п. 5.3 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг передбачено, що ОСОБА_4 має право проводити зміну ОСОБА_2, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_4, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 4.9 Договору. Якщо протягом 7 днів ОСОБА_4 не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) ОСОБА_4 залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням ОСОБА_2 та без попереднього повідомлення Клієнта.

Пунктом 4.9 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг визначено обовязок ОСОБА_2 не рідше одного разу на місяць способом, вказаним у заяві, надавати держателю виписки про стан картрахунку та про здійснені за минулий місяць операції по картрахункам. При підключенні держателя до системи Інтернет-банкінг (приват 24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу ОСОБА_4 надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом функції СМС-повідомлень.

При цьому, в п.п. 6.3, 6.4 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг передбачено, що на Клієнта покладений обовязок отримувати виписки про стан картрахунку та про виконані операції по картрахункам, а при незгоді зі змінами Правил та/або ОСОБА_2 надавати ОСОБА_2 письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_2, в тому числі і заборгованість, яка утворилась протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю або його довіреним особам.

При цьому, за змістом п. 8.1 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання зобовязань по договору.

В заяві від 24.04.2007 року, підписаної відповідачем ОСОБА_1, він не заперечує проти інформування його про стан платіжної картки за допомогою е-мейл або СМС.

Таким чином, умови та порядок внесення змін до тарифів по кредиту визначено угодою, укладеною між сторонами по справі, відповідач мав можливість ознайомитись з цими умовами перед її підписанням та у випадку незгоди з ними відмовитись від укладення договору, натомість підписав заяву від 24.04.2007 року, тим самим підтвердив, що погоджується з умовами договору.

Зі змісту виписки по картрахунку, наданої суду відповідачем, вбачається, що в ній конкретизовано підстави застосування відповідної процентної ставки та її розмір, що обєктивно дає підстави стверджувати про те, що він мав можливість ознайомитись зі зміною відповідного тарифу при отримання виписки на виконання взятого на себе обовязку згідно до п. 6. 3 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг, не довів того факту, що не був ознайомлений з відповідними рішеннями ОСОБА_2 в строк, встановлений в п. 5.3 ОСОБА_3 та правил, а з огляду на те, що будучи обізнаний про зміну розміру процентної ставки, з заявою про розірвання договору до ОСОБА_2 не звернувся та продовжував частково виконувати свої зобовязання, суд приходить до висновку про можливість стверджувати про його згоду з такою зміною та відсутність підстав вважати, о підвищення розміру процентної ставки було здійснено ОСОБА_2 з порушенням чинного законодавства.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1, наданого ПАТ "Приватбанк", відповідач користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 13.07.2016 року має прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 76802 грн. 53 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 6875 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 64893 грн. 09 коп., заборгованість за пенею та комісією 900 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 3633 грн. 45 коп.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобовязання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, заборгованості по процентам за користування кредитом є обґрунтованими, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами, суд виходить з наступного.

За змістом положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг, які разом з заявою позивача про надання кредиту складають договір про надання банківських послуг та приєднані позивачем до позову, визначено загальний порядок та підстави нарахування штрафу.

Так, згідно з п. 8.6 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити ОСОБА_2 штраф в розмірі 500 грн. плюс 5 % від суми позову.

Разом з тим, вказаний документ не містить положень щодо порядку, підстав нарахування та розміру ставок пені.

Зміст заяви ОСОБА_1 про надання кредиту свідчить про те, що складовою договору з позивачем є також ОСОБА_2 банку. Разом з тим, вказаний документ позивачем суду не надано, у звязку з чим він позбавлений можливості його дослідити.

Порядок погашення заборгованості відповідача визначений в його заяві від 24.02.2007 року, згідно якої воно здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості шляхом внесення коштів на карту Клієнтом, а так само списанням ОСОБА_2 коштів з дебетної карти 93204. У вказані заяві конкретизовано базову процентну ставку та розмір комісії за кредитне обслуговування 1 % від суми заборгованості.

Очевидно, що зміст вищезазначеної заяви не містить даних про прийняття відповідачем обовязку зі сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та, відповідно, не визначає розмір таких нарахувань.

Зміст виписки по картрахунку, наданої суду відповідачем, та довідки про рух коштів по картрахунку ОСОБА_1, наданої на вимогу суду позивачем, свідчить про те, що відповідачу з 2013 року щомісяця нараховувалася пеня за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн. в розмірі по 100 грн. 00 коп. ю що кошти в сумі 900 грн. 00 коп., які позивачем у позовній заяві визначено як заборгованість з комісії та пені, за своєю суттю є саме пенею, нарахованою ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що навіть включення до ОСОБА_2 банку (за наявності у позивача такого документу) пені та штрафу, за умови відсутності даних про розмір нарахування цих платежів в ОСОБА_3 та правилах надання банківських послуг та відповідного застереження про необхідність сплати пені та штрафів за порушення умов виконання зобовязання у заяві про надання кредиту, підписаній позичальником ОСОБА_1 24.04.2007 року, є безпідставним та необґрунтованим.

Позивачем не надано суду жодних доказів, які містять відомості про зміну умов кредитного договору, укладеного зі ОСОБА_1 24.04.2007 року, взяття ним обовязку зі сплати пені та штрафів, які позивач просить стягнути, з зазначенням розміру ставок цих санкцій та порядку і підстав нарахування.

З огляду на вищезазначене, виходячи з принципу диспозитивності, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за пенею в сумі 900 грн. 00 коп., а також штрафом (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафом (процентна складова) 3633 грн. 45 коп.

А тому позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" () заборгованість за кредитним договором в сумі 71769 (сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят дев'ять) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в сумі 1287 грн. 69 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні при проголошенні рішення в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5