У Х В А Л А

про забезпечення позову

"01" лютого 2017 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Крім того, позивачка звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом оголошення заборони відчуження, зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу марки MITSUBISHI, модель OUTLANDER, чорного кольору, 2006 року випуску, тип легковий універсал-В, кузов (шасі, рама) №JMBXRCV5W6V003420, реєстраційний №ВС3453СХ; накладення арешту, оголошення у розшук із орієнтуванням органів державної автомобільної інспекції МВС України та із застосуванням автоматизованої системи відеоконтролю «РУБІЖ», вилучення транспортного засобу та передачі такого Позивачу ОСОБА_1 на зберігання до ухвалення рішення по справі.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що у зв'язку із підозрою вибуття транспортного засобу з сумісної власності із відповідачем ОСОБА_2 всупереч волі позивача, тобто без згоди на відчуження в будь-який спосіб, визначений Цивільним кодексом України, 15.12.2016 року було скеровано звернення до в.о. директора сервісного центру МВС у Львівській області про надання інформації щодо відчуження транспортного засобу. Із відповіді Регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області №31/130п- 24/Пл від 19.12.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2 здійснив перереєстрацію транспортного засобу на підставі договору купівлі-продажу 15.11.2016 року. ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 28.12.2016 р. транспортний засіб зареєстровано 15.11.2016 р. за відповідачем ОСОБА_3

Відтак, у зв'язку із порушенням відповідачами прав та інтересів позивача шляхом продажу транспортного засобу, що перебував у спільній власності подружжя, а також на підставі того, що у ОСОБА_1 є стійкі побоювання щодо подальшого незаконного відчуження на користь третіх осіб відповідачем ОСОБА_3 автомобіля, позивач вимушена звернутися до суду із заявою про забезпечення позову задля уникнення повторної та наступної перереєстрації на іншу особу згаданого автомобіля.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

У відповідності до ст.ст.122, 151 ЦПК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи. Така інформація до суду надійшла 26.01.2017 року.

Разом з тим, 31.01.2017 року позивач, на виконання вимог ухвали Франківського районного суду м. Львова від 17.01.2017 року про залишення позову без руху, сплатила судовий збір в повному обємі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 01.02.2017 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

ОСОБА_4 з вимогами ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, встановленням обов'язку вчинити певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу марки MITSUBISHI, модель OUTLANDER, чорного кольору, 2006 року випуску, тип легковий універсал-В, кузов (шасі, рама) №JMBXRCV5W6V003420, реєстраційний №ВС3453СХ недійсним з моменту укладення, зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згаданий транспортний засіб, ОСОБА_2 зобовязати повернути ОСОБА_3 грошові кошти, отримані згідно договору купівлі-продажу.

З метою забезпечення виконання рішення суду позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи підстави позову та обставини справи, з яких вбачається, що предметом позову є визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності такого, обґрунтування та аргументованість позивачем заяви про забезпечення позову, вид забезпечення позову, зазначені у заяві причини необхідності забезпечення позову, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки невжиття заходів по забезпеченню позову може призвести до відчуження майна, належного відповідачу на праві власності, внаслідок чого виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде суттєво утруднене чи неможливе. Заява про забезпечення позову в частині накладення арешту, оголошення заборони відчуження, зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу достатньо мотивована, а відтак підлягає до задоволення.

Одночасно, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині оголошення транспортного засобу у розшук із застосуванням автоматизованої системи відеоконтролю «РУБІЖ» з наступних підстав.

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави та порядок оголошення в розшук майна боржника. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ (ч. 1 ст. 40). Розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ.

Відповідно до пунктів 4.13.1. та 4.13.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 "Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій" (надалі Інструкція), підставами для оголошення розшуку є відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника, його майна. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (місцезнаходженням) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ.

ОСОБА_4 з п. 4.13.6. Інструкції розшук транспортних засобів боржника за постановою державного виконавця здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, установленому Інструкцією про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства юстиції України від 25.06.2002 N 607/56/5, зареєстрованою в Мін'юсті України 27.06.2002 за N 541/6829.

Підставами для оголошення розшуку є відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника, його майна (п. 4.13.1. Інструкції).

Отже, вказаною нормою встановлена ключова підстава для оголошення розшуку, зокрема, транспортних засобів боржника, а саме: відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про їх місцезнаходження.

Така підстава на час постановлення судом цієї ухвали відсутня.

Оголошення транспортного засобу у розшук виходить за межі правил забезпечення позову, оскільки розшук майна не є видом забезпечення позову, а є одним із заходів для належного виконання рішення суду під час виконавчих дій при відсутності відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника, його майна.

Окрім того, як вбачається з позовних вимог, позивач серед іншого просить зобовязати відповідача ОСОБА_3 повернути позивачці та відповідачу ОСОБА_2 транспортний засіб MITSUBISHI, модель OUTLANDER, чорного кольору, 2006 року випуску, тип легковий універсал-В, кузов (шасі, рама) №JMBXRCV5W6V003420.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач, серед іншого, просить забезпечити позов шляхом вилучення зазначеного вище транспортного засобу та передачі вилученого транспортного засобу позивачці на зберігання до ухвалення рішення по справі.

Таким чином, обраний позивачем спосіб забезпечення позову, шляхом вилучення та передачі вилученого транспортного засобу позивачці на зберігання до ухвалення рішення по справі призведе до часткового фактичного вирішення спору по суті, що є неприпустимим, оскільки, такі вимоги підлягають доказування в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, приходжу до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 151-154, 208-210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт та оголосити заборону відчуження, зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу марки MITSUBISHI, модель OUTLANDER, чорного кольору, 2006 року випуску, тип легковий універсал-В, кузов (шасі, рама) №JMBXRCV5W6V003420, реєстраційний №ВС3453СХ.

В решті вимог відмовити.

Копію ухвали направити в Франківський ВДВС Львівського МУЮ для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Термін пред'явлення до виконання - один рік.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Марків Ю.С.