Категорія 1 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді: Зайцева А.Ю.,

суддів: Голоти Л.О., Кучевського П.В.,

при секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політки Вінницької міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Департаменту соціальної політки Вінницької міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначав, що відповідно до рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформленого протоколом №41 від 14.10.2014 року, йому відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у зв'язку із тим, що у його володінні є більше одного транспортного засобу.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2014 року у справі №127/23280/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій, позов задоволено, скасовано рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформлене протоколом №41 від 14.10.2014 року, зобов'язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути звернення позивача щодо призначення йому соціальної допомоги.

Виконуючи вищезазначену постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2014 року, відповідач своїм рішенням, оформленим протоколом №20 від 19.05.2015 року, знову відмовив позивачу у призначенні соціальної допомоги, у зв'язку з наявністю у власності позивача більше одного автомобіля.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 року, у справі №127/11808/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформлене протоколом №20 від 19.05.2015 року, зобов'язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути звернення ОСОБА_2 щодо призначення йому соціальної допомоги.

Позивач вказав, що зазначеними рішеннями судів встановлено протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні допомоги, а тому він ще раз звернувся до відповідача із заявою про призначення соціальної допомоги починаючи із вересня 2014 року.

Проте допомогу на малозабезпечену сім`ю йому призначено починаючи з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року, а не з вересня 2014 року. Разом із тим, рішенням міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформлене протоколом №47 від 17.11.2015 року, йому відмовлено у призначенні та виплаті допомоги з вересня 2014 року з тих самих підстав.

Через вказані неправомірні рішення у позивача погіршився стан здоров'я, що проявляється у розладах нервової системи, які тривають до сьогодні. Вважає, що неправомірними рішеннями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку оцінює у 25000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, те, що через неправомірні рішення відповідача ним не отримано державну соціальну допомогу з вересня 2014 року у розмірі встановленому законом та враховуючи, що така допомога відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250, виплачується з місяця звернення особи на протязі 6 місяців, позивач просив стягнути суму не отриманої допомоги з вересня 2014 року по лютий 2015 року та з квітня 2015 року по вересень 2015 року, що становить 38 274,60 грн. та моральну шкоду 25 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2016 року у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 632 грн. 75 коп. судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29.03.2016 року залишено без змін рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2016 року залишено без змін рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29.03.2016 року.

30.09.2016 року ОСОБА_2 подав до Вінницького міського суду Вінницької області заяву про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2016 року за нововиявленими обставинами.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2016 року.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 38274 грн. 60 коп. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням суду, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2017 року, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2016 року залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з чч.1 та 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами у справі, що відповідно до рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформленого протоколом №41 від 14.10.2014 року, позивачу відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з вересня 2014 року у зв'язку із тим, що у володінні ОСОБА_2 є більше одного транспортного засобу (а.с.5).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2014 року у справі №127/23280/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій, позов задоволено, скасовано рішення міської комісії, оформленого протоколом №41 від 14.10.2014 року в частині відмови ОСОБА_2 у призначенні соціальної допомоги з вересня 2014 року. Зобов'язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути звернення позивача щодо призначення йому соціальної допомоги (а.с.6-7).

На виконання вищезазначеної постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2014 року, відповідач протоколом №20 від 19.05.2015 року, знову відмовив ОСОБА_2 у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з вересня 2014 року, у зв'язку з наявністю у власності позивача більше одного автомобіля, які не були задекларовані в розділі IV Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням допомоги (а.с.8).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 року, у справі №127/11808/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформлене протоколом №20 від 19.05.2015 року в частині відмови ОСОБА_2 у призначенні соціальної допомоги з вересня 2014 року. Зобов'язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути звернення ОСОБА_2 щодо призначення йому соціальної допомоги (а.с.9-11, 12-13).

У справі також встановлено, що відповідно до довідки Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, виданої ОСОБА_2, з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року позивачу призначено допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» на дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

На виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2015 року рішенням міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 17.11.2015 року протокол №47 повторно розглянута заява ОСОБА_2 щодо призначення йому державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з вересня 2014 року. ОСОБА_2 відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з вересня 2014 року у зв'язку з поданням недостовірних відомостей, а саме - у власності сім`ї позивача більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), які не були задекларовані в розділі IV Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням допомоги (а.с.14).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016 року, у справі №127/9641/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, позов задоволено частково. Скасовано рішення міської ради з питань призначення та надання населенню субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, оформленого протоколом №47 від 17.11.2015 року в частині відмови ОСОБА_2 у призначенні та виплаті соціальної допомоги. Зобов'язано міську комісію з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради розглянути звернення ОСОБА_2 щодо призначення йому соціальної допомоги.

Задовольняючи заяву та скасовуючи рішення суду від 01.03.2016 року й ухвалюючи нове про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що протокол №47 від 17.11.2015 року засідання міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на час ухвалення оскаржуваного рішення був чинним та ніким не скасований, проте згодом після ухвалення зазначеного рішення протокол був скасований рішенням суду, яке набрало законної сили, що є нововиявленою обставиною у справі, оскільки дана обставина має істотне значення для справи. Суд, як це вбачається із рішення суду, також виходив з того, що через неправомірне рішення відповідача ОСОБА_2 з вересня 2014 року не отримував державну соціальну допомогу на малозабезпечену сім'ю в розмірі встановленому законом, тому з відповідача слід стягнути суму не отриманої допомоги з вересня 2014 року по лютий 2015 року та з квітня 2015 року по вересень 2015 року, що становить 38274,60 грн. Окрім цього, оскільки при розгляді справи встановлено порушення законних прав ОСОБА_2 відповідачем, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог щодо відшкодування майнової шкоди, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. моральної шкоди.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що рішення суду в частині відшкодування майнової шкоди за період несплати допомоги з квітня 2015 року по вересень 2015 року та стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як встановлено судом та не заперечувалось представниками сторін, ОСОБА_2 не звертався до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з квітня 2015 року, як того вимагає Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2003 року №250, згідно якого для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву і декларацію про доходи та майно і така допомога призначається на шість місяців.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що рішеннями міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради (протоколом №41 від 14.10.2014 року, протоколом №20 від 19.05.2015 року, протокол №47 від 17.11.2015 року) позивачу було відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям саме з вересня 2014 року, тобто за перший період вказаний у позові, коли ним було подано заяву з необхідними документами для призначення допомоги. Саме ці рішення міської комісії в частині відмови в призначення ОСОБА_2 державної соціальної допомоги з вересня 2014 року були визнанні протиправними та скасовані судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції стягуючи з відповідача на користь позивача заподіяну майнову шкоду, перебрав на себе повноваження, які законодавством віднесені до компетенції відповідача, є обгрунтованими в частині стягнення невиплаченої допомоги з квітня 2015 року по вересень 2015 року про виплату якої позивач у встановленому порядку не звертався.

Позивач не позбавлений права звернутися до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо призначення (виплати) допомоги з квітня 2015 року по вересень 2015 року, надавши відповідні документи, а тому позовні вимоги в частині стягнення 19311 гривень шкоди у вигляді невиплаченої допомоги за вказаний період є передчасними, в звязку з чим задоволені бути не можуть.

Решта вимог позову, а саме 18963,60 гривень неотриманої позивачем допомоги за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року має бути відшкодовано йому відповідно до ст. 22 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що наданий позивачем розрахунок майнової шкоди за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року є невірним, з огляду на наступне.

Визначаючи розмір допомоги за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року (а.с.162-163) та розраховуючи розмір середнього сукупного доходу сімї ОСОБА_2, відповідачем зараховано до сукупного доходу сімї кошти отримані дружиною позивача - ОСОБА_5, які вона отримує, як особа, що здійснює догляд за матірью відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та інвалідам».

Колегія суддів вважає, що ці кошти не можуть бути включені в сукупний дохід сімї позивача, не поповнюють сімейний бюджет та не можуть бути використані в інтересах членів сімї, оскільки мають визначене у законі цільове призначення - допомога, що призначається особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, якою є мати дружини позивача. Вказаний закон визначає право саме таких осіб на цю допомогу, а також наділяє правом інших осіб, що здійснюють догляд, лише отримувати цю допомогу для його здійснення.

Доводи апеляційної скарги про незаконність стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. моральної шкоди колегія суддів вважає обгрунтованими, оскільки позивачем не доведено заподіяння йому відповідачем моральних страждань. Сам по собі факт звернення з позовом до суду не є тою безумовною обставиною, що свідчить про заподіяння іншою стороною моральних страждань. Не є такою обставиною і наявність хвороб у позивача, які були і до виникнення спору.

Доводи апеляційної скарги Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про те, що зазначені в заяві ОСОБА_2 обставини за своєю правовою природою не можуть бути нововиявленою обставиною, судова колегія вважає безпідставними, оскільки протокол №47 від 17.11.2015 року засідання міської комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій та інших видів соціальної допомоги та розгляду інших соціальних питань управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на час ухвалення рішення суду від 01.03.2016 року був чинним та ніким не скасований, проте згодом протокол був скасований рішенням суду, яке набрало законної сили, що є нововиявленою обставиною у справі, оскільки дана обставина має істотне значення для справи.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Процедурою скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачено наявність доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування судового рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також що цей доказ є вирішальним у справі (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Виходячи з наведеного рішення суду в частині стягнення з відповідача майнової шкоди в сумі 19311 гривень та моральної шкоди в сумі 2000 гривень підлягає скасуванню з ухваленням нового в цій частині про відмову у позові.

В іншій частині оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради - задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2017 року в частині стягнення майнової шкоди в сумі 19311 гривень та моральної шкоди в сумі 2000 гривень - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2017 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ А. Ю. Зайцев

Судді: /підпис/ Л. О. Голота

/підпис/ П. В. Кучевський

Згідно з оригіналом: