Справа №560/1296/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого -судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розділити між ними сумісно набуте майно, визнавши за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 10.11.2014 року було розірвано. За період шлюбу ними було придбане майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1. Оскільки кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому вказаний житловий будинок є їхньою спільною сумісною власністю, який підлягає поділу у рівних частках між нею та відповідачем, тобто по 1/2 частки кожному.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить задоволити у повному обсязі

Відповідач позов визнав.

Вислухавши сторони, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2005 року.

Однак, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 10.11.2014 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією вказаного рішення суду (а.с.6).

Згідно з ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Під майном ч.1 ст.190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 12.10.2007 року (а.с.7) відповідачем було придбано домоволодіння по АДРЕСА_1.

Право власності на вказане домоволодіння 21 листопада 2007 року зареєстровано КП "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації", що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9).

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, зважаючи на зазначені норми закону та виходячи із положень ст.60 СК України, спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ч.2 ст.372 ЦК України та ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, вважається, що частки майна співвласників (дружини та чоловіка) у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, шлюбним договором або законом.

Як встановлено у судовому засіданні, будь-якої домовленості між сторонами щодо відступлення від засад рівності часток спірного домоволодіння не було, тому останнє має належати кожному з них у рівних частках, а саме по 1/2 частки кожному.

Враховуючи вищенаведене, суд рахує, що є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.368, 372 ЦК України, ст.ст.60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сумісно набуте майно, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: З.С.Сидоренко