УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору банківського кредиту недійсним та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати договір банківського кредиту недійсним.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 16 жовтня 2012 року на підставі його анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг до ПАТ КБ «ПриватБанк», отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому відповідач самостійно без його згоди збільшив кредитний ліміт.

Позивач зазначає, що умови оспорюваного кредитного договору є несправедливими та такими, що не відповідають вимогам ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 42 Конституції України. Крім того, заборгованість за цим кредитним договором становить 30 070 грн, що дорівнює майже 50 відсотків від суми наданого відповідачем кредиту.

У квітні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зустрічним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 753 грн 96 коп.

На обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що 16 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором станом на 31 січня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 41 753,96 грн, яка складається з: 12 802,87 грн - заборгованість за кредитом; 26 186,62 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 300 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1964,47 грн - штраф (процентна складова).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 41 753,96 грн, з яких: заборгованість за кредитом 12 802,87 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 26 186,62 грн; заборгованість за пенею та комісією 300 грн; штраф (фіксована частина) 500 грн та штраф (процентна складова) 1 964,47 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріали справи не містять доказів порушення банком принципу добросовісності під час укладення договору, що договір є несправедливим, укладений із застосуванням відповідачем нечесної підприємницької діяльності, і містить несправедливі чи недобросовісні умови. При укладанні оспорюваного договору не було допущено порушень вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак відсутні підстави передбачені ст. ст. 215, 216 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо визнання недійсним договору.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що внаслідок невиконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором, утворилася заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір якої відповідачем не спростовано.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору банківського кредиту недійсним та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова