Справа №: 653/1975/16-ц
Провадження № 2/653/253/17
У Х В А Л А

17 березня 2017 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіної О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальне підприємство Херсонської обласної ради «Генічеське бюро технічної інвентаризації» - про визнання незаконним та скасування наказів КП ХОР «Генічеське БТІ» № 40 від 23.05.2016 року, № 13 від 09.02.2016 року, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Генічеського районного суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про відвід судді Крапівіної О.П. з огляду на те, що існують обставини, які викликають сумнів в її обєктивності. Вказує, що до таких обставин відноситься те, що відносно судді у звязку з фактом використання нею службового становища на підставі дружніх стосунків з сином позивача у цій справі, на її дії спрямовані скарги КП «Генічеське БТІ» ХОР до ОСОБА_2 ради правосуддя та Генеральної прокуратури України. Згідно листа ГПУ №17/7 від 01.03.2017 року запропоновано розгляд цього факту відповідно до вимог КПК України стосовно зазначених дій ОСОБА_3 Отже вважають, що існує висока ймовірність, що ці обставини якимось чином можуть вплинути на рішення суду та виключити можливість обєктивного розгляду справи суддею. Вважає, що така скарга про притягнення до кримінальної відповідальності судді Крапівіної О.П. аж ніяк не може забезпечити безсторонності та обєктивності суду при розгляді цієї справи.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 вказали, що підстав для задоволення відводу немає.

Розглянувши заяву про відвід ,дослідивши матеріали справи ,заслухавши думку учасників процесу, суд вважає ,що клопотання про відвід судді не підлягає задоволенню, оскільки відвід не мотивований та безпідставний.

На підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами (ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦПК України).

Щодо відводу судді на підставі підпункту 4 статті 20 ЦПК України, тобто якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, то суд зазначає таке.

Чинним законодавством не розкрито поняття інші обставини, а відтак воно є оціночним.

Саме по собі твердження представника відповідача, що такі сумніви виникли за наслідками перебування судді у дружніх стосунках з сином позивача у цій справі не заслуговує на увагу з наступних підстав.

Для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об'єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

В даній справі розглядаються вимоги ОСОБА_1 до підприємства про визнання незаконним та скасування наказів КП ХОР «Генічеське БТІ» № 40 від 23.05.2016 року, № 13 від 09.02.2016 року, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, отже предметом розгляду є спір, виниклий із трудових відносин про поновлення на роботі.

Посилання на те, що відповідачем спрямована скарга до Генеральної прокуратури України та ОСОБА_2 правосуддя не є підставами для відводу судді, оскільки вказані дії є правом особи.

Вказане не дає підстав для сумнівів щодо упередженості судді при розгляді справи, предметом якої є трудові відносини.

Заява про відвід містить лише припущення щодо існування відповідних обставин, не підтверджених доказами.

Суд погоджується, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також, суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Така позиція висловлена й у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Враховуючи норми чинного законодавства можна зробити висновок, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю, а намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про відвід судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду, що забороняється законом.

Суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, задля того, щоб піддати сумніву об'єктивність і неупередженість суду, якому заявлено відвід.

Також як й не вбачається неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення по вказаній справі з урахуванням принципів змагальності та процесуальної рівності усіх учасників цивільного процесу перед законом і судом, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу публічності.

З огляду на це, суд відмовляє в задоволенні заяви представника відповідача про відвід головуючого судді.

Керуючись ст.ст.10, 20-24, 60 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В заяві про відвід судді відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_3