У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулось до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 27 червня 2008 року між

ВАТ «Універсал Банк», правонаступником є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кошти в сумі 34 300 доларів США зі сплатою 13, 45 % річних за користування ними.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за вказаним кредитним договором, між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 було укладено окремі договори поруки.

Також позивач зазначав, що ОСОБА_4 у добровільному порядку не виконує своїх обов'язків з приводу повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 18 451, 56 доларів США, яку він просить стягнути на свою користь з відповідачів солідарно.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року у сумі 18 451, 56 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року у сумі 18 451, 56 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року у сумі 18 451, 56 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 жовтня

2016 року змінено рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Універсал Банк» судові витрати у рівних частинах по 1 794 грн 93 коп. з кожного.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, змінивши рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення судових витрат, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з нього та поручителів у солідарному порядку.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2016 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.В.Умнова

І.М.Фаловська