АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» про захист прав споживача,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду місті Києва від 12 жовтня 2016 року, -

встановила:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для задоволення вимог про визнання недійсним тарифу з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, встановленого ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт», а також стягнення з ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» грошових коштів у сумі 5 002 грн. 20 коп.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1.

04 листопада 2013 року між ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» та ОСОБА_1 укладено тимчасовий договір № 214/214 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 3 договору передбачено, що розмір щомісячної плати за надані послуги становить 79, 40 кв.м. х 4, 50 грн. = 357, 30 грн.

Відповідно п. 20 договору договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу.

У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування плати за надані послуги здійснюється відповідачем на підставі тарифів, визначених сторонами в тимчасовому договорі № 214/214 від 04 листопада 2013 року.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 просила визнати недійсними тарифи, посилаючись на те, що вони не затверджені рішенням органу місцевого самоврядування.

Відповідно ч. 1 до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно вважав, що сторони погодили умови про розмір тарифів в укладеному ними тимчасовому договорі № 214/214 від 04 листопада 2013 року.

Таким чином сторони визначились, що до затвердження тарифів органом місцевого самоврядування, справляння плати за отримані послуги буде здійснюватись за тарифами, які обумовлені умовами укладеного між ними договору.

Будь-яка із сторін не ставила питань про внесення відповідних змін до нього, розірвання, визнання його недійсним, визнання його неукладеним тощо.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 12 жовтня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду місті Києва від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук