Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2017 Справа №607/6881/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

представника позивача Лахути І.Ю.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, у якому, уточнивши позовні вимоги, просять стягнути з відповідача на користь Управління соціальної політики Тернопільської міської ради 13 760,00 грн. надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги при народженні дитини та 1 646,67 грн. державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3 - річного віку, що разом становить 15 406,67 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4. 11.04.2011 року ОСОБА_3 подала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги для призначення її одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На підставі даної заяви і доданих до неї документів, згідно рішення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 14.04.2011 року ОСОБА_3 була призначена державна соціальна допомога при народженні дитини із 01.12.2010 року по 31.12.2010 року - 4 800 грн., з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року - по 620 грн., та по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку не працюючим жінкам з 11.04.2011 року по 04.12.2013 року - по 130 грн., щомісячно. За результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області було складено акт № 17-22/128 від 27.05.2015 року яким встановлено, що згідно інформації Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 виїхала з України 19.03.2011 року та в'їхала в Україну 04.06.2011 року. Заява від ОСОБА_3 була прийнята провідним спеціалістом відділу та зареєстрована під №25719 від 11.04.2011 р. Довіреність для здачі документів на призначення допомоги у справі відсутня. Тому вважають, що ОСОБА_3 безпідставно нараховано та виплачено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 1 646,67 грн., в т.ч. за 2011 рік - 1 126,67 грн., за 2012 рік - 520,00 грн., та допомогу при народженні дитини в сумі 13 760,00 грн., в т.ч. за 2011 рік - 10 320,00 грн. та за 2012 рік - 3 440,00 грн. Оскільки добровільно відповідач коштів не повертає, просить стягнути вищезазначену суму з ОСОБА_3, а також судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнав та подав суду письмові заперечення, згідно яких посилання позивача на те, що заява про призначення усіх видів соціальної допомоги ОСОБА_3 від 11.04.2011 р. була прийнята провідним спеціалістом в порушення п. 43 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженої Постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001р. та п. 2 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики № 345 від 19.09.2006 р., спростовується самим текстом позову в якому зазначено, що довіреність для здачі документів на призначення допомоги у справі відсутня. Згідно вищенаведених нормативно - правових актів приймання заяви та документів для надання усіх видів соціальної допомоги здійснюється спеціалістом з прийому безпосередньо (особисто) від заявника або іншої особи за відповідним дорученням, відповідно відсутність довіреності (доручення) свідчить про те, що заява була подана особисто заявником. Даний факт підтвердила в судовому засіданні представник позивача. Факт перебування ОСОБА_3 в Україні підтверджується документами, поданими позивачем, а саме Наказом управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 12.10.2012 р. №78, в якому зазначено, що розглянувши заяву ОСОБА_3 їй поновлено виплату допомоги враховуючи факт перебування ОСОБА_3 в Україні. В позові зазначено, що зайво нараховано та виплачено допомогу за 2011 рік та за 2012 рік. Також, до позову додано копії рішень управління соціальної політики про призначення допомоги від 14.04.2011 р., від 06.06.2012 р., від 07.06.2012 р., від 21.09.2012 р., від 17.10.2012 р., від 26.12.2012 р. Крім того, 17.09.2012 року позивачем винесено наказ №67, згідно якого, враховуючи перебування за кордоном ОСОБА_3 виплату допомоги призупинено. Вважає, що 26.12.2015 року сплив строк позовної давності по вимогах до ОСОБА_3 У задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4.

11.04.2011 року ОСОБА_3 подала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, метою призначення її одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку прийнято позивачем.

Згідно даної заяви, ОСОБА_3 проживає АДРЕСА_1 без реєстрації. По місцю прописки за допомогою не зверталася.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» , всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Відповідно до п.2 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 зазначається, що державна допомога сім'ям з дітьми призначається і виплачується: громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особам, що набули статусу біженця і мають право на державну допомогу на умовах, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну).

Відповідно до п.10 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", п.17 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

За умовами ч.3 ст. 11 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми, допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Згідно п.18 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається з дня звернення за її призначенням, але не раніше ніж з дня, що настає після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами для непрацюючих осіб та осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, а для працюючих осіб - з дня настання відпустки по догляду за дитиною по день її закінчення.

Абзацом 3 п.18 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 передбачено, що днем звернення за призначенням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вважається день прийняття органом праці та соціального захисту населення відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" вбачається, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно. Усиновлювачам та опікунам допомога призначається не раніше, ніж з дня прийняття рішення про усиновлення або встановлення опіки.

Відповідно до абз.1 п.19 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (в редакції станом на 08.11.2011 року) передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення зазначеної допомоги по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» закріплено, що допомога при народженні дитини нараховується виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, установленого на день народження дитини.

Відповідно до абз.1 п.13 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (в редакції станом на 08.11.2011 року) допомога при народженні дитини надається у розмірі, встановленому на дату народження дитини.

Згідно абз.5 п.22 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (в редакції станом на 08.11.2011 року) передбачено, що розмір допомоги, яка надається з урахуванням доходів сім'ї, може бути перерахований з місяця подання отримувачем допомоги заяви до закінчення строку її призначення.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 про призначення усіх видів соціальної допомоги від 11.04.2011 року №25719 і доданих до неї документів на підставі рішення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 14.04.2011 року була призначена державна соціальна допомога при народженні дитини з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року - 4 800 грн., з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року - по 620 грн., та по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку непрацюючим жінкам з 11.04.2011 року по 04.12.2013 року - по 130 грн., щомісячно.

При призначенні допомоги ОСОБА_3 була попереджена спеціалістами Управління соціальної політику, Тернопільської міської ради про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги. В заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги від 11.04.2011 року №25719 ОСОБА_3 власноруч ставила свій підпис під попередженнями усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України та одночасно давала згоду на збір інформації про сім'ю та доходи, що необхідно для призначення допомоги.

Заява від ОСОБА_3 була прийнята провідним спеціалістом відділу з прийому громадян ОСОБА_5 та зареєстрована під №25719 від 11.04.2011 р. Довіреність для здачі документів на призначення допомоги у справі відсутня.

Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, було припинено надання ОСОБА_3 державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд оцінивши та проаналізувавши матеріали справи, докази надані сторонами, вважає посилання позивача на те, що відповідачу ОСОБА_3 було надміру виплачено кошти державної соціальної допомоги в розмірі 15 406,67 грн. безпідставним, оскільки як встановлено в судовому засіданні, заява від ОСОБА_3 була прийнята працівником Управління соціальної політики Тернопільської міської ради провідним спеціалістом відділу з прийому громадян ОСОБА_5, доказів, того що ОСОБА_3 особисто не зверталася за призначенням соціальної допомоги позивачем суду не надано, а інформація Управління Служби безпеки України в Тернопільській області під час проведення перевірки фінансовою інспекцією про те, що ОСОБА_3 виїхала з України 19.03.2011 року та в'їхала в Україну 04.06.2011 року не є підставою для стягнення з ОСОБА_3 отриманих нею правомірно коштів державної соціальної допомоги в розмірі 15 406,67 грн.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої вимоги про те, що відповідачка безпідставно одержувала державну соціальну допомогу при народженні дитини та державну соціальної допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому позов є безпідставним та до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», «Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан