Справа № 489/6453/16-ц
Номер провадження 2-о/489/29/17
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2017 року місто ОСОБА_1

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2 (далі-заявник), заінтересована особа - Миколаївська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті,

встановив

В грудні 2016 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заявник разом з його батьком проживали разом однією сім'єю. Батько заявника ОСОБА_3 помер 04.04.2015 і після його смерті відкрилася спадщина. Вказує, що він є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті батька. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, отримав роз'яснення, що необхідно звернутися до суду.

Заявник просив суд встановити факт його постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на 04.04.2015 за адресою: АДРЕСА_1.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи свого представника в судове засідання не направив, від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі та прийняття рішення на основі чинного законодавства.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Заявник є сином ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-УР №249854.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №218269 ОСОБА_3 помер 04.04.2015. Спадкова справа після його смерті не заводилась відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.01.2017.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.03.2005 квартира №44 по вул. ОСОБА_4 (вул. Паркова), 5 в м. Миколаєві належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Постановою від 14.12.2016 заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємець на час відкриття спадщини не проживав постійно та не був зареєстрований разом зі спадкодавцем та не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у 6 місячний строк, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину.

Згідно з актом від 14.12.2016 заявник постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з серпня 1977 року. В вересні 2013 року заявник знову переїхав на постійне проживання до свого батька, постійно проживав з ним по день його смерті і по теперішній час.

Відповідно до довідки від 10.01.2017 заявник прописаний за адресою АДРЕСА_1 07.12.2016.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_1, ОСОБА_5ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили, що померлий ОСОБА_3 самостійно ходити не міг через ампутацію ноги, а заявник проживав з ним та здійснював догляд за ним.

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлення спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт проживання підтверджується актом від 14.12.2016 та не заперечується зацікавленою особою.

Таким чином заявником належними та допустимими доказами підтверджено факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Миколаївська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з батьком ОСОБА_3, який помер 04.04.2015 на час відкриття спадщини, тобто станом на 04.04.2015 за адресою: вул. Паркова (ОСОБА_4), 5, кв. 44 в м. Миколаєві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв