Справа № 446/1701/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Котормус Т. І.

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2016 року до Камянка-Бузького районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якій позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В свою чергу 26 січня 2017 р. ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 в якій просить збільшити суму визначених судом додаткових витрат, які стягуються з відповідача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 з 150 грн. на 1000 грн.

В обґрунтування первісної позовної заяви позивач покликається на те, що його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, так як він не має постійного місця праці, а його заробіток становить близько 1500 грн. на місяць. Окрім цього, вказав, що має на утриманні ще й сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сплачує аліменти ОСОБА_5 як дружині до досягнення дитиною трьох років.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що їх з відповідачем дитина ОСОБА_3 хворіє епілепсією, лікування вимагає значних матеріальних затрат, а визначений судом розмір додаткових витрат, які стягуються з відповідача в сумі 150 грн. щомісячно є недостатнім.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не зявився, його представник ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачка за первісним та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання зявилась, її представник ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі з 14.06.2005р., який 20.02.2013 р. було розірвано рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області по справі №1311/1985/12.

Від шлюбу, у сторін по справі 05.06.2008 р. народилась дочка ОСОБА_3

Рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 29.01.2014р. по справі № 446/2324/13-ц вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 щомісячно в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та додаткові витрати на дитину щомісячно в розмірі 150 грн., починаючи з 04.11.2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Також на підставі рішення Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 21.11.2016 р. по справі № 446/1846/16-ц з ОСОБА_1 проводиться стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини (заробітку) доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, та на її утримання як дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 07.10.2016 року та до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 07.10.2016 р.

Як видно із розрахунку державного виконавця заборгованості по аліментах від 21.12.2017 р. № 37 заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за виконавчим листом № 446/2324/13-ц від 29.01.2014 р. станом на 21.12.2016р. становить 11785,46 грн.

Згідно з розрахунком державного виконавця заборгованості по аліментах від 16.01.2017 р. № 39 заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_8 за виконавчим листом № 446/1846/16-ц про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 станом на 01.01.2017 р. становить 3046,10 грн.

Також, як видно з розрахунку державного виконавця заборгованості по аліментах від 16.01.2017 р. № 38 заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_8 за виконавчим листом № 446/1846/16-ц про стягнення аліментів на утримання її як дружини до досягнення дитиною трьох років станом на 01.01.2017 р. становить 3046,10 грн.

Вирішуючи питання про зменшення розміну аліментів, які зобовязаний сплачувати за первісним позовом позивач на користь відповідачки, суд виходив із наступних мотивів та положень закону.

У ч. 1 ст. 192 СК України зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції, яку зазначив Верховний Суд України у своїй Постанові від 5 лютого 2014 р. у справі N 6-143цс13, під час розгляду позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Оцінивши надані сторонами докази по справі, щодо матеріального стану платника аліментів, суд відзначає, що із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є працездатним та отримує заробіток.

Крім цього, як видно з рішення Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 21.11.2016 р. у справі № 446/1846/16-ц ОСОБА_1 проти задоволення позову ОСОБА_5 не заперечив і погодився на стягнення з нього в її користь аліментів як на утримання сина так і на її утримання у визначеному нею розмірі, що дає підстави зробити висновок, що позивач за наявності вже раніше ухваленого рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2, розумів тягар матеріальних затрат, що зокрема, мало бути враховано судом при визначені розміру аліментів на утримання другої дитини та дружини.

Разом з тим, слід зазначити, що при визначені розміру аліментів на утримання дитини відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховується, окрім іншого, майновий стан платника аліментів, тоді як стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років на підставі ст. 84 цього Кодексу застережено обмеженням можливості надання чоловіком матеріальної допомоги.

Відтак, хоч позивач і довів суду факт наявності у нього на утриманні ще однієї малолітньої дитини та дружини, суд вважає, що визначений судом розмір аліментів на утримання дітей забезпечує справедливий баланс між їх інтересами та потребами і майновий стан платника аліментів дозволяє йому сплачувати аліменти.

З врахуванням викладеного, суд не знаходить правових підстав для зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, оскільки вважає, що позивач спроможний сплачувати їх, а зменшення такого розміру може призвести до порушення прав малолітньої дитини на достатній рівень життя, а тому в задоволенні первісного позову слід відмовити.

Вирішуючи зустрічний позов суд, виходячи з наведених вище положень закону, які також підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов висновку, що в зустрічному позові також слід відмовити, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 як на підставу збільшення розміру додаткових витрат на утримання дитини покликається на недостатність цих коштів на лікування дочки. Разом з цим до матеріалів справи нею долучено довідку від 31.10.2016 р. про те, що її дочка ОСОБА_9 лікується протягом 2014-2016 р.р., вартість лікування 300-400 грн. Інших доказів в обґрунтування заявленої вимоги суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Беручи до уваги надані ОСОБА_2 суду докази щодо вартості лікування дитини, виходячи з принципу співучасті та обовязку обох батьків брати участь в утриманні дітей, суд дійшов висновку, що за встановлених обставин відсутні правові підстави для збільшення розміру додаткових витрат, визначених рішенням суду, і доказів зворотнього суду не надано.

Керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 88, 208-209, 214-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя