Номер провадження: 22-ц/785/142/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Станкевича В.А., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт ОСОБА_2» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», про зобовязання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року задоволено заяву ТОВ "Ріал Істейт ОСОБА_2" про забезпечення позову по справі за позовом ТОВ "Ріал Істейт ОСОБА_2" до ОСОБА_3, ТОВ "Порше Лізинг Україна" про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», третім особам за клопотанням, заявою або дорученням ТОВ "Порше Лізинг Україна" вилучати у будь-який спосіб предмети лізингу з користування ТОВ "Ріал Істейт ОСОБА_2", вчиняти перешкоди у користуванні предметами лізингу до закінчення розгляду справи по суті, а саме автомобілем AUDI Q7, номер кузову WAUZZZ4L8DD033782, державний номер НОМЕР_1.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» подано до судуапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року.

Сторони по справі, будучи належним чином сповіщені, до суду апеляційної інстанції не зявились, згідно статті 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно до вимог ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, суд першої інстанції порушив процесуальний порядок розгляду питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2012 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Ріал Істейт ОСОБА_2» було укладено договір про фінансовий лізинг №00006148 відповідно до якого апелянт зобовязався передати у користування позивача обєкт лізингу транспортний засіб типу Audi A8 Long 6,3 FSI (368 kW), номер кузова НОМЕР_2, 2012 року виробництва, а позивач зобовязався прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невідємну частину договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 130994,53 доларів США.

Таким чином позивач та апелянт уклали договір про фінансовий лізинг, відповідно до якого обєктом лізингу є транспортний засіб типу Audi A8 Long 6,3 FSI (368 kW), номер кузова НОМЕР_2, 2012 року виробництва.

Натомість в ухвалі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року про забезпечення позову по справізазначений транспортний засіб, щодо якого вжито заходи забезпечення позову AUDI Q7, номер кузову WAUXXX4L8DD033782, державний номер НОМЕР_1.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не було зясовано належним чином предмет позову, чим був порушений порядок при розгляді питання про забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обраний судом першої інстанції спосіб забезпечення позову є неконкретизованим, що також порушує права відповідача ТОВ «Порше Лізинг Україна» та може утруднити виконання даної ухвали.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» - задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт ОСОБА_2» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», про зобовязання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди скасувати та передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_4