АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/7250/16-ц Головуючий суддя І інстанції Березовська І. В.
Провадження № 22-ц/790/2179/17 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин про виплату заробітної плати
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - Шаповал Н.М.

суддів - Кіпенка І.С., Кокоші В.В.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чічіков Готель - Сервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ТОВ «Чічіков Готель - Сервіс» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 17 березня 2014 року по 31 березня 2014 року в розмірі 1 257 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог вказувала на те, що з 15 травня 2013 року вона працювала менеджером з персоналу у ТОВ «Чічіков Готель-Сервіс» та 14 квітня 2014 року звільнена з посади за згодою сторін.

Виплата всіх сум, що належали їй при звільненні, у тому числі компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки, проведена не в день звільнення, а 24 червня 2014 року.

24 червня 2014 року вона отримала заробітну плату за період з 01 квітня 2014 року по 14 квітня 2014 року та компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки.

Разом з тим, їй при звільненні не була виплачена заробітна плата за період з 17 березня 2014 року по 31 березня 2014 року. Так, у зазначений період їй було надано відпустку без збереження заробітної плати, з якої відкликано 17 березня 2014 року. Оскільки з 17 березня 2014 року по 31 березня 2014 року вона перебувала на робочому місці і виконувала свої обов'язки, за цей період їй повинні були нараховуватись та виплачуватись грошові кошти.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року внесено виправлення в текст вступної та резолютивної частини та повний текст вказаного рішення, вірно зазначивши дату його ухвалення - 18 січня 2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що ТОВ «Чічіков Готель-Сервіс» надав суду завідомом неправдиві докази, що порушує нормальну діяльність суду щодо виявлення та дослідження фактів і обставин, які мають значення для об'єктивного, повного та всебічного розгляду справи, перешкоджає встановленню істини та постановлення правосудного судового рішення.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

З урахуванням розумних строків розгляду справи судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимогоо доказу на підтвердження наявності заборгованості по заробітній платі за період з 17 березня 2014 року по 31 березня 2014 року.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи зі ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як було встановлено в судовому засіданні, обставини стосовно нарахування заробітної плати ОСОБА_1 вже були предметом дослідження по справі № 635/8090/14-ц, де було встановлено, що остаточний розрахунок було проведено 24.06.20174 року.

Також, ОСОБА_1 13.03.2014 року було подано заяву директору ТОВ «Чічіков Готель-Сервіс» - Коган В.А. про надання відпустки у період з 17.03.2014 року по 31.03.2014 року без збереження заробітної плати. (а.с. 26)

Відповідно до наказу № 19-0 від 13.03.2014 року ОСОБА_1 було надано відпустку у період з 17.03.2014 року по 31.03.2014 року без збереження заробітної плати. З наказом ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис. (а.с. 27)

Згідно табелю обліку робочого часу за березень 2014 року у період з 17.03.2014 року по 31.03.2014 року ОСОБА_1 знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати.(а.с. 28)

Посилання ОСОБА_1 на те, що їй було надано 17 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати за 11 місяців роботи, що є порушення ст. 26 ЗУ «Про відпустки» та ст. 84 КЗпП України судовою колегією не приймаються, оскільки відповідно до листа Державної служби України з питань регуляторної політики та підприємництва від 13.06.2001 року за № 2-532/3628 «Щодо роз'яснення поняття «календарний рік» визначено, що Календарний рік - з 1 січня по 31 грудня.

А тому, надана ОСОБА_1 відпустка у 2013 році у кількості 2 календарних днів не перевищувала 15 календарних днів та у 2014 році у кількості 15 календарних днів не перевищувала також 15 календарних днів у календарному році.

Також, ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» не зазначено в чому саме полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно та якими доказами це підтверджується.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і ухвалив законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2017року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: Н.М. Шаповал

Судді колегії: І.С. Кіпенко

В.В. Кокоша