У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Готри Т.Ю. і ОСОБА_1,

при секретарі: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 04 листопада 2016 року за поданням Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про примусове проникнення в жиле приміщення боржника, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04 листопада 2016 р. у задоволенні подання Ужгородського РВ ДВС про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати цю ухвалу та постановити нову про задоволення подання. Доводить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Указує на неналежну оцінку доказів.

Суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про навмисне невиконання боржником рішення суду, а також про те, що боржник не надає державному виконавцю доступ до житлового будинку.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню із постановленням нової по суті питання, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п.10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення умотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Установлено, що Перечинським районним судом 19 січня 2016 р. було видано виконавчий лист у справі за № 304/1409/15-ц (а.с.5). Рішення суду, на підставі якого було видано цей виконавчий лист, набрало законної сили 18 січня 2016 р., а строк предявлення виконавчого листа до виконання встановлено до 18 січня 2017 р.

22 лютого 2016 р. було відкрито виконавче провадження (а.с.6) та здійснено запит начальнику адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Закарпатській області про встановлення місця проживання боржника ОСОБА_4 (а.с.7). Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12) видно, що накладено арешт на нерухоме майно боржника за адресою Ужгородський район, с. Ратівці, вул. Ракоці, 51. Із відповіді на запит (а.с.13) випливає, що місцем проживання боржника є Ужгородський район, с. Ратівці, вул. Ракоці, 51.

18.08.2016 р. державний виконавець надіслав боржнику ОСОБА_4 (для виконання), стягувачу ОСОБА_3 (для відома) та начальнику Ужгородського районного відділу поліції (для виконання) листа про примусове виконання рішення суду 25.08.2016 р. о 15.30 год. (а.с.18), однак, при виїзді до встановленого місця реєстрації боржника вдома не виявилося нікого, про що був складений відповідний акт (а.с.19).

Згідно з довідкою Ратівецької сільської ради від 29.08.2016 р. (а.с.21) ОСОБА_4 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, проте фактичне місце проживання невідомо. Водночас за довідкою Сюртівської сільської ради від 29.08.2016 р. (а.с.23) ОСОБА_4 фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьками, але без реєстрації.

29.08.2016 р. державний виконавець надіслав боржнику ОСОБА_4 (для виконання), стягувачу ОСОБА_3 (для відома) та начальнику Ужгородського районного відділу поліції (для виконання) листа про примусове виконання рішення суду 06.09.2016 р. о 15.00 год. (а.с.24), однак, при виїзді до встановленого місця фактичного проживання боржника нікого не виявилося вдома, про що було складено відповідний акт (а.с.27).

Також у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, адресоване боржнику (а.с.26).

За приписами ст. 14 ЦПК України при набранні судовим рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання судових рішень зобов'язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

На підставі ст.ст. 17, 19 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Державним виконавцем доведено, що ОСОБА_4 не надає доступ до житла, в якому проживає, а це ускладнює виконання рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили та дотепер не виконано.

Висновок суду першої інстанції із цього приводу є помилковим.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала підлягає скасуванню як незаконна, а подання державного виконавця задоволенню як обґрунтоване.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст. 313, п.6 ч.1 ст. 314. ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1.Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити. 2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 04 листопада 2016 року скасувати. 3.Подання Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області задовольнити. 4.Дозволити примусове проникнення до будинку, який знаходиться за адресою: с. Сюрте, вул. Ратівецька, 35, Ужгородського району для встановлення наявності майна боржника ОСОБА_4, проведення опису та арешту такого майна. 5.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: