Справа № 473/163/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" лютого 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним Державного акту про право приватної власності на землю та незаконним рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2017 року представник позивача ОСОБА_1, яка є власником 61/100 часток в житловому будинку по вулиці Плавневій (раніше Котовського), 32 у місті ОСОБА_2 ОСОБА_4 - звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради (далі відповідач 1), ОСОБА_3 (далі відповідач 2) про визнання недійсним Державного акту про право приватної власності на землю виданого відповідачем-1 10.05.1993 року на підставі рішення виконавчого комітету №124 від 30.04.1993 року, яке є незаконним.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що вказаним рішенням відповідача 1 у приватну власність було передано колишнім співвласникам вказаного житлового будинку: ОСОБА_5, ОСОБА_6 земельну ділянку загальною площею 0,1000 га. для обслуговування житлового будинку.

Посилаючись на те, що норми Земельного Кодексу України, Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю, затвердженої наказом Держкомітету України по земельним ресурсам 15.04.1993 року, діючої на час видачі вказаного Державного акту, не передбачали передачі земельних ділянок без визначення часток у спільну сумісну власність кільком особам, площа зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю виданого лише одному співвласнику будинку ОСОБА_5 інша ніж в оспорюваному рішенні 0,0520 га, не виготовлялась технічна документація для його видачі, представник позивача просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, в заяві просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідач 1 в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень проти позову не має.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Житловий будинок по вулиці Плавневій (раніше Котовського), 32 у місті ОСОБА_2 належить на час розгляду спору на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого 07.09.2006 року договору купівлі-продажу (61/100), ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 18.01.2011 року Першою ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою (39/100), що підтверджується правовстановлюючими документами та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У 1993 році попередніми співвласники цього житлового будинку були ОСОБА_5 (39/100), ОСОБА_6 (61/100), які реалізуючи право на одержання у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку безоплатно, подали відповідачу-1 відповідну заяву про бажання мати у власності земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку.

Згідно статті 6 ЗК України в редакції, що діяла на час виниклих правовідносин, передача земельних ділянок, що перебували у державній власності, у приватну власність громадянам України провадилася місцевими радами відповідно до їх компетенції. У відповідності до статті 67 цього Кодексу розмір ділянок для обслуговування житлового будинку повинен бути не більше у містах - 0,1000 га.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 124 від 20.04.1993 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 для обслуговування житлового будинку була передана у спільну сумісну власність земельна ділянка загальною площею 0,1000 га. і на підставі зазначеного рішення 10.05.1993 року на вказану земельну ділянку площею 0,0520 га видано ОСОБА_5 Державний акт на право приватної власності, державний акт на право приватної власності ОСОБА_6 не видавався. Тобто, встановлено, що є розбіжності в площі земельної ділянки, зазначеної в документах, які оспорюються позивачем по справі і Державний акт на право власності на землю в частині зазначення площі земельної ділянки не відповідає площі відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 42 ЗК України (у редакції 1991 року) громадяни, яким житловий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної власності, використовують і розпоряджуються земельною ділянкою на якій розташовані дані обєкти нерухомого майна, спільно, пропорційно розміру часток у спільній власності на будинок, будівлю, споруду.

Відповідач 1 створив перешкоди в реалізації вказаним громадянам прав на користування вказаною земельною ділянкою не зазначивши у рішенні частки кожного співвласників земельної ділянки.

Відповідачем 2 не спростовано твердження позивача про відсутність технічної документації, що передує процедурі видачі Державного акту на право приватної власності на землю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю виданий 10.05.1993 року з порушенням визначеного законодавцем порядку отримання даного правовстановлюючого документу.

Право, посвідчене державним актом, є похідним від відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність, а тому з огляду на приписи частини 1 статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не можуть здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №124 від 30.04.1993 року про передачу ОСОБА_5, ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,1000 га. для обслуговування житлового будинку №32 по вулиці Плавневій (раніше Котовського) у місті ОСОБА_2.

Визнати недійсним Державний акт про право приватної власності на землю виданий 10.05.1993 року ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради №124 від 30.04.1993 року про передачу земельної ділянки площею 0,0520 га. для обслуговування житлового будинку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами, які були відсутні в судовому засіданні у це же строк з часу отримання копії рішення суду.

Суддя: О.Є.Старжинська