Справа № 419/70/17
Провадження № 2/419/171/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

при секретарі Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначила, що має повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_2.

ОСОБА_3 з 01.09.2016 р. навчається в Щастинському відділенні ВП «Регіонального центру професійної освіти ЛНУ імені ОСОБА_4» на денній формі навчання, за професією кухар, на неповному державному забезпеченні. Термін навчання з 01.09.2016 року по 15.01.2018 р. Навчання доньки потребує значних витрат, пов'язаних з оплатою навчання, проїзду, проживання, харчування, придбання необхідних канцелярських виробів, наукової літератури, одягу, які позивач не в змозі забезпечити самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

На підставі вищенаведеного, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 600 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23-х років, починаючи з дня подачі позову до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду письмове заперечення проти позову, в якому посилається на те, що він має на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_5, який є інвалідом 2 групи з дитинства, неповнолітнього сина ОСОБА_6 та неповнолітнього сина ОСОБА_6, який є дитиною-інвалідом та потребує постійного, довготривалого лікування, у зв`язку з чим він не має можливості виплачувати кошти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 Просив суд розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивачка має повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

На теперішній час ОСОБА_3 з 01.09.2016 р. навчається в Щастинському відділенні ВП «Регіонального центру професійної освіти ЛНУ імені ОСОБА_4» на денній формі навчання, за професією кухар, на неповному державному забезпеченні. Термін навчання з 01.09.2016 року по 15.01.2018 р., що підтверджується копією довідки №159 від 09.11.2016 р. (а.с.10). Навчання ОСОБА_3 потребує значних витрат, пов'язаних з оплатою навчання, проїзду, проживання, харчування, придбання необхідних канцелярських виробів, наукової літератури, одягу, які позивач не в змозі забезпечити самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює конюхом в філії «Новоолександрівський кінний завод №64» ДП «Конярство України», що підтверджується довідкою №7 від 30.01.2017 р. (а.с.14).

Судовим розгядом встановлено, що ОСОБА_2 має на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_5, який є інвалідом 2 групи з дитинства, неповнолітнього сина ОСОБА_6 та неповнолітнього сина ОСОБА_6, який є дитиною-інвалідом та потребує постійного довготривалого лікування, що підтверджується довідкою Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області №65 від 30.01.2017 р. (а.с.15), копією виписного епікризу №96395 (а.с.16), довідками про отримання допомоги (а.с.17, 18).

Відповідно до приписів ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб: дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судовим розглядом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 з 01.09.2016 р. навчається в Щастинському відділенні ВП «Регіонального центру професійної освіти ЛНУ імені ОСОБА_4» на денній формі навчання, за професією кухар, на неповному державному забезпеченні, знаходиться на вихованні та утриманні позивача.

Відповідно до вимог ст. 199 СК України, відповідач зобов'язаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, за умови, що від може надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України відповідач надав суду докази, які доводять його неспроможність в повному обсязі надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання на денній формі на платній основі та відповідача ОСОБА_2, наявність у відповідача на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_5, який є інвалідом 2 групи з дитинства, неповнолітнього сина ОСОБА_6 та неповнолітнього сина ОСОБА_6, який є дитиною-інвалідом, суд вважає, що вимоги позивачки щодо визначення розміру аліментів слід задовольнити частково та стягувати із відповідача в її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 300,00 грн. щомісячно до припинення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. На думку суду, такий розмір утримання є співмірним з матеріальними можливостями відповідача. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 182, 184, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 300 (трьохсот) грн., щомісячно, починаючи з 12.01.2017 року до закінчення навчання в учбовому закладі, тобто по 15.01.2018 рік, але не більше як до досягнення нею 23 років, без урахування часу канікул.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі, встановленому ст. 4 ч. 2 п. 1.1 ЗУ Про судовий збір, тобто 640 грн. на наступні платіжні реквізити: код ЄДРПО 05381395, пункт 1.1, код класифікації доходів 22030101, отримувач УДКСУ у Новоайдарському районі, рахунок 0207, код ЄДРПО отримувача коштів 37895134, МФО 804013, банк отримувача ГУДКУ у Луганській області.

В іншій частині позовних вимог - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. Б. Мартинюк