Справа № 160/191/16-ц
Провадження № 2/160/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

секретар судового засідання - Сташук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеної ОСОБА_2 угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 17 жовтня 2014 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 32 837,38 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порушення умов угоди відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує належним чином, у зв'язку з чим станом на 12 квітня 2016 року виникла заборгованість в сумі 31 374,61 грн., з них: 25 026,66 грн. - заборгованість за кредитом, 2 136,38 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1 001,06 грн. - заборгованість по комісії, 1 240,29 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 ОСОБА_2 угоди.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у справі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні 21 грудня 2016 року заперечувала проти позову. Пояснила, що належним чином виконувала умови укладеної із позивачем ОСОБА_2 угоди, повідомлень від банку про дострокове стягнення заборгованості не отримувала, заперечує щодо такого стягнення, адже не має можливості сплатити суму боргу повністю, не відмовляється від свого обов'язку щодо погашення заборгованості та згідна сплачувати його частинами відповідно до умов угоди. Заперечує щодо стягнення штрафу.

У судові засідання 12, 26 січня та 08 лютого 2017 року відповідач не з'явилася, про поважні причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подала, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за її зареєстрованим місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. Повістки про виклик до суду, направлені за вказаною адресою, повернуті суду органами зв'язку з відмітками "за даною адресою не проживає". У відповідності до вимог ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим їх місцем проживання, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2014 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено ОСОБА_2 угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач погодилася, що дана угода разом із представленими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, згідно із яким Банк надав відповідачу кредит в сумі 32 837,38 грн. на строк 36 місяців, з 17 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2017 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, а також інші платежі у вказані в заяві, Умовах та правилах строки (а. с. 6).

Пунктами 2.1, 2.2 ОСОБА_2 угоди передбачено, що погашення заборгованості позичальником здійснюється щомісячними платежами в розмірі 1 191,34 грн., починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідно до ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в ОСОБА_2 угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобов'язаннях, строк яких не наступив, сторони узгодили, що строком повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, рахується простроченою, позичальник сплачує штраф Банку в розмірі 1 240,29 грн.

Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами ЦК України та умовами укладеного між сторонами договору.

Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач виконав свої зобов'язання за договором б/н від 17 жовтня 2014 року щодо надання кредиту, що відповідачем не заперечується.

Відповідач допустила неналежне виконання умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, зокрема, не повністю внесла щомісячний платіж в серпні 2015 року - 1090 грн. та повністю не сплатила щомісячний платіж в жовтні 2015 році. Розмір вказаної простроченої заборгованості в подальшому не погасила (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, у позивача виникло право для дострокового стягнення заборгованості за договором, яким він скористався, звернувшись до суду, а також підстави для нарахування штрафу в розмірі 1 240,29 грн. відповідно до п.2.2 ОСОБА_2 угоди.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 12 квітня 2016 року заборгованість відповідача за договором б/н від 17 жовтня 2014 року становить 29 404,39 грн., з них: 25 026,66 грн. - заборгованість за кредитом, 2 136,38 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1 001,06 грн. - заборгованість по комісії та 1 240,29 грн. - штраф (а.с. 4). Водночас, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 31 374,61 грн., сума боргу в розмірі 1 970,22 грн. (31 374,61 - 29 404,39) не підтверджується будь-якими належними доказами, тому не підлягає до стягнення з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів в спростування суми заборгованості за розрахунком позивача в сумі 29 404,39 грн.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором б/н від 17 жовтня 2014 року, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, комісією та штраф на загальну суму 29 404,39 грн., в решті позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати у справі, а саме: судовий збір в сумі 1 291,46 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 74, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 549, 599, 610, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки смт. Локачі, вул. Миру, 19/7 Локачинського району Волинської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, р/р № 3111, , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 17 жовтня 2014 року в розмірі 29 404 (двадцять дев'ять тисяч чотириста чотири) грн. 39 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 291 (одна тисяча двісті дев'яносто одна) грн. 46 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба