АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/5478/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/378/К/17 суддя Тимошенко Т.І.
Категорія - 26 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

із секретарем: Чубіній А.В.,

за участю: представника Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» - Руденко Іллі Володимировича,

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (ніні Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ЦГЗК») про стягнення моральної шкоди, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці протягом тривалого часу в шкідливих умовах на підприємстві відповідача. Висновком медико-соціальної експертної комісії від 17 травня 2016 року йому була встановлена стійка втрата професійної працездатності 25% безстроково за діагнозом: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. - Легенева недостатність першого-другого ступеню; Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху).

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в умовах шкідливих факторів, що перевищують гранично допустимий рівень, просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 145 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 15 000 грн. без відрахування податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПрАТ «ЦГЗК» ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру стягнутої суми моральної шкоди та зменшити її з 15000 до 5000 грн., оскільки судом не враховано відсутність доказів, які підтверджують факт спричинення моральної шкоди та вину відповідача. Також зазначає, що розмір моральної шкоди є необґрунтованим та не відповідає засадам виваженості, розумності і справедливості, та визначено без урахування судової практики по даній категорії справ.

Крім того представник відповідача посилається на несприятливу фінансову ситуацію підприємства відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 працював на підприємстві відповідача Приватному акціонерному товаристві «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» з 11 січня 1997 року до 12 лютого 2016 року на різних посадах у шкідливих умовах праці. Звільнився 12 лютого 2016 року у зв'язку з виходом на пенсію.

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологчного лікувально-профілактичного закладу від 21 січня 2016 року № 127 Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачу ОСОБА_3, було встановлено наступні професійні захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. - Легенева недостатність першого-другого ступеню; Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху).

Лікарями йому протипоказана робота в умовах пилу, несприятливого мікроклімату, підземних умовах, в т.ч. важка фізична праця.

За висновком медико-соціальної експертної комісії від 17 травня 2016 року позивачу ОСОБА_3, була встановлена стійка втрата професійної працездатності 25% безстроково

А згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31 березня 2016 року форми П-4 позивач ОСОБА_3, працював в шкідливих умовах праці. Саме у цьому акті зазначено, що усі показники шкідливого впливу на здоров'я працівника мають місце, так вони значно перевищують встановлені норми.

Так, рівень концентрації аерозолю: вміст кристалічного кремніюдіоксиду (Si02) у пилу від 10% до 70% - 5,68 мг/м при гранично допустимій нормі до 2,0 мг/м3. Умови праці за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості. Шум, еквівалентний рівень звуку в дБа: 91 при гранично допустимому до 80. Умови праці за рівнем шуму - 3 класу 2 ступеня шкідливості.

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_3 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст. 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно пункту 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання: Рівень концентрації аерозолю: вміст кристалічного кремніюдіоксиду (Si02) у пилу від 10% до 70% - 5,68 мг/м при гранично допустимій нормі до 2,0 мг/м3. Умови праці за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості.

Факт вини: адміністрації ПАТ «ЦГЗК» в отриманні ним профзахворювань, встановлено в пунктах 16, 18, 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання комісією. А саме порушення вимог чинного законодавства про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, що виявляються в порушеннях систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного обладнання.

Оскільки порушення відповідачами положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України встановлено вищевказаним актом розслідування хронічного професійного захворювання, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ПрАТ "ЦГЗК", яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Спростовуються доводи відповідача щодо недоведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у зв'язку з отриманим ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Так, позивач змушений постійно приймати медикаменти та використовувати лікарські засоби, бо через постійну задуху часто не має змоги займатися побутовими справами, переносити навіть незначні фізичні навантаження. Часто важкість та біль у грудній клітині його турбують вночі. Від цього постійно відчуває не лише фізичний дискомфорт, а й моральний. Почуває себе зовсім виснаженим, бо повноцінно не має змоги виспатися, відпочити і від цього знаходжусь в постійному нервовому стані. Йому необхідно багато часу для відновлення своїх колишніх сил. По причині захворювання, він не має можливості вести активне життя, як раніше допомагати виконувати побутові справи по дому, оскільки в зв'язку з обмеженням фізичних навантажень, він не має змоги виконувати будь-яку неважку фізичну роботу, або займатися фізичними вправами. В результаті зниження слуху відчуває постійний дискомфорт. У зв'язку з цим йому часто просто соромно з'являтися в публічних місцях, він не має змоги вести нормальний спосіб життя, обмежений у виконання соціальних функцій. У нього погіршилися стосунки з членами сім'ї, його нинішній стан здоров'я викликає зайву подразливість та неврівноваженість, що інколи призводить до дрібних суперечок.

Отже, судом вірно встановлено порушення ПрАТ "ЦГЗК" норм трудового законодавства, що призвело до виникнення у ОСОБА_3 професійного захворювання, а тому саме на роботодавця покладається обов'язок з відшкодування завданої моральної шкоди.

Посилання в апеляційній скарзі на несприятливу фінансову ситуацію підприємства відповідача не знімає відповідальності з ПрАТ "ЦГЗК" за спричинення позивачу моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, та відхиляє доводи апеляційної скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Так, відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Стягуючи з відповідача ПрАТ "ЦГЗК" на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 грн., суд першої інстанції врахував характер отриманого професійного захворювання, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на ПрАТ "ЦГЗК", відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці, проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: