Справа № 462/2167/14-ц
УХВАЛА

03 лютого 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу представника ПАТ «Львівгаз» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Залізничного відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

Представник ПАТ «Львівгаз» звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця в якій просить суд визнати дії державного виконавця Залізничного РВ ДВС Головного територіального управління юстиції м. Львів ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними, скасувати постанову державного виконавця Залізничного РВ ДВС Головного територіального управління юстиції м. Львів ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.09.2016 року, та зобов'язати Залізничний РВ ДВС Головного територіального управління юстиції м Львів відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу № 462/2167/14-ц від 31.03.2014 року.

В обґрунтування зазначених вимог скаржник покликається на те, що 31.03.2014 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ у справі № 462/2167/14-ц про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на суму 214,87 грн. 28.09.2016 року Залізничним РВ ДВС ГТУЮ м. Львів винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Дану постанову скаржником отримано лише 01.11.2016 року, про що свідчить вхідний штамп канцелярії ПАТ "Львівгаз" на супровідному листі постанови. Дані дії Залізничного РВ ДВС ГТУЮ м. Львів, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві вважаємо безпідставними та неправомірними, у звязку із чим змушені були звернутись до суду із скаргою, яку просять задовольнити.

Представник скаржника у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак у своїй скарзі, просить проводити судове засідання без його участі.

Представник заінтересованої особи - Залізничного відділу ДВС м. Львова та ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, про причини нявки суд не повідомили, хоча двічі повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалив проводити розгляд скарги у відсутності сторін, так як останні ухиляються від явки до суду, а матеріалів справи є достатньо для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали справи № 462/2167/14-ц, зясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що скарга підставна та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.383,384 ЦПК України та ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до статей 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Однак з матеріалів скарги, вбачається що державним виконавцем не було вжито усіх дій, а саме: не вжито заходів, для перевірки інформації з фінансових установ про наявність у боржника відкритих рахунків та не перевірено майновий стан боржника.

Окрім того, як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у боржника ОСОБА_2 наявне нерухоме майно. А від так, відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві.

Перелічені вище факти, дають суду підставу зробити висновок, що державний виконавець не мав підстав, для твердження факту про відсутність майна у боржника.

Згідно п. 2, ч. 1, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося, або здійснено частково повертається стягувачу у разі, якщо, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи, щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно судового наказу від 31.03.2014 року виданого Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/2167/14-ц про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_2, ОСОБА_3 стягнено заборгованість у розмірі 214,87 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, в іншому випадку його рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, суд приходить до переконання, що дії Залізничним відділом ДВС Львівського міського управління юстиції не було вжито усіх дій для забезпечення виконання судового наказу Залізничного районного суду м. Львова, а від так, скарга представника ПАТ «Львівгаз» є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

у х в а л и в :

Скаргу представника ПАТ «Львівгаз» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Залізничного відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1. - задоволити.

Визнати дії державного виконавця Залізничного РВ ДВС Головного територіального управління юстиції м. Львів ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Залізничного РВ ДВС Головного територіального управління юстиції м. Львів ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.09.2016 року.

Зобов'язати Залізничний РВ ДВС Головного територіального управління юстиції м Львів відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу № 462/2167/14-ц від 31.03.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: / підпис /

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк