Справа №636/2323/16-ц
Провадження №2/636/90/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

07.07.2016 року ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, уточненим 11.11.2016 року та просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за кредитним договором №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року, у розмірі 443 715,54 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 6 655,73 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 02.10.2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_4, був укладений кредитний договір №6/1/09/2007/840-К100. Відповідно до п. 1.1. договору, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 15 000 дол. США, строком до 29.09.2017 року, на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.3.1. договору, відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,49 % відсотків річних.

Відповідно до п.3.4. кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Відповідно до п. п. 3.3.1- 3.3.3 кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує передбачені п. п.1.3.1, 1.3.2 цього договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок банку мінімально необхідного платежу у валюті кредиту. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 250,60 дол. США. Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений п. 3.3.2 цього договору, щомісячно до 2 (другого) числа поточного місяця. Згідно п. 3.5 цього договору, якщо на протязі дії договору позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим договором, то банк приймає виконання позичальником своїх зобовязань по цьому договору в наступному порядку: плата за управлінням кредитом; прострочені відсотки за користування кредитом; відсотки за користування кредитними коштами; пені та штрафи; витрати, повязані з моніторингом та супроводом кредиту; прострочена сума кредиту; сума кредиту. Відповідно до п. 4.2.4. кредитного договору банк має право, вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту і нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3. цього договору. Відповідно до п.5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3. цього договору, та у випадку прострочення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій, та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5. цього договору,

позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.5.2. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п. п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №6/1/09/2007/980-1 101 від 02.10.2007 року, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок №35, що знаходиться у Харківській області, с. Клугіно-Башкирівка, вул. Чугуївська, загальна площа 46,8 кв.м., житлова площа 18,4 кв.м. та приватизована земельна ділянка, що знаходиться у Харківській області, с. Клугіно- Башкирівка, вул. Чугуївська, 35, розміром 0,188 га.

Крім того, в якості забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки №6/1/2007/840-П102 від 02.10.2007 року, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором за належне виконання зобов'язання у тому ж обємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі, що означає нічим не обумовлене право і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань, вказаних у п. 1.1. кредитного договору повністю (чи у будь-якій його частині), як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

У звязку з невиконанням прийнятих на себе зобовязань за договором за відповідачами станом на 16.06.2016 року існує заборгованість за кредитним договором №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року у розмірі 443 715, 54 грн., що складається із заборгованості:

- заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена - 217 788,27 грн.;

- заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена - 118 836, 75 грн.;

- заборгованість по сплаті комісії, в тому числі прострочена - 9 377,66 грн.;

- пеня за прострочення сплати кредиту - 97 712,86 грн.

До теперішнього часу зобовязання позичальника не виконані, а заборгованість за кредитним договором не погашена, а відтак позивач, посилаючись на ст.3 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 530, 546, 547, 549, 550, 554, 559, 624, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України і звернувся до суду з вказаними вимогами.

Представник ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 проти позову заперечували посилаючись на те, що позивач не надав доказів отримання відповідачем грошових коштів, суду не представлений належно оформлений розрахунок заборгованості і вимоги банку, на їх думку, базуються виключно на припущеннях та не підтверджуються первинними документами відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Розрахунок заборгованості за кредитом не містить ПІП посадової особи, що його склала та повноважень на його складання. Крім того, наданий позивачем примірник кредитного договору належним чином не завірений, не містить в собі останніх його пунктів. Крім того представник відповідача просив суд застосувати до вимог банку строку позовної давності (як до основного боргу, так і до відсотків та пені). На його думку договір підписаний в 2007 році, позивач знав про порушення позичальником своїх обовязків, зокрема про щомісячне невиконання обовязку по поверненню кредиту і процентів згідно графіку та з позовом до суду про стягнення цих коштів раніше не звертався (а.с.94-96).

Суд вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного:

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Зі статті 60 ЦПК України слідує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

-2-

Частина 2 цієї статті наголошує, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які брали участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, передбачено частинами 2-4 цієї статті.

Судом було встановлено, що 02.10.2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_4, був укладений кредитний договір №6/1/09/2007/840-К100. Відповідно до п. 1.1. договору, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 15 000 дол. США, строком до 29.09.2017 року, на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.3.1. договору, відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,49 % відсотків річних. Пунктом.3.4. кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Відповідно до п. п. 3.3.1- 3.3.3 кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує передбачені п. п.1.3.1, 1.3.2 цього договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок банку мінімально необхідного платежу у валюті кредиту. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 250,60 дол. США. Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений п. 3.3.2 цього договору, щомісячно до 2 (другого) числа поточного місяця. Згідно п. 3.5 цього договору, якщо на протязі дії цього договору позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим договором, то банк приймає виконання позичальником своїх зобовязань по цьому договору в наступному порядку: плата за управлінням кредитом; прострочені відсотки за користування кредитом; відсотки за користування кредитними коштами; пені та штрафи; витрати, повязані з моніторингом та супроводом кредиту; прострочена сума кредиту; сума кредиту. Відповідно до п. 4.2.4. кредитного договору банк має право, вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту і нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3. цього договору. Відповідно до п.5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3. цього договору, та у випадку прострочення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій, та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.5.2. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п. п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми Кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок (а.с.9-10).

Крім того, судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що в якості забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року між ним та банком був укладений договір іпотеки №6/1/09/2007/980-І 101 від 02.10.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_4 забезпечив виконання кредитного договору нерухомим майном, а саме: житловим будинком №35, що знаходиться у Харківській області, с. Клугіно-Башкирівка, вул. Чугуївська, загальна площа 46,8 кв.м., житлова площа 18,4 кв.м. та приватизованою земельною ділянкою , що знаходиться у Харківській області, с. Клугіно- Башкирівка, вул. Чугуївська, 35, розміром 0,188 га. Умовами зазначеного договору визначено, що іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця (а.с.12-13).

Також, в якості забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки №6/1/2007/840-П102 від 02.10.2007 року, відповідно до п. 1.1 якого поручитель відповідає перед кредитором за належне виконання зобов'язань, що витікають з кредитного договору №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року, а саме: повернути до 29.10.2017 року кредит у сумі 15 000 дол. США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами 14,49 % річних; сплатити інші платежі, передбачені договором; сплатити можливі штрафні санкції. Згідно п. п. 1.2, 1.4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі всім належним йому майном та грошовими коштами.

Кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає з кредитного договору при умові, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані (п. 2.1 договору поруки) (а.с.11).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 16.12.2007 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №149226, виданим Відділом РАЦС по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області 18.12.2007 року (а.с.58).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною 2 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено в договорі поруки.

Потрібно також враховувати, що за ст. 607 ЦК України зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до п.33 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з відповідними змінами - у разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки), враховуючи положення ст. 607, ч. 1 ст. 608 ЦК, а також сутності поруки як особистого зобовязання відповідати за належне виконання основного зобовязання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором. Тобто договір поруки не відноситься до такого типу договорів, що може успадковуватися і припиняє свою дію в момент смерті поручителя.

Таким чином, зі смертю поручителя порука є припиненою в силу закону, оскільки зобов'язання за договором поруки нерозривно пов'язане з особою поручителя та не підлягає виконанню іншою особою, зокрема, і спадкоємцем, а відтак вимоги банку до відповідача ОСОБА_5 суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Що ж стосується вимог про стягнення з ОСОБА_4 наявної заборгованості за кредитним договором за №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року суд приходить до наступного:

Зі змісту ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 527 цього кодексу наголошує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує на те, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав ОСОБА_4 кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач у порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 526, 1054 ЦК України, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У звязку з невиконанням ОСОБА_4 прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року, станом на 16.06.2016 року існує заборгованість, яка становить: 443 715, 54 грн. і складається із заборгованості:

-3-

- заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена - 217 788,27 грн.;

- заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена - 118 836, 75 грн.;

- заборгованість по сплаті комісії, в тому числі прострочена - 9 377,66 грн.;

- пеня за прострочення сплати кредиту - 97 712,86 грн. (а.с.87)

Вищезазначене підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідає вимогам ст.ст. 1048 -1050 ЦПК України та не спростований відповідачем (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Таким чином, належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просив суд застосувати до вимог банку строк позовної давності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з вказаним позовом 07.07.2016 року (а.с.2), тому пеня підлягає нарахуванню відповідно до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України за останні 12 місяців перед зверненням до суду, тобто з 07.07.2015 року.

З розрахунку заборгованості за пенею по кредиту, наданого банком вбачається, що пеня нарахована з 16.06.2015 року по 15.06.2016 рік і становить 3 926,16 дол. США, що еквівалентно 97 712,86 грн. (а.с.8).

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки представник відповідачів наполягав в суді на застосуванні строку позовної давності зокрема і щодо вимог про стягнення заборгованості за пенею, а позивач свої вимоги щодо стягнення пені не уточнив і просив суд стягнути з відповідачів на свою користь пеню за період з 16.06.2015 року по 15.06.2016 рік, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_4 заборгованість по пені за період з 07.07.2015 року по 15.06.2016 рік відповідно, яка становить: 3 692,54 дол. США (розрахунок за період з 07.07.2015 року по 15.06.2016 рік: з 07.07.2015 року п 02.08.2015 рік=27 днів 6908,76*06/360*27=310,89; всього пені 3926,16-187,56-356,95+310,89=3 692,54 дол. США, що еквівалентно 91 898,61 грн. (3 692, 54*2,887642) відповідно до таблиці на (а.с. 8).

Представник відповідачів просив суд застосувати строк позовної давності в тому числі і до вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом та відсотками і по сплаті комісії по кредиту, але суд не може погодитися з таким твердженням оскільки відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п.7.3, укладеного між сторонами договору сторони, керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності до 10 років. Пункт 8.4 зазначеного договору наголошує, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань.

За таких обставин, враховуючи викладене, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитом та по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, наданим позивачем, суд з ним погоджується та вважає, що з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню заборгованість за договором №6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року на загальну суму 437 901,29 грн., в тому числі:

- заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена - 217 788,27 грн.;

- заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена - 118 836, 75 грн.;

- заборгованість по сплаті комісії, в тому числі прострочена - 9 377,66 грн.;

- пеня за прострочення сплати кредиту 91 898, 61 грн. (а.с.87)

Крім того, відповідач оспорював в суді факт отримання ним кредитних коштів від позивача, на думку суду ці твердження не відповідають дійсності, оскільки судом встановлено, що свої зобов'язання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_4 кредитні кошти шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, що підтверджується заявою про видачу готівки №819 від 02.10.2007 року.

У іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, в сумі 437 901,29 грн., враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача, понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 6 568,51 грн. (437 901,29*6 655,73/443 715,54).

Керуючись ст. ст. 259, 258, 526, 527, 530, 549, 551, 554, 599, 611, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Уточнений позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 6/1/09/2007/840-К100 від 02.10.2007 року у розмірі 437 901,29 грн. на рахунок 1026, банк отримувача Національний банк України, МФО отримувача: 300001, .

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судовий збір в сумі6 568,51 грн. на рахунок 1026, банк отримувача Національний банк України, МФО отримувача: 300001, .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: