Ухвала

іменем україни

29 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

КадєтовоїО.В., Коротун В.М.,

за участю представника ТОВ «Томилівська дача» - Солонин І.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Київської обласної ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Томилівська дача», про визнання рішення обласної ради незаконним та його скасування, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Томилівська дача», подану представником Солониною ІгоремЮрійовичем, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Київської обласної ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Томилівська дача», про визнання рішення обласної ради незаконним та його скасування, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області двадцять другої сесії шостого скликання від 17 липня 2013 року «Про погодження на користування мисливськими угіддями» № 22-160, було погоджено ТОВ «Томилівська дача» користування мисливськими угіддями на території Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області загальною площею 1615,0840 га терміном на 25 років за попереднім погодженням із землевласниками та землекористувачами.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2013 року рішення Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 17 липня 2013 року скасовано, оскільки виявлено численні порушення процедури, зокрема відсутність погоджень з землекористувачами та власниками земельних ділянок без розгляду карти - схеми мисливських угідь, без врахування громадської думки та за відсутності вивчення, попереднього розгляду та підготовки питання до розгляду сесії відповідною комісією, повноваження якої визначені регламентом роботи Томилівської сільської ради, з чим погодився суд апеляційної інстанції.

Згідно з рішенням Київської обласної ради шостого скликання від 17 вересня 2013 року № 667-34-VI «Про закріплення мисливських угідь на території Київської області» було надано у користування мисливськими угіддями для ведення мисливського господарства терміном на 25 років третій особі - ТОВ «Томилівська дача» загальною площею 4874 га на території Білоцерківського району та в межах згідно з додатком 3.

Підставою прийняття цього оспорюваного рішення Київської обласної ради є надання погодження Білоцерківською районною державною адміністрацією на користування ТОВ «Томилівська дача» мисливськими угіддями на території Білоцерківського району (лист погодження від 18 липня 2013 року № 1272/06-27). Відповідно до подання Державного Агентства лісових ресурсів України Держлісагенство України від 15 серпня 2013 року № 03-01/3355-13 до Київської обласної ради були направлені матеріали про надання у користування мисливських угідь на території Білоцерківського району ТОВ «Томилівська дача», та в поданні було зазначено, що матеріали направляються за погодженням землевласників та землекористувачів. Позивач зазначав, що такі твердження не відповідають дійсності, так як жодних погоджень з ним (позивачем) та власниками земельних ділянок не було здійснено і власники не погоджували передачу земельних ділянок з Томилівською сільською радою і з Білоцерківською РДА. Власність на земельну ділянку позивача підтверджується копією державного акту серії НОМЕР_1, виданого на його ім'я.

На підставі наведеного просив визнати незаконним та скасувати рішення Київської обласної ради від 17 вересня 2013 року № 667-34-У/І в частині надання у користування мисливськими угіддями для ведення мисливського господарства терміном на 25 років Товариству з обмеженою відповідальністю «Томилівська дача» загальною площею 4874 га на території Білоцерківського району та в межах згідно з додатком 3 та зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, а також стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення Київської обласної ради від 17 вересня 2013 року № 667-34-VI в частині надання у користування мисливськими угіддями для ведення мисливського господарства терміном на 25 років ТОВ «Томилівська дача» загальною площею 4874 га на території Білоцерківського району та в межах згідно з додатком 3.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 рокузалишено без змін.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Томилівська дача» - Солонина І.Ю. просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив із обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Однак, погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанції не можна, оскільки вони постановлені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» користувачами мисливських угідь є спеціалізовані мисливські господарства, установи та організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських угідь».

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки (пай) сільськогосподарського призначення площею 2,311 га, що розташована в адміністративних межах Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, державний акт серія НОМЕР_1, і рішенням двадцять другої сесії шостого скликання Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 17 липня 2013року «Про погодження на користування мисливськими угіддями». надані права ТОВ «Томилівська дача» на користування мисливськими угіддями.

Судом встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду в адміністративній справі від 22 листопада 2013 року визнано протиправним та скасовано рішення двадцять другої сесії шостого скликання Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 17 липня 2013року «Про погодження на користування мисливськими угіддями». Постанова Білоцерківського міськрайонного суду вступила в законну силу згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року. Вказана постанова суду залишена без змін Вищим адміністративним судом України (а. с. 15-18).

Згідно листа Держлісагенства України від 20 червня 2012 року № 03-06/3375-12 щодо процедури надання мисливських угідь у користування, передбачено, що умовою вирішення питання надання мисливських угідь претенденту є подання претендентом до уповноваженого органу завіреного у сільській (селищній) раді погодження на користування мисливськими угіддями від власників або користувачів земельних ділянок.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» мисливські тварини, що перебувають у стані природної волі, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Статтею 3 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачено, що мисливські тварини, що перебувають у стані природної волі в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» до повноважень сільських, селищних і міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить: - організація та здійснення заходів щодо охорони мисливського фонду, поліпшення середовища перебування мисливських тварин; вирішення відповідно до цього Закону питань, що стосуються надання у користування мисливських угідь; реалізація інших питань у межах своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», погодження надання у користування мисливських угідь здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок.

Статтею 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачено ведення мисливського господарства здійснюється особами, що набули мисливські угіддя в користування згідно з цим Законом. Відносини між власниками або користувачами земельних ділянок і користувачами мисливських угідь регулюються відповідними договорами.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 10 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» від 22 лютого 2000 року № 1478-ІІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон № 1478-ІІІ) до повноважень сільських, селищних і міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить: вирішення відповідно до цього Закону питань, що стосуються надання у користування мисливських угідь.

Згідно зі статтею 22 вказаного Закону мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням місцевого органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі мисливського господарства та полювання, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, місцевими органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі охорони навколишнього природного середовища, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У відповідності до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Із матеріалів справи встановлено, що згідно листа Держлісагенства України від 20 червня 2012 року № 03-06/3375-12 щодо процедури надання мисливських угідь у користування, передбачено, що умовою вирішення питання надання мисливських угідь претенденту є подання претендентом до уповноваженого органу завіреного у сільській (селищній) раді погодження на користування мисливськими угіддями від власників або користувачів земельних ділянок.

Відповідно до відомостей розподілу земель, які ввійшли в межі мисливських угідь, погодженої відділом Держкомзему Білоцерківського району, в адміністративних межах Томилівської сільської ради обліковується 268,1713 га ріллі, з яких всі 268,1713 га надані в оренду ТОВ «Земля Томилівська» (а. с. 157).

В рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2013 року по справі № 357/12895/13-а, на яке посилається Позивач, був встановлений преюдиційний факт, а саме те, що землі землевласників на території Томилівської сільської ради, були передані в оренду ТОВ «Земля Томилівська».

Відповідно до акта на право власності на землю від 24 вересня 2004 року межі земельної ділянки ОСОБА_4 площею 2,311 га.

Розглядаючи спір по суті, суд не перевірив чи накладаються межі земельної ділянки ОСОБА_4 площею 2,311 га з межами наданих у користування ТОВ «Томилівська дача» мисливськими угіддями для ведення мисливського господарства терміном на 25 років загальною площею 4874 га, згідно рішення Київської обласної ради від 17 вересня 2013 року за № 667-34-VI.

Суди також не звернули увагу на те, що предметом розгляду даної справи було визнання протиправним рішення Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області двадцять другої сесії шостого скликання від 17 липня 2013 року «Про погодження на користування мисливськими угіддями» № 22-16 загальною площею 1615,0840 га терміном на 25 років. Однак, суди не встановили чи дане рішення сільської ради мало відношення до погодження, що було надане Томилівською сільською радою Білоцерківського району Київської області у рішенні від 19 червня 2013 року за № 21-157. Крім того, судами не з'ясовано чим порушуються права позивача.

В ході розгляду даної справи судами не дотримано вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судами, як першої, так і апеляційної інстанцій, фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхневого вирішення спору.

Суди на порушення вимог ст. ст. 214, 215, 316 ЦПК України на зазначене уваги не звернули, пояснень відповідача в достатньому обсязі не перевірили, не визначилися із характером спірних правовідносин, не дали їм оцінки та не вирішили, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З'ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованогосуду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Томилівська дача», подану представником Солониною Ігорем Юрійовичем, задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова В.М. Коротун