Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 313/1093/16 Головуючий у 1 інстанції Калабухова О.А.
Провадження № 22-ц/778/536/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2,

за участі секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В позові зазначало, що відповідно до укладеного договору, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4, № ZPXRRI04670153 від 17.01.2012 року ОСОБА_4 17.01.2012 року отримав кредит у розмірі 8 544 грн. 52 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами падання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_4 станом на 27.06.2016 року має заборгованість 18 169 грн. 03 коп., яка складається з наступного: 5471,02 грн. - заборгованість за кредитом; 5,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1048.48 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 10302.92 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 841.38 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 169,03 грн. та судові витрати у сумі 1 378 грн.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Застосовано строк позовної давності та задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитом (тіло кредиту) за період з 03 квітня 2013 року по 23 серпня 2015 року та відмовлено у задоволенні в іншій частині позовних вимог. Застосовано строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за пенею за період з 03 квітня 2013 року по 23 серпня 2015 року та відмовлено у задоволенні в іншій частині позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 2 658 грн. 36 коп., заборгованість за процентами 5 грн. 23 коп. та 1 048 грн. 48 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» пеню за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 1 455 грн. 45 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Судові витрати розподілено між сторонами. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 689 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 2 812,66 грн. і в цій частині ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. В решті розглянутих вимог рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_4 на їх користь судові витрати у сумі 1 515,80 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. В силу викладеного, предметом апеляційного перегляду у даній справі є рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення вимог про стягнення тіла кредиту у зв»язку із застосуванням строку позовної давності.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущений строк давності по вимогам про стягнення кредиту за період з 03.04.2013р. по 23.08.2013р., оскільки позивач звернувся до суду з заявою 22.08.2016р., а погашення кредиту визначено щомісячними платежами, тому строк давності починається за кожним платежем окремо.

Так, як вбачається з заяви № ZPXRRI04670153 від 17.01.2012р., підписаної кредитодавцем (Банком) та позичальником ОСОБА_4, останній просив надати йому строковий кредит у сумі 8 544,52 грн. строком на 25 місяців, відсоткова ставка 0,01 % на місяць.

Банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 8 544,52 грн. (далі-„Кредит") на строк 25 місяців по 16.02.2014р. включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,01 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам (далі-Умов) строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «16» по «20» число кожного місяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі до 20.05.2012р. 342,23 грн., з 21.05.2012р. у сумі 443,06 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Для виконання зобов'язань ОСОБА_3, відкриває позичальнику: рахунок 8417 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам.

Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до Заяви та Умов.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг заява позичальника - це документ, який підписується позичальником та передається ним в ОСОБА_3 для укладення кредитно-заставного договору.

Споживчий строковий кредит (далі-Кредит) - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у Заяві строки. Позичальник зобов»язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви та Умов.

Свої договірні зобов'язання позивач виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній свої зобов'язання не виконав та не повернув у встановлені порядок та строки тіло кредиту та нараховані на нього відсотки.

Указані обставини у справі сторонами визнаються.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України - наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З заяви позичальника та Умов вбачається, що сторони узгодили, що згідно ст. 212,611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Заяві, Умовах та правилах понад 210 днів, щодо зобов»язань, строк яких не настав, Сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 211 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 211 дня порушення вважається простроченою.

Таким чином, сторони визначили остаточний термін виконання зобов»язання, з якого і починається строк давності.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж позичальник здійснив 02.04.2013р. Черговий платіж повинен був здійснений у строк з 16 по 20 квітня 2013р., тобто з 21.04.2013р. почався перебіг 210 днів до настання терміну повернення кредиту. Позичальник заборгованість не погасив, а тому термін повернення кредиту настав з 211 дня порушення строків погашення заборгованості, що припадає на 14.11.2013р. Банк звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу за тілом кредиту 22.08.2016р., тобто в межах трирічного строку позовної давності, а тому вимоги банку про стягнення тіла кредиту підлягають задоволенню в повному обсязі.

Додатково, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції при визначення боргу за тілом кредиту з урахуванням строку позовної давності, не звернув уваги, що щомісячний платіж не складається лише з тіла кредиту, а включає в себе і інші платежі, в т.ч. відсотки, винагороду, комісію і інші витрати, що свідчить про некоректність стягнутої суми за тілом кредиту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що прийняте судом першої інстанції рішення, ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309, 313, 314, 316,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року у цій справі змінити в частині розміру стягнутої з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за тілом кредиту, збільшивши її з 2 658,36 грн. до 5 471,02 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 515,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: