УХВАЛА

06.02.2017 року Провадження №2/425/36/17

Справа №425/3543/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар: Кравченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області, заяву представника позивача ОСОБА_1: ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3, як законного представника неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_6 та просив визнати недійсним заповіт, складений 26 серпня 2016 року ОСОБА_7 і нотаріально посвідчений в реєстрі за номером 1416 приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_6.

Шостого лютого 2017 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, якою просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 на праві власності.

Відповідно до положень частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У звязку із наведеними положеннями кодексу та в силу положень частини другої статті 197 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядалась за відсутності усіх осіб, які беруть участь у справі, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір, який заявником сплачено у повному обсязі.

При цьому, згідно з положеннями частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, а тому суд констатує відсутність перешкоди для розгляду по суті заяви представника позивача ОСОБА_1: ОСОБА_2 про забезпечення позову.

У своїй заяві про забезпечення позову, представник позивача вказує на те, що майно у вигляді квартири №45 у будинку №3-а, що розташований по проспекту Московському у місті Рубіжне належить ОСОБА_7, який помер 12 вересня 2016 року. І оскільки строк для прйиняття його спадщини спливає 12 березня 2017 року, а відповідач умисно затягує процес з метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач має побоювання, що відповідач може вжити заходів щодо відчуження спірного майна, тобто вказаної квартири. І тому на цю квартиру слід накласти арешт.

А суд, уважно ознайомившись із змістом поданої на його розгляд заяви, з урахуванням матеріалів цивільної справи, виходить з наступного.

Дійсно, відповідно до положень частини 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

А згідно з частиною 3 статті 152 цього ж кодексу, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Також суд враховує і те, що передбачений статтею 60 ЦПК України обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог - має універсальний характер, тобто застосовується повною мірою і до випадків звернення до суду із вимогою про забезпечення позову.

Тому не випадково, що суд і враховує, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року вказав на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тож з огляду на вказані нормативно-правові положення, з урахуванням роз`яснень пленуму Верховного Суду України, які суд поділяє, він констатує, що представником позивача до заяви про забезпечення позову не додано, і в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що квартира на яку представник позивача просить накласти арешт, дійсно належала особі, заповіт якої, позивач просить визнати не дійсним.

А тому суд вважає, що позивачем не доведено безпосередній зв`язок між обраним видом забезпечення позову і його предметом, тобто заявленими вимогами, а як наслідок і співмірність між ними.

Також ж суд враховує, що представник позивача як на підставу для задоволення його заяви посилався на такий вид забезпечення позову, що передбачений пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України, як накладення арешту на майно (чи грошові кошти), що належить відповідачеві. Але будь-яких доказів того, що квартира на яку слід накласти арешт вже належить відповідачеві, суду не надано.

Посилання представника позивача на те, що строк прийняття спадщини спливає 12 березня 2017 року, сам по собі, не може свідчити про належність квартири відповідачеві, оскільки доказів про прийняття спадщини відповідачем представником позивача не надано, а сам відповідач, в силу спадкового права, має право до закінчення строку для прийняття спадщини і відмовитись від неї. І знову ж таки, доказів того, що у спадщину ОСОБА_7 увійшла квартира - представником позивача не надано.

Також вказана обставина не може свідчити і про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин, та оскільки позивач не довів наявність підстав, з якими закон повязує необхідність вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1: ОСОБА_2, слід відмовити.

Тому, керуючись статтями 2,3,8,11,151-154,208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1: ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі її подання ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - Д.С. Коваленко