АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 квітня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Яремка В.В.

секретар Окармус О.М.

за участю: представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 6 травня 2014 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

13.07.2007р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 930/1510-САФ03.16-2, згідно якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 20815дол. США строком до 12.07.2014р.

13.07.2007р. в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1А був укладений договір застави №» 930/213-ЗАФОЗ.16-2, відповідно до якого предметом застави є рухоме майно, а саме автомобіль марки SKODA модель OCTAVIA Tour; № кузова ТМBDX41U48B006521; д/н НОМЕР_1.

13.07.2007р. в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №930/108-ПАФОЗ.16-2.

22-ц/794/ 219/2017р. Провадження № 727/10536/13-ц Головуючий у 1 інстанції Дудаков С.Є.

Категорія 19/27 доповідач Перепелюк І.Б.

14.06.2010р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який є його правонаступником.

ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 26 334,05 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 210 488, 03 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 14 867,80 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 118 838,33грн.; заборгованість за відсотками - 8 735,83 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційного курсу НБУ становить 69 825,50 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1615, 25 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 12 910,69 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1115,16 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 8 913, 51 грн.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вищевказану заборгованість та судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 6 травня 2014 року позов ПАТ«Укрсоцбанк» задоволено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить заочне рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване заочне рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що банк пропустив термін позовної давності, оскільки з моменту прострочення та порушення умов кредитного договору пройшло більше 3 років.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення скасувати з наступних підстав.

Встановлено, що 13.07.2007р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ«Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 930/1510-САФ03.16-2, згідно якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 20815дол. США зі сплатою 12,55% річних строком до 12.07.2014р.

13.07.2007р. в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1А був укладений договір застави №» 930/213-ЗАФОЗ.16-2, відповідно до якого, предметом застави є рухоме майно, а саме автомобіль марки SKODA модель OCTAVIA Tour; № кузова ТМBDX41U48B006521; д/н НОМЕР_1.

13.07.2007р. в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №930/108-ПАФОЗ.16-2

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2007р. сторони уклали договір кредиту, згідно якого погодили строк дії кредитного договору до 12 липня 2014 року.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язалася повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно у терміни, визначені договором, а саме: з серпня 2007 року по липень 2014 року щомісячно рівними частками по 247,80 доларів США (п. 1.1.1 договору кредиту) з 1 по 20 число місяця.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 14 867,80 дол. США, заборгованість по відсоткам - 8 735,83 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 12960,04грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 8945,08грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити комісію.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами визначеного числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

У випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж здійснено ОСОБА_4 16.07.2009р.

Відповідно до п.3.2 кредитного договору, кредитор має право: п.3.2.3. вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у разі : п.3.2.3.1. затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць; п.3.2.3.3. несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 відсотків суми кредиту.

На підставі зазначених положень кредитного договору, 18.09.2009р. ПАТ «Укрсоцбанк» направило ОСОБА_1 повідомлення про наявність заборгованості та необхідність її погашення до 18.10.2009р., а також розяснило, що у разі несплати заборгованості, на відповідача буде покладено обовязок щодо дострокового повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а також у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за цими договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань.

Умовами кредитного договору визначено, що банк має право у разі недотримання боржником умов цього договору вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредитів, сплати нарахованих за ними процентів.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши відповідачам вимогу про дострокове стягнення заборгованості.

Згідност.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Частиною 2 ст.559 ЦК визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України.

27.10.2009р. ПАТ «Укрсоцбанк» направило поручителю ОСОБА_2 повідомлення про наявність заборгованості та необхідність її погашення протягом одного дня, а також розяснило, що у разі несплати заборгованості, позичальник та поручитель будуть відповідати перед кредитором, як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно чинного законодавства може бути звернено стягнення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у цивільній справі № 6-190цс14, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання і був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач вимог до поручителя не пред'явив, а звернувся з позовом 18.11.2013р. з пропуском строку встановленого законом.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував, чим порушив норми матеріального та процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК є підставою для скасування рішення.

За таких обставин, в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ці вимоги, з позивача на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2315,37грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 6 травня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити.

Стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 2315,37грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :