АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 636/93/14-ц Головуючий І інстанції Слурденко О.І.
Провадження : 22-ц/790/1200/17 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Котлярової М.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
встановила:
У січні 2014 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь збитки, які були ним заподіяні державі при проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_2 на посаді старшого авіаційного механіка групи регламенту та ремонту авіаційних двигунів технічно експлуатаційної частини авіаційної техніки нанесені у розмірі 95 572, 02 грн.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року провадження по справі закрито, на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, військової частини НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді, а справу направити до районного суду для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначила, що судом першої інстанції при постановлені зазначеної ухвали не був врахований той факт, що на момент звернення до суду з даним позовом відповідач ОСОБА_1 звільнений з лав Збройних Сил України і виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з цим спір що виник між сторонами, має розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується вимоги щодо відшкодування шкоди та не відноситься до публічно правового спору.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини між сторонами виникли з приводу виконання обов`язків військової служби. Природа правовідносин між сторонами витікає з публічної служби і прийшов до вірного висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і повинна розглядатися за правилами КАС України окружним адміністративним судом Харківської області.
Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони обґрунтовані і відповідають вимогам закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатись справи, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд за своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З 01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який визначив повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічною службою згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Отже, невід"ємним критерієм розмежування справи, що розглядається за правилами цивільного судочинства від справи, що розглядається за правилами адміністративного провадження є характер спірних правовідносин та підстави, з яких заявлено позов.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Чугуївського міського суду від 05.11.2014 року в позові військовій частині НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22.01.2015 року рішення Чугуївського міського суду від 05.11.2014 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 року рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05.11.2014 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 22.01.2015 року були скасовані і справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.
Скасовуючи рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05.11.2014 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 22.01.2015 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ виходив з того, що судами при розгляді даної справи не були з`ясовані які саме правовідносини виникли між сторонами, не встановив чи стосуються вони проходження відповідачем публічної служби та не вирішили за правилами якого судочинства має розглядатись даний спір.
Згідно ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу проходження відповідачем публічної служби - військової служби , під час якої, у результаті неналежного виконання відповідачем службових обов`язків на складі інженерно аеродромної служби частини була виявлена нестача матеріальних цінностей на суму 109 173, 72 грн.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2007 року № 755 ОСОБА_1 за фактом нестачі матеріальних цінностей притягнуто до матеріальної відповідальності у розмірі 109 173,72 грн.
Відповідно до пункту 1 розділу 1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України №243/95-ВР з відповідними змінами від 21.12.2000 року ( далі Положення), порядок, умови та підстави відповідальності військовослужбовців за матеріальну шкоду, заподіяну ними під час виконання службових обов`язків, визначення її розміру регулюються цим Положенням.
За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність в порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
Судом встановлено, та не заперечується позивачем на даний час відповідач ОСОБА_1 проходить службу у Харківському зональному відділі військової служби правопорядку Збройних Сил України. Таким чином на теперішній час відповідач є військовослужбовцем. З 2007 по 2011 роки з відповідача, як з військовослужбовця щомісячно проводилися утримання завданої ним шкоди на підставі наказу командира військової частини, потім на підставі виконавчого напису нотаріуса.
За змістом пунктів 2,13,31 Положення військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. У разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання майна або вчинення інших умисних протиправних дій, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган.

Отже спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової служби, є публічно - правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС.

За таких обставин ухвала суду прийнята з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 відхилити.
Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -
Судді