Справа № 570/357/16-ц
Номер провадження 2/570/90/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: представника позивачки, адвоката ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача, адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання спадкового майна,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що після смерті її матері - ОСОБА_5, яка померла 20 січня 2013 року, відкрилася спадщина на нерухоме майно, серед якого житловий будинок, що знаходиться у смт.Клевань по вул.Вишнева, № 14, Рівненського району Рівненської області, 1/4 частку якого вона успадкувала згідно закону, маючи обов'язкову частку у спадщині, як непрацездатна дитина, та 3/4 частки якого успадкував відповідач згідно заповіту. Сторони свої частки у спадщині прийняли, звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами. На даний час відповідач не приймає участі в утриманні належного йому згідно заповіту майна, не оплачує житлово-комунальні послуги, весь тягар утримання нерухомого майна лежить на позивачці. У зв'язку з вищевказаними обставинами, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на утримання спадкового майна в сумі 4449 грн. 45 коп.

Позивачка в судові засідання, в основному, не з'являлася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому позов підтримує, просить його задоволити. З'явившись в судове засідання 26.10.2016 року, позивачка позов підтримала і дала пояснення, в яких зазначала, що відповідач успадкував все нерухоме майно матері, у зв'язку з чим їй немає де жити. Вона є інвалідом ІІ групи, зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємиця, яка має обов'язкову частку у спадщині, але свідоцтво про право на спадщину ще не отримала. Вказує, що разом зі своїм сином проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, де проживала ще до смерті матері. Іноді їздить до дочки в м.Кузнецовськ, де тимчасово також проживає. Правовстановлюючі документи на будинок знаходяться в неї. Відповідач у вказаному будинку не проживав і не проживає. За комунальні послуги сплачує особисто вона, оформила на своє ім'я субсидію. Оскільки відповідач не утримує спадкове майно, то звернулась до суду з даним позовом і просить його задоволити.

Представник позивачки, адвокат ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити, стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на утримання спадкового майна. Обґрунтовує позов тим, що відповідач прийняв спадщину, хоча і не отримав свідоцтва про право на спадщину, але це не позбавляє його обов'язку утримувати спадкове майно, яке належить йому в межах своєї частки у спадщині. Крім того, на відповідача покладені обов'язки, визначені нормами Житлового кодексу України, по забезпеченню схоронності жилих будинків. Вважає, що заперечення відповідача не стосуються предмета спору і не спростовують ні підстав, ні обґрунтування позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні, пояснивши, що після смерті матері відносини з позивачкою погіршилися, остання довгий час перебуває у своєї дочки у м.Кузнецовськ, у спадковому будинковолодінні проживає її син ОСОБА_6 Позивачка не бажає з ним спілкуватися, у зв'язку з чим, йому доводилося надсилати їй листи, повідомлення. На даний час він не має доступу до помешкання своєї матері, оскільки у будинку встановлені нові замки, позивачка позбавляє його доступу до правовстановлюючих документів на будинковолодіння, у зв'язку з чим він не в змозі оформити спадщину належним чином, провести державну реєстрацію нерухомого майна, тобто позивачка умисно створює перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном. Вважає, що оскільки він не проживає в будинку, то і не повинен сплачувати за комунальні послуги.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні. Підтримав пояснення відповідача і додатково зазначив, що згідно довідки Клеванської селищної ради у спадковому будинковолодінні проживає син позивачки ОСОБА_6 Відповідач звертався з листами до позивачки, а також у поліцію з приводу того, що його не допускають до будинку. Відповідач не заперечує проти необхідності несення витрат на утримання майна, однак у даному випадку відсутні підстави для зобов'язання останнього у понесенні таких витрат, оскільки він умисно позивачкою позбавлений доступу до такого володіння, а нести солідарно витрати з особами, які проживають у будинку, не маючи навіть ключів від нього, є безпідставним.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав покази про те, що відповідач, який є його дядьком, не зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2. Його мати, яка є позивачкою, користується всім будинком. Після смерті баби він оформив субсидію на житлово-комунальні послуги. Зазначає, що у будинку він не проживає, однак буває там 2-3 рази на день, інколи ночує, оскільки доглядає за матір'ю. Підтвердив той факт, що його дядько, відповідач у справі, приходив до них у зв'язку з розглядом даної справи, просив дати йому ключі, будинок звільнити, але йому ключів ніхто не дав, доступу до будинку він немає.

Свідок ОСОБА_7 в суді показала, що відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, там проживає позивачка разом зі своїм сином ОСОБА_6, який є її опікуном. Відповідача в будинок не пускають, замінили замок, ключів не дали. Також, не надають відповідачу документів, необхідних для оформлення спадщини.

Суд, заслухавши пояснення сторін і їх представників, покази свідків, дослідивши наявні у суду докази та матеріали, встановив, що 20 січня 2013 року померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться у смт.Клевань по вул.Вишнева, № 14, Рівненського району Рівненської області, який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 1232.

За життя, а саме 01.02.1999 року, ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 і зареєстрований у реєстрі за № 128, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповіла своєму синові ОСОБА_2. При цьому поклала на нього обов'язок по наданню права для проживання в цьому будинку своїй дочці ОСОБА_4 та по догляду і матеріальній посильній допомозі їй.

Після смерті матері, сторони у встановлений законом шестимісячний строк зверталися до Рівненської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34170166 від 04.06.2013 року. Лише під час розгляду справи, а саме 24 січня 2017 року, позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 (померла 20.01.2013 року) і зареєструвала право власності на належну їй 1/4 частку у спадковому майні, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями № 14 по вул.Вишнева в смт.Клевань Рівненського району.

Відповідач ще не отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і своє право власності на належну йому частку у спадщині після смерті матері не зареєстрував.

Позивачка ОСОБА_4 зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується її паспортом, оглянутим в суді, будинковою книгою, копія якої долучена до матеріалів справи. Проживала вона в цьому будинку і на день смерті матері ОСОБА_5, що підтверджується довідкою Клеванської селищної ради від 21.01.2013 року. Як ствердила позивачка, нею було оформлено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, однак доказів на підтвердження даної обставини до суду не подано.

Крім того, відповідно до довідки Клеванської селищної ради № 1569 від 06.06.2016 року в будинку № 14 по вул.Вишневій в смт.Клевань Рівненького району без реєстрації проживає син позивачки ОСОБА_6, чого він фактично і сам не заперечив, будучи допитаний як свідок.

Також судом встановлено, що відповідачу чиняться перешкоди з боку позивачки у володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном. З цього приводу відповідач ще в 2013 році звертався до Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області і 14.03.2013 року за № 65/10-3071 отримав відповідь, що з цього приводу йому необхідно звертатися до суду. Також, відповідач до цього часу позбавлений можливості належним чином оформити спадщину в нотконторі, отримати свідоцтво про право на спадщину і зареєструвати своє право власності на спадкове майно, так як позивачка, утримує і не надає відповідачу оригіналів правовстановлюючих документів на будинок, що вона не заперечила в судовому засіданні і про що свідчий той факт, що своє право власності на частку у спадщині вона оформила і зареєструвала, про що отримала відповідне свідоцтво, копія якого долучена до матеріалів справи.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 цієї статті встановлює способи захисту цивільних прав та інтересів.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, тягар утримання майна лежить на власнику такого майна.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Частиною 3 вказаної статті на споживача покладено перелік обов'язків, серед яких укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом, на сьогодні відповідач не проживає в будинку, там не зареєстрований, він не є власником частини будинку через те, що його сестра, позивачка у справі, утримуючи в себе оригінали правовстановлюючих документів на будинок, фактично своєю поведінкою позбавляє відповідача можливості оформити свої спадкові права на частину будинку і розпоряджатися своїм майном, з відповідачем не укладалось жодних договорів на надання житлово-комунальних послуг. Не дивлячись на ці обставини, відповідач не заперечує проти утримання майна і сплати комунальних послуг, але після оформлення на своє ім'я частини будинку.

Зважаючи на вищевикладене, суд, оцінюючи всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що відносно відповідача умисно чиняться перешкоди у володінні, користування та розпорядженні спадковим майном, і приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, не підтвердженим належними доказами, позивачкою обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. На думку суду, задоволення позову було б несправедливим відносно відповідача, який не з власної вини не виконує свого обов'язку та згоден на його виконання, він хоча прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, не є споживачем житлово-комунальних послуг, оскільки не має доступу до житла.

Оскільки позивачка є інвалідом ІІ групи і є звільненою від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", в задоволенні позову відмовляється, то стягнення судового збору з відповідача не можливе, тому суд вважає, що судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.57, 59, 60, 88, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.16, 322, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання спадкового майна - відмовити повністю за безпідставністю і недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.