Справа № 289/439/17
Номер провадження 2/289/416/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потіївської об»єднаної територіальної громади про визнання права на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадщину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері позивачки, залишилось спадкове майно яке складається з:

- цілої частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва села ОСОБА_2 Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 5,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і належить підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0230418, виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 102 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 09 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 39, інших спадкоємців на дане майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно яке належало її матері ОСОБА_3, що померла 08 грудня 1998 року.

В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи булла належним чином повідомлена.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні не з»явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 1998 року у віці 59 роки померла рідна мати позивача і спадкодавець - ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть 09 грудня 1998 року було зрроблено відповідний запис за № «19», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 102705, яке видане «09» грудня 1998 року Новобудською сільською радою Радомишльського району Житомирської області.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з :

- цілого права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства ім„ Чапаєва села ОСОБА_2 Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 5,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0230418 виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 102 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 09 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 39.

Вартість права на земельну частку (пай) розміром 3,83 га становить 6'218,00 грн.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України в редакції 2003 року (надалі скорочено - «ЦК України»): спадкуванням - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі - ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Позивачка є рідною дочкою померлої спадкодавиці, що підтверджується:

- свідоцтвом про народження «Шарко Елены Григорьевны» серії ІІ-АВ № 090986, виданим 07.10.1970 Мировською селищною радою Тернівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в якому її батьком уписаний - «Шарко Григорій Семенович», а матірю уписана - «Шарко Тетяна Павлівна»;

- свідоцтвом про укладення шлюбу «Шарко Олени Григорівни» серії ІІ-ТП № 319794, виданим 11.08.1990 Потіївською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, в якому вона своє дівоче прізвище - «Шарко» змінила на прізвище - «Ковальчук».

У померлої спадкодавиці на час її смерті (08.12.1998) відсутні інші спадкоємці за законом, окрім позивача, згідно ст.ст. 529, 535 ЦК УРСР та/або ст.ст. 1241, 1261 ЦК України, які мають право та одночасно претендують на зазначене спадкове майно.

Відповідно до відомостей, зазначених у довідці № 5, виданій 16.01.2017 Потіївською сільською радою Радомишльського району Житомирської області:

«...громадянка ОСОБА_3, на день смерті 08 грудня 1998 року, постійно проживала та була зареєстрована в будинку за адресою: вул. Новосилківська, буд. 35, село Новосілка, Радомишльського району, Житомирської області.

Крім померлої в цьому житловому будинку проживали та були зареєстровані на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, внук ОСОБА_5, 22.04.1987року народження. Більшн ніхто не проживав та не був зареєстрований на день смерті спадкодавця та протягом шести місяців з дня його смерті в будинку, де спадкодавець був зареєстрований.Спадщину в шестимісячний строк з дня смерті громадянки, ОСОБА_3, фактично прийняла її дочка, ОСОБА_4, шляхом проживання, реєстрації, догляду за будинком, обробітком земельної ділянки.

Третя особа ОСОБА_4 на спадщинк не претендує і відмовляється від неї на користь позивачки ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного СУДУ України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таке ж правило має застосовуватись і до земельних ділянок та прав на земельну частку (пай).

При житті спадкодавець своє право на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку не оформила, тобто належним чином це право не зареєструвала і при житті відповідний Витяг про реєстрацію права власності не одержала. Оригінал правовстановлюючого документу - Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0230418 виданий Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 102 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 09 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 39 - втрачений і відновити його в адміністративному порядку неможливо.

Неможливість позивачці отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, за наявністю перешкод - відсутності належних правовстановлюючих документів, є очевидним і не потребує додаткового предявлення позивачем суду Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Звернення позивачки до нотаріуса за такою постановою є формальною стороною спору і така постанова надається суду, коли особа звертається до суду за оформленням права власності без наявності перешкод, які є очевидними.

Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (скорочено - «ЦПК України») суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку.

Визнання судом права власності в порядку спадкування та перерозподіл спадщини між спадкоємцями (позивачами) за наявності перешкод для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. З ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені. І

Право змінювати правовідносин, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Потіївської об»єднаної територіальної громади про визнання права на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало її матері ОСОБА_3, що померла 08 грудня 1998 року у віці 59 років в селі Новосілка і складається з:

- цілої частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва села ОСОБА_2 Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 5,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і належить підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0230418, виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 102 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 09 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 39.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький