АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/768/17 Справа № 175/3046/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

26 січня 2017 року м. Дніпро

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Куценко Т.Р. ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_2 до Голови Ювілейної селищної ради Камінського Івана Миколайовича про визнання незаконною бездіяльність селищного голови, про припинення протиправного використання власності (спортивного майданчика) на шкоду громадянам, про відновлення становища, яке існувало до порушення у формі демонтажу та перенесення спортивного майданчика та про відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від неправомірних обмежень, що призвів до втрати творчих здібностей потерпілого, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року дану позовну заяву визнано неподаною та повернуто ОСОБА_2

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам чинного законодавства, а саме: за подання апеляційної скарги апелянтом не сплачений судовий збір. Згідно із розміром ставок судового збору, визначених ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», розмір судового збору у даній справі складає 275,60 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку для усунення її недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії такої ухвали, а саме апелянту необхідно було оплати судовий збір, з поданням апеляційному суду оригіналу платіжного документу для долучення до матеріалів справи.

23 січня 2017 року до апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла вимога від позивача про поновлення його порушеного особистого немайнового права шляхом скасування ухвали суду від 07 листопада 2016 року та відкриття апеляційного провадження у даній справі. Окрім іншого, в даній вимозі ОСОБА_2 посилається на те, що він як позивач звільнений від сплати судового збору по даній справі в силу ЗУ «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні».

Проте, зазначені обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору в розумінні ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до роз'яснень викладених у п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при визначенні пільг щодо сплати судового збору судам слід також керуватися і іншим законодавством України, оскільки стаття 5 ЗУ «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку таких пільг.

Згідно до п.4 ч.2 прикінцевих положень ЗУ «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» № 5207-VI від 06.09.2012 року були внесені зміни до ЗУ «Про судовий збір» та частину першу статті 5 закону доповнено пунктом 6-1 , відповідно до якого від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів щодо спорів, пов'язаних із дискримінацією.

Разом з тим, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» N 484-VIII від 22 травня 2015 року було внесено зміни до ЗУ «Про судовий збір» та ст..5 закону викладено у новій редакції, в якій відсутній пункт на який посилається позивач, а саме про застосування пільг щодо сплати судового збору до позивачів за подання позовів щодо спорів, пов'язаних із дискримінацією. Закон від 22 травня 2015 року N 484-VIII набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

Листом Міністерства Юстиції України від 26.12.2008 року N 758-0-2-08-19 роз'яснено, що у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» цивільне судочинство здійснюється відповідно до законів та нормативно-правових актів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Тобто, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою у серпні 2016 року, тобто на час дії ЗУ «Про судовий збір» з внесеними змінами на підставі Закону від 22 травня 2015 року N 484-VIII.

Отже, враховуючи, що самим ЗУ «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» непередбачено звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовів щодо спорів, пов'язаних із дискримінацією, а лише визначено внесення відповідних змін до ЗУ «Про судовий збір», приходжу до висновку, що ОСОБА_2 не звільнений від сплати судового збору у даній справі, оскільки згідно нової редакції ст..5 закону дана пільга не передбачена.

Разом з тим, слід зазначити, що вирішення питання щодо скасування ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року про залишення без руху апеляційної скарги позивача на ухвалу суду від 22 вересня 2016 року не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції, оскільки воно вирішується в порядку ст..324-327 ЦПК України.

З тексту вимоги ОСОБА_2 від 23 січня 2017 року вбачається, що копію ухвали суду від 07 листопада 2016 року він отримав 18 січня 2017 року. Однак, станом на 26 січня 2017 року вимоги вказаної ухвали апелянтом не було виконано.

Отже, відповідно до ст.ст. 121, 297 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

У встановлений строк недоліки апеляційної скарги не усунуті, тому апеляційну скаргу необхідно вважати неподаною та повернути.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року - вважати неподаною та повернути.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Т.Р. Куценко