АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/666/2017 р. Головуючий в І інстанції Ігнатенко О.Й.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року квітня місяця 06 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
за участі секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2017 року в справі за поданням старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Яндри Тетяни Анатоліївни про примусове входження до житла боржника,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2017 року старший державний виконавець Корабельного районного відділу державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - Корабельний ВДВС у м. Херсоні) Яндра Т.А. звернулася до суду із вказаним вище поданням, посилаючись на те, що на виконанні Корабельного районного ВДВС у м. Херсоні ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавчий лист №667/2700/13-ц виданий 13.06.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» (далі ПАТ «Марфін Банк») заборгованості за кредитним договором № 1264/RX від 15.07.2008 року у розмірі 68030, 65 доларів США та 24263,09 грн., в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_1, житловий будинок загальною площею 154,7 кв.м., житловою площею 74,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_6, шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах за початковою вартістю, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни, та судові витрати у розмірі 1820 грн.

26.09.2016 р. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого листа.

17.11.2016 р. та 25.11.2016 р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Херсон, сел. Комишани, вул. Радянська, 57-Б, однак потрапити до будинку не вдалося, про що складено відповідні акти. Враховуючи, що станом на 10.01.2017 року боржником рішення суду не виконано, просила суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2017 року у задоволені подання відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ПАТ «Марфін Банк» подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання Корабельного ВДВС у м. Херсоні про примусове входження до оселі боржника.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було надано достатніх доказів на підтвердження факту повідомлення боржника про вчинення виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду.

З таким висновком суду погоджується судова колегія.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян.

За положеннями ст.30 Конституції України, ст.311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла передбачено Загальною декларацією прав людини 1948 року; Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року; Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року, котрі згідно ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

У відповідності до ч.4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України.

Згідно із п.2 ч.5 ст.19 вказаного Закону, боржник зобов'язний допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Пунктом 13 ч.5 ст.18 Закону передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2016 року державним виконавцем Корабельного ВДВС у м. Херсоні відкрито виконавче провадження №52317332 з примусового виконання виконавчого листа №667/2700/13-ц виданого 13.06.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_1, житловий будинок загальною площею 154,7 кв.м., житловою площею 74,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_6 (а.с.307). Дане майно перебуває в іпотеці в ПАТ «Марфін Банк» (а.с.12-13; 20-23).

Заборгованість, що виникла у ОСОБА_6 перед ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором № 1264/RX від 15.07.2008 року становить 68030 доларів США 65 центів та 24263,09 грн.

Відповідно до актів державного виконавця від 17.11.2016 року та 25.11.2016 року, останнім здійснювався вихід за зазначеною вище адресою, однак провести виконавчі дії не вдалося, оскільки доступу до іпотечного майна боржником надано не було (а.с.303; 305).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_6 повідомлялася та була обізнана про дату та час виходу державного виконавця за вказаною адресою.

Так, 17.11.2016 р. державним виконавцем на адресу боржника, а саме АДРЕСА_1, було направлено зобов'язання щодо її присутності при здійсненні виконавчих дій з опису та арешту майна, яке відбудеться 25.11.2016 р. (а.с.304).

Однак, доказів того, що воно було отримано боржником матеріали справи не місять.

Також, в даному зобов'язанні не було зазначено час у який будуть проводитися виконавчі дії.

З наданих актів вбачається, що складені вони та підписані лише самим державним виконавцем відповідно 17.11.2016 року та 25.11.2016 року без зазначення часу виконання таких дій.

Посилання апелянта на квитанцію від 18.11.2016 р. за якою державним виконавцем на адресу ОСОБА_6 було направлено вказане зобов'язання (а.с.306), не є свідченням того, що вона його отримала та була повідомлена про дату проведення виконавчих дій.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається даних про те, що державним виконавцем було вручено боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Отже, за змістом наведених норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у житлове приміщення боржника на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов'язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, у тому числі і належного повідомлення боржника про таку дію, як це визначено ч.5 ст.25 та ч.1 ст.31 вказаного Закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження, та повідомлено про те, які виконавчі дії мають бути проведені, а також час та місце їх вчинення, державним виконавцем надано не було.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а тому дану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» відхилити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді підпис Л.П. Воронцова

підпис П.Я. Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 10 квітня 2017 року

Ухвала набрала законної сили 06 квітня 2017 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання Т.І. Пісоцька