У х в а л а

іменем україни

29 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів:Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Міністерства освіти і науки України, Черкаського державного технологічного університету про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із указаним позовом, на обґрунтування якого вказала, що у зв'язку із здійсненням Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області досудового розслідування у кримінальному провадженні від 11 жовтня 2013 року за ч. 1 ст. 358 КК України за фактами вчинення неправомірних дій працівниками Черкаського державного технологічного університету (далі − ЧДТУ), що виразилися в підробленні офіційних документів та привласненні коштів державного бюджету в період з 08 вересня 2009 року по 01 лютого 2012 року начальником відділення СВ Придніпровського РВ в м. Черкаси було винесено постанову про призначення перевірки дотримання ЧДТУ вимог законодавства про освіту, проведення якої доручено спеціалістам Державної інспекції навчальних закладів України.

Після отримання постанови про призначення перевірки, наказом Державної інспекції навчальних закладів України від 31 березня 2015 року «Про позапланову вибіркову виїзну перевірку Черкаського державного технологічного університету» було вирішено питання про здійснення у період з 01 по 9 квітня 2015 року позапланової вибіркової виїзної перевірки діяльності вказаного навчального закладу.

За результатами проведеної перевірки було складено акт від 09 квітня 2015 року у якому зафіксовано порушення вимог законодавства, що були виявлені під час перевірки.

Наказом Міністерства освіти і науки України (далі − МОН України) від 18 червня 2015 року «Про дострокове розірвання контракту з ректором Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_6.» достроково розірвано контракт від 16 травня 2014 року та звільнено позивача з посади ректора ЧДТУ 18 червня 2015 року відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Звільнення вважає незаконним, а наказ таким, що підлягає скасуванню.

Просила суд поновити її на посаді ректора Черкаського державного технологічного університету з 19 червня 2015 року на умовах контракту № 1-110 від 16 травня 2014 року. Стягнути з Черкаського державного технологічного університету на її користь середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, а з МОН України в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. Накласти заборону на дії, що пов'язані з проведенням процедури щодо обрання нового ректора університету у зв'язку із виданням наказу МОН України № 253-к від 18 червня 2015 року та № 254-к від 18 червня 2015 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала частково, надала суду заяву від 27 липня 2016 року про залишення без розгляду вимог про визнання незаконним та скасування наказу МОН України № 254-к від 18 червня 2015 року «Про виконання обов'язків ректора», про накладення заборони на дії, що пов'язані з проведенням процедури щодо обрання нового ректора університету у зв'язку із виданням наказу МОН України від 18 червня 2015 року № 253-к та від 18 червня 2015 року № 254-к, про визнання незаконним та скасування наказу Черкаського державного технологічного університету № 234-к від 19 червня 2015 року «Про оголошення наказу МОН України щодо виконання обов'язків ректора».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Скасовано накази МОН України від 18 червня 2015 року № 253-к «Про дострокове розірвання контракту з ректором Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_6.».

Скасовано наказ Черкаського державного технологічного університету від 19 червня 2015 року № 233-к «Про оголошення наказу МОН України щодо дострокового розірвання контракту з ОСОБА_6.».

Поновлено ОСОБА_6 на посаді ректора Черкаського державного технологічного університету з 19 червня 2015 року на умовах контракту № 1-110 від 16 травня 2014 року. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Черкаського державного технологічного університету на користь ОСОБА_6 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 19 червня 2015 року по 16 листопада 2015 року в сумі 77 670 грн 36 грн.

Стягнуто з МОН України на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

Ухвалою суду залишено без розгляду вимоги про визнання незаконним та скасування наказу МОН України від 18 червня 2015 року № 254-к «Про виконання обов'язків ректора», про накладення заборони на дії, що пов'язані з проведенням процедури щодо обрання нового ректора університету у зв'язку із виданням наказу МОН України від 18 червня 2015 року № 253-к та від 18 червня 2015 року № 254-к, про визнання незаконним та скасування наказу Черкаського державного технологічного університету від 19 червня 2015 року № 234-к «Про оголошення наказу МОН України щодо виконання обов'язків ректора».

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2016 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2016 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду апеляційної інстанції в цілому зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Судами встановлено, що 16 травня 2014 року між ОСОБА_6 та МОН Українибуло укладено контракт № 1-110 відповідно до умов якого вона зобов'язується виконувати роботу щодо управління навчальним закладом.

У зв'язку із здійсненням Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області досудового розслідування у кримінальному провадженні від 11 жовтня 2013 року за ч. 1 ст. 358 КК України за фактами вчинення неправомірних дій працівниками ЧДТУ, що виразилися в підробленні офіційних документів та привласненні коштів державного бюджету в період з 08 вересня 2009 року по 01 лютого 2012 року начальником відділення СВ Придніпровського РВ в м. Черкаси було винесено постанову про призначення перевірки дотримання ЧДТУ вимог законодавства про освіту, проведення якої доручено спеціалістам Державної інспекції навчальних закладів України.

Після отримання постанови про призначення перевірки, наказом Державної інспекції навчальних закладів України від 31 березня 2015 року «Про позапланову вибіркову виїзну перевірку Черкаського державного технологічного університету» було вирішено питання про здійснення у період з 01 по 09 квітня 2015 року позапланової вибіркової виїзної перевірки діяльності вказаного навчального закладу.

За результатами проведеної перевірки було складено акт від 09 квітня 2015 року в якому зафіксовано порушення вимог законодавства, що були виявлені під час перевірки.

Відповідно до вказаного акту перевірки встановлено, що позапланова вибіркова виїзна перевірка проводилася за напрямами: виконання положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів з питань освіти, організація у навчальному закладі навчально - виховної, навчально-методичної і наукової роботи, ефективність використання навчальним закладом педагогічного та науково-педагогічного потенціалу і матеріальних ресурсів, забезпечення розвитку та ефективність використання матеріально-технічної бази і об'єктів соціальної сфери у частині порушених у постанові слідчого відділу Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області від 25 березня 2015 року про призначення перевірки.

Перевірці дотримання законодавства у сфері вищої освіти піддавалися питання: формування контингенту студентів ВНЗ, зміст підготовки фахівців, навчально-методичне та інформаційне забезпечення навчального процесу (як у цілому по ВНЗ так і за окремими напрямами та спеціальностями), організація навчально-виховного процесу, ефективність використання педагогічного та науково-педагогічного потенціалу, забезпечення розвитку та ефективність використання матеріально-технічної бази, організація навчально-виховної роботи, наукова і науково-технічна діяльність і міжнародні зв'язки, фінансово-господарська діяльність, забезпечення практичної роботи, забезпечення розвитку та ефективність використання об'єктів соціально-побутової сфери, організація курсового та дипломного проектування, вимоги до якості підготовки студентів, стан управлінської діяльності у ВНЗ, тощо.

Про результати перевірки голова ДІНЗ інформував МОН України листом про виявлені в ході перевірки недоліки в діяльності ЧДТУ.

Наказом МОН України від 18 червня 2015 року «Про дострокове розірвання контракту з ректором Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_6.» достроково розірвано контракт від 16 травня 2014 року та її звільнено з посади ректора ЧДТУ 18 червня 2015 року відповідно до п. 8 ст. 36 КзПП України, у зв'язку із порушенням ОСОБА_6 умов, викладених у пункті 1 (в частині забезпечення ефективної діяльності навчального закладу та реалізації державної політики в галузі освіти і науки), п. п. 1, 4, 5, 16, 17, 18 п. 10 контракту від 16 травня 2014 року № 1-110.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ проаналізувавши акт перевірки від 09 квітня 2015 року та лист ДІНЗ України від 23 квітня 2015 року, дійшла висновку, що вони не містять у собі відомостей про те, у чому ж саме полягає порушення ректором ОСОБА_6 умов контракту №1-110 від 16 травня 2014 року, в них не зазначено, які конкретно пункти контракту нею були порушені, та якими доказами це підтверджується.

Суд апеляційної інстанції визнаючи звільнення законним та обґрунтованим у зв'язку із встановленими у акті перевірки порушеннями, не врахував пояснень ОСОБА_6, якими вона заперечувала наявність даних порушень та свою вину у існуванні інших.

Так, перевіркою ДІНЗ встановлено, що структура факультету по роботі з іноземними студентами не відповідає вимогам законодавства, а саме: у складі факультету відсутні кафедри та студенти денної форми навчання менше ніж 200». Проте, у своїх поясненнях ОСОБА_6 зазначила, що факультет був створений за 15 років до того, як вона стала ректором. На час її призначення ректором та на момент проведення перевірки чинний статут ЧДТУ передбачав 8 факультетів, серед яких і факультет із іноземними студентами, а тому ліквідація факультету без внесення змін до статуту була б протизаконною.

У акті перевірки вказано про невідповідність декана факультету по роботі з іноземними студентами ОСОБА_7 вимогам наказу МОН України № 665 від 01 червня 2013 року», однак, у поясненнях ОСОБА_6 вказала, що на момент перевірки наказ МОН України № 665 від 01 червня 2013 року був скасований наказом МОН України № 1183 від 17 жовтня 2014 року.

