Справа № 128/4252/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 березня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Кіяниці А.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на майно в порядку спадкування , -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідачів. Свій позов мотивував тим, що 11 лютого 1996 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно.

Вказує, що заяву про прийняття спадщини за заповітом подав позивач та його брат ОСОБА_5 Інший спадкоємець ОСОБА_6 подав заяву про відмову від спадщини. Позивач та його брат ОСОБА_5 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок в рівних частках кожен.

Зазначає, що ОСОБА_5 помер. Після його смерті залишилися повнолітні діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Після оформлення спадщини на будинок стало відомо, що спадкодавцю ОСОБА_4 належить ще земельна частка (пай). Таким чином, позивач вважає, що йому як спадкоємцю належить ? частки (паю).

Проте, позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадкові права на частину земельної частки (паю), так як листом державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 18 жовтня 2016 року № 2680/02-17, позивачу рекомендовано для вирішення питання про успадкування зазначеного майна звернутися до суду, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 11 лютого 1996 року, вже після смерті ОСОБА_4

Просить суд визнати за ним право в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, на ? земельну частку (паю), у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського ТОВ «Некрасове» с.Некрасове, Вінницького району Вінницької області, розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_4, померлій 11.02.1996 року, на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 078568, виданого 20 листопада 2003 року на підставі рішення Вінницької РДА від 12.09.2003 р. № 683.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в яких позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 двічі в судове засідання не зявилися, по невідомим суду причинам, заяв про розгляд справи у їх відсутності суду не надали , у звязку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб.

Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла 11 лютого 1996 року, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №344699, виданого 14 лютого 1996 року виконкомом Некрасовської сільської ради Вінницької ради (а.с.5).

Позивач є сином ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії ІІІ-АМ №300383, виданого 26 квітня 1983 року, де матірю зазначена ОСОБА_4Д (а.с.6).

З копії спадкової справи № №217/1997 року, заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що позивач та його брат ОСОБА_5 і племінник ОСОБА_6 є спадкоємцями на все майно померлої ОСОБА_4, на підставі її заповіту посвідченого секретарем виконкому Некрасовської сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області 13 грудня 1991 року і зареєстрованого в реєстрі за № 17. (а.с.55). Племінник ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини, про що подав відповідну заяву (а.с 56). На підставі вказаного заповіту державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори 28 травня 1997 року за № 2-1980, спадкоємцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину, на жилий будинок, який розташований по вул. Б. Хмельницького, 2, с. Некрасово, Вінницького району в рівних частках (а.с.62).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 078568, виданого 20 листопада 2003 року померла ОСОБА_4 є власником земельної дічастки (паю), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського ТОВ «Некрасове» с. Некрасове Вінницького району Вінницької області, розміром 3.30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 8).

Як вбачається із довідки від 04.11.2016 року за № 776, виданої виконкомом Некрасовської сільської ради Вінницького району, ОСОБА_4 в списках на видачу «Сертифікатів на право на земельну частку (пай)» помилково була пропущена. Розпорядженням Вінницької РДА № 81 від 26.02.2002 р. внесено зміни в сертифікати, які були раніше видані, стосовно величини грошової оцінки земель та площі умовного кадастрового гектара та видано сертифікати на право на земельну частку (пай) пропущеним членам бувшого КСП ім. Чкалова с. Некрасове, в кількості 33 чоловік, в тому числі ОСОБА_4 (а.с 9).

Для вирішення питання про успадкування вказаної 1/2 земельної частки (паю) позивач звернувся до Вінницької державної нотаріальної контори, однак отримав лист від 18.10.2016 р. за № 2680/02-17, згідно якого, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкову частку земельної частки (паю), оскільки правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 11 лютого 1996 року, вже після смерті ОСОБА_4, Вінницька районна державна нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Для вирішення питання про успадкування майна рекомендовано звернутися до суду (а.с. 7).

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Згідно до розяснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (ОСОБА_6 змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до розяснень ,викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 11 лютого 1996 року, тому при вирішенні даного спору суд, повинен керуватися відповідними нормами ЦК УРСР та Земельного кодексу України 1990 року (в редакції 1992 року).

Згідно до положень ч.ч.1-4,9,10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року ( в редакції 1992 року). Земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Судом встановлено, що при житті ОСОБА_4 була членом КСП ім. Чкалова с. Некрасове Вінницького району Вінницької області, тому мала право на земельну частку (пай) із земель переданих у колективну власність членом КСП ім. Чкалова і включена до списку на земельну частку (пай), в свою чергу позивач, є спадкоємцем за заповітом після її смерті, тому має право в порядку спадкування за заповітом після її смерті на ? частини земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського ТОВ «Некрасове» с. Некрасове, Вінницького району Вінницької області, розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 078568, виданий 20 листопада 2003 року № 683 та належала ОСОБА_4, померлій 11.02.1996 року, але позасудовим порядком не може реалізувати своє спадкове право на вказану частину земельної частки ( паю) , оскільки , сертифікат виданий вже після смерті матері, що не може бути перешкодою на судовий захист невизнаних прав позивача, оскільки при житті мать користувалася на законних підставах земельної часткою ( паєм) як член КСП ім. Чкалова с. Некрасове, правонаступником якого є сільськогосподарського ТОВ «Некрасове».

Виходячи з вищевикладеного , позов підлягає до задоволенню.

Керуючись ст. ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 11 лютого 1996 року, право на ? частину земельної частки (паю), у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського ТОВ «Некрасове» с. Некрасове, Вінницького району, Вінницької області, розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_4, померлій 11.02.1996 року, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 078568, виданого 20 листопада 2003 року на підставі рішення Вінницької РДА від 12.09.2003 р. № 683.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії, шляхом подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя: