РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Кремінна

Справа № 414/2408/16-ц

Провадження № 2/414/50/2017

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючий суддя Панчук М.В.

секретар Горбаньова Ю.М.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Кремінна в особі Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до територіальної громади м.Кремінна в особі Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3, вона фактично прийняла спадщину у вигляді садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Луганська область, місто Кремінна, провулок Піщаний, будинок 18. Однак, коли вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, останнім було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючих документів. За відсутності правовстановлюючих документів на будинок вона позбавлена можливості на сьогоднішній день в позасудовому порядку оформити право власності на нерухоме майно за собою як за спадкоємцем за законом.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Разом з тим, представник позивача пояснив, що після укладення шлюбу між позивачкою та ОСОБА_3, останній 20.03.1979 року уклав Договір з виконкомом Кремінської міської ради трудящих м.Кремінна про надання в безстрокове користування земельної ділянки, за адресою: м.Кремінна, пров.Піщаний, 18 Луганської області, на якому разом з позивачкою збудували житловий будинок і ОСОБА_3 ввів його в експлуатацію. 07.12.2008 року ОСОБА_3 помер та позивачка, будучи дружиною та проживаючи на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем у даному житловому будинку, що підтверджується рішенням суду і по даний час проживає у даному житловому будинку та фактично прийнявши спадщину, не змогла оформити в порядку, передбаченому чинним законодавством, право власності на спадкове майно у звязку із втратою правовстановлюючих документів, дублікат яких отримати не вдалося, у звязку з тим, що примірник зберігається у Луганському обласному нотаріальному архіві, який був переміщений до Старобільської державної нотаріальної контори, однак справи архіву залишилися на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України.

Представник відповідача територіальної громади м. Кремінна в особі Кремінської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, та надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника відповідача, зазначаючи, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів третіх осіб, а тому приймається судом.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із довідки землевпорядного відділу виконкому Кремінської міської ради Луганської області від 02.11.2016 року №13-06-02/1754, присадибна ділянка, розташована у м.Кремінна по пров.Піщаний, 18 перебувала у користуванні ОСОБА_3 згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 20.03.1979 року (а.с.9).

У відповідності до дозволів на здійснення робіт від 20.04.1979 та 25.07.1996 років технічне бюро Кременської районної ради депутатів трудящих надало ОСОБА_3 дозволи на будівництво, перебудову житлового будинку з надвірними будівлями: хлів, погреб, туалет із облаштуванням огорожі, воріт, тротуару, гаража, пристройки літньої кухні до житлового будинку (а.с.8, 10).

ОСОБА_3 помер 07 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД №188190, виданого 09.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції (а.с.11) та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу І-ЕД №450805, виданого 13.03.1979 року Кременським районним ЗАГСом Ворошилівської області, ОСОБА_3 перебував у шлюбі із ОСОБА_1 (а.с.7).

Як вбачається із рішення Креміського районного суду Луганської області від 10.01.2017 року (справа №414/2483/16-ц), яке набрало законної сили 23.01.2017 року, на час відкриття спадщини ОСОБА_3, його жінка ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем за адресою: м.Кремінна, пров.Піщаний, 18 Луганської області (а.с.71-72).

Згідно довідки приватного нотаріуса ОСОБА_4 Кремінського районного нотаріального округу Луганської області від 05.12.2006р. №817/01-16 (а.с.18), довідки Кремінської міської ради Луганської області від 02.02.2017р. №03-06-02/382 (а.с.92) та з матеріалів оглянутої в судовому засіданні спадкової справи (а.с.65-91) судом встановлено, що спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_3, є позивачка, яка була його дружиною, ОСОБА_1 та остання належним чином прийняла спадщину, оскільки проживала разом з чоловіком на день його смерті. Згідно даних спадкового реєстру заповітів, спадкових договорів від імені спадкодавця не посвідчувалося, відомості про інших спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні.

Судом встановлено, що позивачка зверталася з заявою до приватного нотаріуса ОСОБА_4 Кремінського районного нотаріального округу Луганської області про видачу свідоцтва про право на спадщину з законом, який в письмовій формі відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається із ст.100 ЦК УРСР від 18.07.1963 року (в редакції, яка діяла станом на 20.03.1979 року), в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

У відповідності до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, до правовстановлюючих документів на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР відноситься, зокрема, Догорів про надання у безстрокове користування земельної ділянки для відбудови і експлуатації будівель.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на неправомірність володіння померлим ОСОБА_3 житловим будинком з будівлями і спорудами по пров.Піщаний, 18 Кремінського району.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його, та батьки.

Право позивача, як спадкоємця за законом, отримати у власність садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після смерті чоловіка ОСОБА_3, підтверджується положеннями ст.ст.380, 381, 1216, 1218, ч.2 ст.1223, ст.1261 ЦК України.

З огляду на те, що чоловік позивача за життя не скористався правом розпорядитися належним йому майном на випадок своєї смерті, право позивача ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок як спадкоємцем першої черги за законом.

Інших осіб, які вправі претендувати повністю або частково на житловий будинок з надвірними будівлями судом не виявлено.

На підставі ст. ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,

вирішив:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом ОСОБА_3 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходяться в м.Кремінна по провулку Піщаний, 18 Луганської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кремінського районного суду М.В.Панчук