САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/6995/16-ц
Провадження № 2/206/325/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за невиконання договору купівлі-продажу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за невиконання договору купівлі-продажу №12-06-16 від 12.06.2016 року в сумі 167349,54 грн., яка складається: 125902,00 грн. заборгованість по оплаті товару, 18759 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 1537,00 грн. три відсотки річних від простроченої суми боргу, 12590,20 грн. штраф, 8561,34 грн. інфляційне збільшення боргу, мотивуючи тим, що 12.06.2016 року між нею та відповідачем був укладений договір №12-06-16 на поставку ювелірного виробу сережок загальною вартістю 125902,00 грн. За цим договором 12.06.2016 року вона сплатила повну вартістю товару, за що продавець був зобовязаний передати їй товар до 10.07.2016 року. Однак до теперішнього часу відповідач так і не передав їй у власність придбаний товар. З вересня 2016 року вона стала вимагати від відповідача повернення грошових коштів, оскільки потреба в товарі вже відпала. Відповідач пообіцяла повністю з нею розрахуватися, однак так цього і не зробила. У звязку з чим вона вимушена звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності та з посиланням на підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги не визнає.

Дослідив письмові докази по справі дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 12 червня 2016 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу № 12-06-16 (далі Договору), відповідно до пункту 1.1 якого продавець бере на себе зобов'язання передати у власність покупця належний продавцю товар (ювелірні сережки з білого золота 585 проби з брильянтами), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплати його вартість на умовах цього Договору.

Відповідно п.п.3.1,3.2 Договору загальна вартість товару, що продається за цим Договором, становить 125902,00 грн. Продавець здійснює оплату проданого товару на умовах повної передоплати.

Позивач ОСОБА_2 того ж дня, 12.06.2016 року, сплатила передоплату (попередню оплату) за товар у розмірі 125902,00 грн., що підтверджується копією товарного чеку, який міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Згідно п.2.1 Договору продавець повинен був передати товар покупцю протягом 30 днів з моменту повної оплати. Передача товару покупцю відбудеться 10.07.2016 року.

Як стверджує позивач, у порушення умов договору покупець ОСОБА_2 товар - ювелірні сережки з білого золота 585 проби з брильянтами, вартістю 125902,00 грн. не отримала до теперішнього часу, попередню оплату їй не повернуто.

Доказів на спростування того, що дана обставина не відповідає дійсності відповідачем надано не було.

Тоді як суд, відповідно ч 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з договірних відносин купівлі-продажу відносно невиконання умов договору щодо передачі покупцеві товару в обумовлений договором строк та стягнення за цим договором коштів.

З положень ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Стаття 689 ЦК України зобов'язує покупця прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Також за ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З аналізу вказаних норм закону та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення збитків за договором у вигляді попередньої оплати не отриманого товару в розмірі 125902,00 грн., оскільки є доведеним за розглядом справи в суді, що зазначену суму відповідач отримала від позивача за умовами Договору, тоді як позивач на виконання умов Договору товар так і не отримала.

Також на думку суду, є обґрунтованими вимоги позивача про стягнення пені, однак суд не згоден з тим розрахунком, який наведений позивачем, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а правилами ст. 611 цього Кодексу встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, п.5.1. Договору передбачено, що за порушення термінів передачі товару продавець сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого товару за кожен день затримки до моменту повного виконання зобовязань щодо поставки.

За розрахунком суду, розмір пені за зазначений позивачем період часу з 10.07.2016 року по 07.12.2016 року склав:

-за період з 10.07.2016 року по 28.07.2016 року ( 125902,00 грн.х33% (розмір подвійної облікової ставки НБУ):365 (кількість днів у році)х19 (кількість днів прострочення )= 2162,75 грн.;

-за період з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року ( 125902,00 грн.х31% (розмір подвійної облікової ставки НБУ):365 (кількість днів у році)х47 (кількість днів прострочення )= 5025,73 грн.;

-за період з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року ( 125902,00 грн.х30% (розмір подвійної облікової ставки НБУ):365 (кількість днів у році)х43 (кількість днів прострочення )= 4449,68 грн.;

-за період з 28.10.2016 року по 07.12.2016 року ( 125902,00 грн.х28% (розмір подвійної облікової ставки НБУ):365 (кількість днів у році)х40 (кількість днів прострочення)= 3863,29 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 15501,45 грн.

Разом з цим, у правовій позиції Верховного Суду України в справі № 6-2003цс15 зазначено, що, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, позивачу слід відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення на її користь штрафу у розмірі 12590,20 грн., адже цей штраф є несправедливим подвійним нарахуванням неустойки.

Також не підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних, що складає 1537,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 8561,34 грн., у звязку з тим, що суд вважає вказані позовні вимоги безпідставними, оскільки така відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань не визначена сторонами у договорі та відповідальність у вигляді 3% річних та індексу інфляції застосовується за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань і на спірні правовідносини з купівлі-продажу ювелірних виробів не розповсюджується (стаття 625 ЦК України).

Отже виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача в рахунок понесених збитків 125902,00 грн. та пені в розмірі 15501,45 грн.

В іншій частині позову, слід відмовити.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме з урахуванням позовних вимог матеріального характеру і звільнення позивача від сплати судових витрат у відповідності з вимогами закону, стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог 1414,03 грн.

Керуючись ст. ст. 209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок спричинених збитків 125902,00 грн. та пеню в розмірі 15501,45, а всього 141403,45 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1414,03 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко