Справа 431/5901/16-ц
Провадження 2/431/166/17
30 січня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області
у складі: головуючого - судді Ткач О.В.,
при секретарі Кустовій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у якому просить суд стягнути на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 714,89 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову Банк посилається на те, що між ОСОБА_1 та Банком був укладений Кредитний договір № 132_150 від 23.07.2013 року відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 20 000,00 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 27 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Зазначена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22.07.2016 року на споживчі цілі. Відповідач зобовязався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 555 грн. 56 коп. та сплачувати проценти. Банк свої зобовязання виконав повністю. Між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені Договори поруки № 132_150/1 та № 132_150/2 від 23.07.2013 року за якими останні поручилися перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. ОСОБА_1 не своєчасно та не в повному обсязі виконував свої зобовязання за договором у звязку з чим утворилась заборгованість. У звязку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 61).
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судові засідання не зявилися, про причини неявки до суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення у пресі (а.с. 62-63).
Згідно до ст. 6 ЦПК України, судом вжиті всі можливі заходи про гласність й відкритість судового розгляду, забезпечений доступ до правосуддя.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
30 січня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно розпорядження № 2710/38-14 Голови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 у звязку з проведенням у м. Антрацит антитерористичної операції територіальну підсудність справ було змінено, при цьому визначено, що повноваження Антрацитівського суду Луганської області тимчасово здійснює Старобільський районний суд Луганської області.
Між банком та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 132_150 від 23.07.2013 року.
Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.3.1-2.3.3 Кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 20 000 гривень, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 27 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Зазначена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22.07.2016 року на споживчі цілі.
Відповідно до п. 3.3.1-3.3.4 Кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк» на відповідні рахунки позичальника. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 22.07.2016 року.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Банк свої обовязки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
Відповідно п. 4.3.1, 4.3.3-4.3.5 Кредитного договору позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим Договором. Позичальник зобовязаний повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Позичальник зобовязаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього Договору.
Згідно п. 4.2.1, 4.2.2 Кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку.
За невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф) (п. 9.1 Кредитного договору).
Пункт 11.1.2 Кредитного договору передбачає застосування строку позовної давності тривалістю у 30 (тридцять) років до всіх правовідносин, повязаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобовязань повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо).
Всі спори між сторонами, які виникають у звязку з цим Договором, вирішуються шляхом переговорів, а при недосягненні домовленості в судовому порядку відповідно до законодавства (п. 10.1 Кредитного договору).
Для забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за Кредитним договором з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені Договори поруки № 132_150/1 та № 132_150/2 від 23.07.2013 року, відповідно до п.2.1 якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за Кредитним договором № 132_150 від 23.07.2013 року, а також додатковими угодами до нього, що уклали та можуть бути укладені в майбутньому.
Відповідно до п. 2.2 Договору поруки № 132_150/1 від 23.07.2013 р. та Договору поруки № 132_150/2 від 23.07.2013 р. поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором в тому же обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними до тих пір, поки всі зобовязання по кредитному договору не будуть виконані повністю.
Згідно з п. 10.1.2 Договору поруки № 132_150/1 від 23.07.2013 р. та Договору поруки № 132_150/2 від 23.07.2013 р. сторони домовились про збільшення строків позовної давності
тривалістю у 30 (тридцять) років до всіх правовідносин, повязаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобовязань повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо).
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з вимогами ст.ст. 610 - 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Станом на 06.09.2016 р., в результаті невжиття Відповідачами заходів щодо погашення боргу перед Позивачем, наявна заборгованість за Кредитним договором № 132_150 від 23.07.2013 року складає 9 714,89 гривень, у тому числі:
6 578,23 грн. прострочений борг за кредитом за період з 05.05.2014 р. по 05.09.2016 р.; 2 177, 33 грн. прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014 р. по 05.09.2016 р.; 108,91 грн. три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 05.05.2014 р. по 05.09.2016 р.; 57,89 грн. три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 р. по 05.09.2016 р.; 237,07 грн. інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з 05.05.2014 р. по 31.07.2016 р.; 555,46 грн. інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 р. по 31.07.2016 р.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати, у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову у розмірі 1 378 грн. та за розміщення оголошення у пресі про виклик до суду у розмірі 630 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 527, 541, 543, 553-559, 610-612, 625, 629, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 11, 10, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 209, 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Ткач