Крім того перевіркою встановлено, що структура випускової кафедри технологій неорганічних бродильних виробництв не відповідає вимогам ч. 5 ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» в частині кількості штатних науково-педагогічних працівників з науковим ступенем або вченим званням. Із пояснень позивача вбачається, що ситуація виникла напередодні перевірки. 23 березня 2015 року звільнилась к.т.н., доц. ОСОБА_8 (у зв'язку із змінами у пенсійному законодавстві), а 24 березня 2015 року звільнилась к.т.н., доц. ОСОБА_9

Що стосується порушення щодо призначення на посаду НПП без конкурсу, зокрема призначення ОСОБА_10, ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_10 перебував на посаді завідувача кафедри електротехніки задовго до листопада 2014 року на підставі укладеного з ним з попереднім ректором ОСОБА_11 контракту (наказ № 104-к від 19 березня 2012 року) про одночасне перебування на посаді проректора і завідувача кафедри електротехніки (що на той час не суперечило чинному законодавству). Оскільки на момент звільнення ОСОБА_10 з посади проректора він не погодився на дострокове припинення дії контракту, який ще не закінчився, а у позивача не було підстав для дострокового його розірвання, то ОСОБА_10, відповідно, на час перевірки ДІНЗ продовжував перебувати на посаді завідувача кафедрою електротехніки.

Також в акті перевірки встановлено порушення щодо прийняття на роботу НПП без оголошення конкурсу за строковим трудовим договором терміном на 1 рік, яке суперечить вимогам ч. ч. 11, 12 ст. 55 ЗУ «Про вищу освіту» та п. 3.17 Положення щодо заміщення посад науково-педагогічних працівників Черкаського державного технологічного університету, на що ОСОБА_6 вказала, що прийняття на роботу науково-педагогічних працівників за час перебування її на посаді ректора здійснювався до 06 вересня 2014 року, відповідно, на той час норми ст. 55 ЗУ «Про вищу освіту» не були чинними, а такого документа, як Положення щодо заміщення посад науково-педагогічних працівників Черкаського державного технологічного університету в очолюваному позивачем університеті ніколи не існувало, відповідно, порушити вона його також не могла. Щодо посад завідувачів кафедрами, то за час перебування на посаді ректора ЧДТУ позивачем не було призначено на ці посади жодної особи.

Апеляційним судом у порушення ст. 315 ЦПК України не наведено спростувань щодо цих та інших пояснень ОСОБА_6 по кожному порушенню наведеного в акті перевірки ДІНЗ, не здійснено посилання на жодний доказ наявності вини позивача у існуванні порушень, виявлених перевіркою ДІНЗ. Отже, дані обставини не свідчать про наявність вини ОСОБА_6 та її безпосередню причетність до цих правопорушень.

Також слід зазначити, що ДІНЗ встановило правопорушення, які виникли ще до укладення з ОСОБА_6 контракту.

Оцінюючи лист ДІНЗ від 23 квітня 2015 року № 01-18/772, який став підставою дострокового розірвання контракту з ОСОБА_6, колегія суддів виходить із наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 538 було затверджено Положення про Державну інспекцію навчальних закладів України (далі - Положення про ДІНЗ).

Згідно з п. 1 Положення про ДІНЗ, ДІНЗ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра освіти і науки та який реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов'язану з наданням таких послуг, на підставі ліцензій, виданих у визначеному законом порядку, та видають документи про освіту державного зразка, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Пунктом 14 Положення про ДІНЗ встановлено, що ДІНЗ є самостійною юридичною особою публічного права.

Таким чином, зі змісту Положення про ДІНЗ вбачається, що ДІНЗ не є структурним підрозділом МОН України, а є самостійним органом державної влади.

Положення про ДІНЗ не містить норм, які свідчать про безпосереднє підпорядкування голови ДІНЗ Міністру освіти і науки України та про обов'язок голови ДІНЗ доповідати Міністру.

З огляду на це, судом апеляційної інстанції надано невірну правову оцінку листу ДІНЗ від 23 квітня 2015 року № 01-18/772, який став підставою для дострокового розірвання контракту з ОСОБА_6

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що матеріали відповідної перевірки ДІНЗ надходили до Міністерства освіти і науки України, що в свою чергу свідчить про те, що під час прийняття рішення про звільнення ОСОБА_6 Міністр освіти і науки України не був ознайомлений ні з матеріалами перевірки ДІНЗ, ні з поясненнями позивача щодо її результатів, що в свою чергу суперечить принципам трудового законодавства про те, що працівнику повинно бути надано можливість надати пояснення щодо своїх дій, які можуть бути підставою для звільнення.

За таких обставин суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 212−214 ЦПК України належним чином з`ясував фактичні обставини, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку, що Міністерство освіти і науки України звільнило ОСОБА_6 всупереч вимогам чинного законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не навів обґрунтованих мотивів на спростування висновків суду першої інстанції, покладених в основу рішення, та доказів, наданих позивачем.

Таким чином, апеляційним судом було помилково скасовано рішення суду першої інстанції, яке ухвалено згідно із законом.

Керуючись ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2016 року скасувати, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак