Справа № 408/259/17
Провадження № 2/408/429/17

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого- судді Кускової Т.В.

при секретарі Гляненко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біловодського районного суду Луганської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить суд стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 18.11.2006р. по 20.12.2011р. Від шлюбу у них 27.08.2007р. народився син ОСОБА_4.

18.11.2016р. рішенням Старобільського районного суду Луганської області ОСОБА_2 побавлено батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_5

Зазначала, що відповідач надалі ухиляється від виховання дитини, не піклується про неї, кошти на її утримання не надає, хоча є працездатним.

У звязку із наведеним просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, 27.08.2007р.н. у розмірі 25 відсотків частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судове засідання не з»явилася, просила суд справу розглядати у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином шляхом поміщення оголошення про день, час та місце розгляду справи в газеті «Урядовий курєр» від 15.03.2017 року №49 (5918).

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що із свідоцтва про народження, виданого 11.09.2007 року відділом Новолимарівською сільською радою Біловодського району Луганської області вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, 27.08.2007 р.н.(а.с.8).

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 20.12.2011р. шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 розірвано (а.с.4)

18.11.2016р. рішенням Старобільського районного суду Луганської області відповідача ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав по відношенню до його сина ОСОБА_6 в звязку з повним самоусуненням відповідача від виховання дитини (а.с.11-12).

З довідки №150 від 20.02.2017р. слідує, що малолітній ОСОБА_5 проживає разом з своєю матір»ю позивачем ОСОБА_3 за адресою вул.. Центральна, 4 с. Новолимарівка Біловодського району Луганської області (а.с.10)

У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 не надає позивачу ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, суд вважає, за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, 27.08.2007р.н.

У силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 також підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 640 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 224, 226, 367 ЦПК України, ст.ст. 166, 180-182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 , І.К. (НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, 27.08.2007р.н., у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кускова Т.В.