Справа № 656/714/16-ц
Номер провадження 2/656/18/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Шиян М.В.

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 19 152,72 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 19 152,72 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) від 26 грудня 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8 070,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір.

При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта в звязку з невиконаними зобовязаннями перед Банком.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав тим, що станом на 2 листопада 2016 року має заборгованість на загальну суму 19 152,72 грн., яка складається із: 7 180,51 грн. кредиту; 3 617,47 грн. процентів за користування кредитом; 7 180,50 грн. пені та комісії; 1 174,24 грн. - штрафу. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 19 152,72 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі 1 378,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності та те, що він позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності, направив до суду письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що кредитну картку він отримав 26 грудня 2013 року, банк звернувся з позовом до суду 17 листопада 2016 року, що є підставою для застосування строку позовної давності та відмови у задоволенні позову (а.с.78).

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 визначена правова позиція, згідно якої правила користування платіжною карткою є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Із матеріалів справи видно, що відповідачу видано кредитні картки, остання з яких строком дії до кінця жовтня 2017 року (а.с.88). Із розрахунку заборгованості видно, що відповідач вносив платежі в рахунок погашення кредиту, останній платіж ним здійснено 11 лютого 2014 року та свідчить про визнання боргу (а.с.4,86-87). Строк позовної давності необхідно обчислювати зі спливом останнього дня місяця дії картки, а саме з 1 листопада 2017 року. Позивач звернувся з позовом до суду 17 листопада 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

За таких обставин заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Із представлених позивачем доказів видно, що 26 грудня 2013 року між банком та відповідачем укладена Генеральна угода та підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно яких відповідач одержав кредит у розмірі 8 070,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5, 7-30).

Згідно розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 2 листопада 2016 року складає 19 152,72 грн., в тому числі: 7 180,51 грн. - кредит, 3 617,47 грн. - проценти за користування кредитом, 7 180,50 грн. пеня та комісія, 1 174,24 грн. штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди (а.с.4).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, відсутня дата їх складання, про те в анкеті-заяві та Генеральній угоді зазначено, що відповідач ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку та погодився з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6 на звороті).

Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно з п. 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Згідно з п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Згідно з п. 2.1.1.4.2., п. 2.1.1.12.11. Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх грошових та інших зобовязань за цим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Суд вважає, що відповідач неналежно виконував свої зобовязання за кредитним договором тим, що в передбачені строки та розмірі не надав банку кошти для погашення кредиту, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка складається із: кредиту у сумі 7 180,51 грн., процентів за користування кредитом у сумі 3 617,47 грн., пені та комісії у сумі 7 180,50 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 1 174,24 грн. за порушення позичальником строків платежів більш ніж на 31 день відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 19 152,72 грн. (7 180,51 грн. + 3 617,47 грн. + 7 180,50 грн. + 1 174,24 грн. = 19 152,72 грн.), яка складається із: кредиту у сумі 7 180,51 грн., процентів за користування кредитом у сумі 3 617,47 грн., пені та комісії у сумі 7 180,50 грн., штрафу у сумі 1 174,24 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, повязані з оплатою судового збору у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, що становить 1 378,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, ст. 11, ст. 60, ч. 1 ст. 88, ст. 213, ст. 215 ЦПК України, ст. 526, ч. 2 ст. 549, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 1049, ч.1 ст. 1054, ст. 1055, ЦК України, п. 2.1.1.5.5., п. 2.1.1.5.6., п. 2.1.1.5.7., п. 2.1.1.12.6., п. 2.1.1.4.2., п. 2.1.1.12.11. Умов та правил надання банківських послуг, п. 2.2. Генеральної угоди від 26 грудня 2013 року, укладеної між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 19 152,72 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 50, р/р № 3111, МФО 305299, заборгованість за Генеральною угодою від 26 грудня 2013 року у сумі 19 152 (девятнадцять тисяч сто пятдесят дві) гривні 72 копійки, із яких: 7 180 (сім тисяч сто вісімдесят) гривень 51 копійка кредит, 3 617 (три тисячі шістсот сімнадцять) гривень 47 копійок проценти за користування кредитом, 7 180 (сім тисяч сто вісімдесят) гривень 50 копійок пеня та комісія, 1 174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) гривні 24 копійки штраф.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 50, р/р № 3111, МФО 305299, судові витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І.Крисанова