Справа № 616/212/17
Провадження № 2/616/119/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 квітня 2017 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДА В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 24 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 27.

На обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через відсутність взаємного порозуміння, розходження поглядів на сімейні обовязки з ведення спільного господарства, спільне сімейне життя припинено з серпня 2014 року. З цього часу сторони проживають окремо. За таких обставин ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 про розгляд даної справи була повідомлена належним чином, судову повістку отримала особисто 01.04.2017 року (а.с.18), на адресу суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с.20).

Відповідач ОСОБА_2 також належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, судову повістку отримано 01.04.2017 року (а.с.19). На адресу суду відповідач надав заяву, в якій зазначив, що згоден на розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутності (а.с.23).

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Чумакова) та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 24 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 27 (а.с.07).

Від спільного життя сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.08).

Судом встановлено, що на протязі сумісного проживання в сімї ОСОБА_2 виникали непорозуміння, у сторін різні погляди на сімейні обовязки з ведення спільного господарства, внаслідок чого спільне сімейне життя припинено з серпня 2014 року. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між сторонами та подальше спільне життя є неможливим, ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Враховуючи позицію позивача, яка категорично наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення в даному випадку не можливе. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сімї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.

За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «Єршова».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 27 між ЄРШОВОЮ (дошлюбне прізвище Чумакова) ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище - «ЄРШОВА».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: ОСОБА_5