АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1002/17 Справа № 174/530/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Борцова А. А. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про спонукання надати відповідь на звернення споживача, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») про спонукання надати відповідь на звернення споживача, мотивуючи тим, що йому згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 червня 2011 року, виданого Вільногірською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, належить спадщина після смерті ОСОБА_3 у вигляді грошових вкладів з належними процентами, індексаціями та компенсаціями на рахунках НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3, відкритих в у Вільногірській філії Жовтоводсько-П'ятихатського відділення ощадбанку №7787/038.

Зазначав, що 09 червня 2016 року він звернувся з письмовою заявою до начальника Вільногірської філії №7787/038Жовтоводсько-П'ятихатського відділення ПАТ «Державний ощадний банк України», в якій просив письмово повідомити його про те, який розмір коштів, з урахуванням процентів, індексації та компенсації, знаходиться на цей час на належних йому рахунках, однак відповіді на звернення не отримав.

Вказував, що вважаючи бездіяльність працівників відповідача протиправною, звернувся до керівника відповідача з відповідною заявою, на яку 15 серпня 2016 року отримав відповідь, де було зазначено, що йому необхідно звернутися до установи відповідача з документами для отримання інформації.

Посилаючись на те, що 31 серпня 2016 року повторно звернувся до керівника Вільногірської філії №7787/038 Жовтоводсько-П'ятихатського відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» з проханням надати інформацію про розмір коштів на його банківських вкладах, на що йому усно було відмовлено з посиланням на те, що ці вклади є компенсаційними, а відмова відповідача надати інформацію про розмір коштів на рахунках є протиправною та порушує його права, просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ПАТ «Державний ощадний банк України» надати йому письмову інформацію про розмір коштів на належних йому рахунках та коли він зможе отримати ці кошти.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу. В межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі (ст.11 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 червня 2011 року, виданого Вільногірською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, належить спадщина після смерті ОСОБА_3 у вигляді грошових вкладів з належними процентами, індексаціями та компенсаціями на рахунках НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3, відкритих в у Вільногірській філії Жовтоводсько-П'ятихатського відділення ощадбанку №7787/038 (а.с.3).

27 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до голови правління ПАТ «Державний ощадний банк України» з письмовою заявою, в якій просив повідомити його, як спадкоємця померлого ОСОБА_3, який розмір коштів, з урахуванням процентів, індексації та компенсації, знаходяться на цей час на належних йому рахунках та коли він зможе забрати грошові кошти (а.с.4).

На дану заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» надало позивачу ОСОБА_2 письмову відповідь, в якій вони роз'яснили ОСОБА_2, що йому необхідно особисто звернутися до установи банку, або надати письмовий нотаріально посвідчений запит (а.с.5).

Залишаючи позовні вимоги ОСОБА_2 без задоволення, суд першої інстанції виходив з їх не обґрунтованості, що його право як споживача не порушено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно ст.21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею (ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно з ст.61 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на банк покладений обов'язок забезпечення збереження банківської таємниці.

Крім того, банківською таємницею є й інформація, яка залишилась у банку після смерті особи, оскільки згідно з ч.3 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» довідки по рахунках (вкладах) у разі смерті їх власників надаються банком особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) в заповідальному розпорядженні банку, державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам у справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів).

Банк самостійно визначає напрями своєї діяльності і спеціалізацію за видами послуг.

Банківська система України складається з Національного банку України та інших банків, а також філій іноземних банків, що створені і діють на території України відповідно до положень цього Закону та інших законів України (ст.4 Закону України «Про банки та банківську діяльність»). При здійснені своєї діяльності банки керуються між іншим Законом України "Про банки і банківську діяльність", Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженими постановою правління Національного банку України,Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України та ін.

Відповідач крім зазначеного вище керується, порядком відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами АТ «Ощадбанк», затвердженим постановою правлінні ВАТ «Ощадбанк» від 16 лютого 2004 року №17-2, та інструкцією про порядок обліку, зберігання, використання, доступу та розкриття інформації, що містить банківську та комерційну таємницю, затвердженою наказом ВАТ «Ощадбанк» від 25 березня 2008 року №78 (зі змінами та доповненнями) (а.с.57-62).

Так з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався з заявою про надання йому інформації стосовно банківського рахунку.

Пунктом 7.1 інструкції про порядок обліку, зберігання, використання, доступу та розкриття інформації, що містить банківську та комерційну таємницю, затвердженою наказом ВАТ «Ощадбанк» від 25 березня 2008 року №78 (зі змінами та доповненнями)визначено, що письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. ЇЇ підпис має бути засвідчений підписом керівника установи банку, чи особи, яка виконує його обов'язки, та відбитком печатки банку або нотаріально. В разі надходження запиту (дозволу) поштою, і немає змоги здійснити ідентифікацію клієнта, у виконанні запиту слід відмовити з пропозицією безпосередньо звернутися з цим питання до установи банку (а.с.61-62).

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідачем не було порушено право позивача, оскільки надіслані на адресу банку заяви (а.с.4,14) не відповідали вимогам інструкції, якою в своїй діяльності керується банк.

Банк в свою чергу роз'яснив позивачу ОСОБА_2 його право особисто звернутися до установи банку, або надати нотаріально посвідчений запит (заяву).

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.