Справа № 500/690/17
Провадження № 2/500/1605/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 квітня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді:ОСОБА_1

при секретарі: Івановій Ю.П.,

Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності та припинення права спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права спільної часткової власності по 9/200 частин квартири №2 в будинку 9 «а», розташованому по вул. Шкільній в с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, а також по 9/40 частин житлового будинку №36 «а» з надвірними спорудами, розташованими по вул. Михайлівській в с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. Крім того, просили припинити за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 9/50 частин квартири №2 в будинку 9 «а», розташованому по вул.Шкільній в с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, а також на 9/20 частин житлового будинку №36 «а» з надвірними спорудами, розташованими по вул. Михайлівській в с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що відповідач є дочкою від другого шлюбу колишнього чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_7, який помер 27.09.2010 року, та проживає окремо від позивачів спільно зі своєю матірю ОСОБА_8 в житловому будинку №4 по вул. В. Сергієнко в м. Ізмаїлі Одеської області. ОСОБА_3 будь-яких відносин з ними не підтримує, спільного господарства не веде. Її доля у спільному майні є незначною, реально виділити її в натурі неможливо. Відповідач від продажу своїх часток у спільному майні відмовила, у звязку з чим, вони вимушені звернутися до суду.

Ухвалою суду від 13.04.2017 року залишені без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права спільної часткової власності по 9/40 частин та припинення права спільної часткової власності на 9/20 частин житлового будинку №36 «а» з надвірними спорудами, розташованими по вул. Михайлівській в с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області.

Позивачі, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час ті місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, направивши представника з належним чином посвідченими повноваженнями.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. В останнє судове засідання не зявився, звернувшись із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач позов та обставини позову визнала у повному обсязі. Наслідки визнання позову їй розяснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Додатково пояснила, що після звернення позивачів до суду вона отримала від них грошову компенсацію за належну їй частину квартири. В останнє судове засідання не зявилася, звернувшись із заявою про розгляд справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що 10.05.1994 року згідно з розпорядженням за №121 Ізмаїльським районним комітетом з приватизації Ізмаїльської районної ради народних депутатів Одеської області видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру №2 в будинку №9 «а» по вул.Шкільній в с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, на імя «Делигиоз Людмилы Юлиановны» та членів її сімї «ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Иванвны, ОСОБА_12» (а.с.9).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 25.09.2012 року встановлено факт належності ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на квартиру №2 в будинку №9 «а» по вул. Шкільній в с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, виданого 10.05.1994 року згідно з розпорядженням за №121 Ізмаїльським районним комітетом з приватизації Ізмаїльської районної Ради народних депутатів Одеської області на імя «Делигиоз Людмилы Юлиановны» та членів її сімї «ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Иванвны, ОСОБА_12» (а.с.10).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2014 року визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті 27.09.2010 року ОСОБА_7: за ОСОБА_3 на 9/50 частки, за ОСОБА_7 на 1/50 частки квартири №2 в будинку 9 «а», розташованому по вул. Шкільній в с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (а.с.11).

За змістом звіту про незалежну оцінку ринкова вартість 9/50 частин трикімнатної квартири, розташованої за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Утконосівка, вул. Шкільна, б.9 «а», кв.2, складає 24 538 гривень (а.с.51-70).

Згідно розписок ОСОБА_13 від 22.03.2017 року та 11.04.2017 року, остання у повному обсязі отримала грошову компенсацію за належні їй 9/50 частин трикімнатної квартири, розташованої за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Утконосівка, вул. Шкільна, б.9 «а», кв.2 (а.с.122, 129).

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частина 1 ст. 356 ЦК України визначає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За приписами ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Приймаючи до уваги, що частка відповідача у спільному майні є незначноюта не може бути виділена в натурі, дане майно є неподільним, спільне володіння і користування ним є неможливим, припинення права власності за відповідачем не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки вона проживає за іншою адресою, а також враховуючи визнання відповідачем позову та ту обставину, що позивачі виплатили вартість належної їй частки, суд дійшов до висновку, що позовні підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.183, 317, 321, 356, 365 ЦК України, ст.ст.10, 60, 61, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності та припинення права спільної часткової власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право спільної часткової власності по 9/200 частин квартири, розташованої за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Утконосівка, вул.Шкільна, б.9 «а», кв.2.

Припинити за ОСОБА_6 право спільної часткової власності на 9/50 частин квартири, розташованої за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Утконосівка, вул.Шкільна, б.9 «а», кв.2.

Копії рішення направити для відома сторонам.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1