Справа № 135/1636/16-ц
Провадження № 2/135/39/17
30.01.2017 року м. Ладижин
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Патраманського І.О.,
судових засідань Ступак Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у місті Ладижин Вінницької області, у залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - виконавчий комітет Ладижинської міської ради, про захист права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_3, третя особа - виконавчий комітет Ладижинської міської ради Вінницької області, у якому просив усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_3 шляхом визнання ОСОБА_3, такою, що втратила право користування цією квартирою.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він являється власником вищезазначеної квартири. У цій квартирі зареєстрований він та його дружина - ОСОБА_3, з якою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2003року та по даний час. Проте, шлюбні відносини з відповідачкою припинено більше трьох років тому, спільне господарство не ведеться, проживають вони окремо тривалий час.
Дана квартира не є спільним майном подружжя, оскільки набута ним у порядку приватизації до шлюбу. Відповідачка у даній квартирі не проживає більше трьох років без поважних причин, перешкод у цьому він їй не чинить.
Позивач у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_3, була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, на що вказує наявне в матеріалах справи опубліковане оголошення у газеті «Вінниччина». У судове засідання вона не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи з поважних причин, до суду не подала.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за відсутності представника чи про відкладення розгляду справи з поважних причин, до суду не подано. Разом з тим подано клопотання, у якому зазначено про те, що позивачем на надано доказів на підтвердження факту не проживання відповідачки у зазначеній квартирі.
Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
За вимогами ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесено відповідні зміни до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначено, що органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Відповідно до п. 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3 статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
У судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником квартири АДРЕСА_1. У цій квартирі зареєстрований позивач та його дружина. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинено більше трьох років тому, спільне господарство не ведеться, проживають вони окремо тривалий час.
Дана квартира не є спільним майном подружжя, оскільки набута позивачем у порядку приватизації, до реєстрації шлюбу. Відповідачка у даній квартирі не проживає більше одного року без поважних причин, перешкод у цьому позивач їй не чинить.
Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Ці факти стверджуються сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Із свідоцтва про шлюб від 28.09.2016року, виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, видно, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 25.02.2003 року, про що складено відповідний актовий запис №21.
Із свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2003 року, виданого Виконавчим комітетом Ладижинської міської ради видно, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2
Із довідки № 4014 від 03.10.2016 року видно, що за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровано ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Із пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, видно, що ОСОБА_3. у квартирі АДРЕСА_1 не проживає понад півтора року.
Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному.
За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, як власника житлового приміщення у даному випадку шляхом визнання втратившою право користування квартирою АДРЕСА_1 відповідачки - ОСОБА_3
На підставі викладеного та керуючись ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 58, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - виконавчий комітет Ладижинської міської ради, про захист права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_3 яка належить йому на праві приватної власності, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя