Справа № 160/276/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Корнелюк В.С.
Провадження № 22-ц/773/232/17 Категорія: 39 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Лівандовської-Кочури Т.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Грушицького А.І.,

за участю секретаря Концевич Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на ухвалу Локачинського районного суду Волинської області від 07 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Локачинського районного суду від 07 грудня 2016 року в даній справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Визнаючи неподаною та повертаючи оскаржувану ухвалою від 07 грудня 2016 року позивачу його позовну заяву, суд першої інстанції свої висновки обґрунтовував тим, що позивачем в порушення вимог ухвали цього ж суду від 30 листопада 2016 року про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_3, не було усунуто недоліки позовної заяви, а саме: не визначено ціну позову щодо вимог майнового характеру; не сплачено в повному обсязі судовий збір та не наведено доказів, які б підтверджували невизнання чи оспорювання його права на спадщину.

Висновки суду щодо останньої причини залишення позовної заяви без руху не відповідають вимогам процесуального права і наявним матеріалам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом за правом представлення по смерті спадкодавця - діда, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на житловий будинок, розташований по за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Локачинського районного суду від 30 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху через наявні в позовній заяві недоліки. А саме: позивачем не визначено ціни позову; не в повному обсязі сплачено судовий збір та не надано доказів на підтвердження невизнання чи оспорювання його права на спадщину (а.с. 10-11).

Даною ухвалою позивачу надано строк п'ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків та попереджено про наслідки невиконання вимог, зазначених в ухвалі суду.

01 грудня 2016 року копія ухвали була направлена позивачу для відома і отримана останнім 03 грудня 2016 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 13).

На виконання вимог ухвали Локачинського районного суду від 30 листопада 2016 року, позивачем 06 грудня 2016 року до місцевого суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Пунктами 4.9-4-12, 4.14-4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом № 296/5 МЮУ від 22 лютого 2012 року, визначено позасудовий порядок оформлення права власності на спадкове майно та видачу свідоцтва про право власності на нього.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було дотримано вказаний порядок, останній звертався до нотаріальної контори у порядку визначеному законодавством України та отримав 29 лютого 2016 року письмову відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В матеріалах справи також є лист завідувача Локачинської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2016 року за вих. № 191/02-11, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 запропоновано з'явитись в узгоджений між ними час для написання заяв на видачу свідоцтв про право на спадщину у визначених частках: ОСОБА_2-3/4; ОСОБА_3 -1/4 частки житлового будинку.

Проте, як убачається із змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_3 просить визнати за ним право власності на весь будинок по смерті діда за правом представлення, і таке право іншими спадкоємцями, відповідачами у справі, оспорюється. Відтак, між сторонами наявний спір, який може бути вирішений лише у судовому порядку. З огляду на викладене, залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без руху із підстав ненадання доказів, які б підтверджували невизнання чи оспорювання його права на спадщину, суд, не надав належної оцінки вищевказаним обставинам та не врахував, що суд розглядає та вирішує цивільні справи на засадах змагальності та диспозитивності, і, тим самим, позбавив останнього права звернення до суду за захистом своїх прав шляхом подання позовної заяви про визнання права власності на спадкове майно.

Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвалу суду про залишення заяви без розгляду слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Локачинського районного суду Волинської області від 07 грудня 2016 року у даній справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді