Дата документу 03.04.2017
Провадження № 2/334/159/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу Запорізької державної інженерної академії, третя особа Запорізька державна інженерна академія про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 1995 року позивачка ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 на підставі ордеру на поселення № 17 від 24.11.1995 року ВАТ «Дніпроенергосгіецремонт», виданого на їх імя, вселилися у квартиру № 513 гуртожитку по вул. Трегубова, І.

У 1996 році у них народилася донька ОСОБА_3, яка з часу народження постійно була зареєстрована та проживала з батьками в зазначеній квартирі.

Відповідно до свідоцтва на право власності від 19.05.2000 року № 1078, в цілому гуртожиток, що розташований в місті Запоріжжі по вул. Трегубова, буд. 1, належить державі в особі Верховної Ради України на праві державної власності та перебуває на балансі Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу Запорізької державної інженерної академії (далі - ЗГЕК ЗД1А). До 1998 року ЗГЕК ЗДІА крім ОСОБА_4 освіти, підпорядковувався також і ОСОБА_4 енергетики та електрифікації України.

Листом від 19.04.1997 року № 06/08-313 Міненерго повідомило директора Запорізького гідроенергетичного технікуму про те, що не заперечує проти постійного проживання працівників ЗГЕК ЗДІА та підприємств Міненерго України на поверхах, вільних від студентів, і які мають окремий вхід, з наступною приватизацією житла, яке вони займають. В листі також було зазначено, що всі дії ЗГЕК ЗДІА необхідно узгодити з відповідними органами місцевої влади згідно чинного законодавства. Однак, всупереч вказівкам Міненерго посадові особи ЗГЕК ЗДІА не узгодили всі необхідні формальності після реконструкції гуртожитку з відповідними органами місцевої влади і не вжили заходів для приватизації. У січні 1998 року Фондом державного майна України було вжито заходів щодо приватизації квартир пятого поверху гуртожитку їх мешканцями, але цей процес не був завершений, оскільки весь гуртожиток, у тому числі і пятий поверх був переданий на баланс Запорізької державної інженерної академії, яка вийшла з підпорядкування Міненерго до Міносвіти та науки. 29 жовтня 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області за № ЗП 94 було зареєстровано Декларацію про готовність обєкта до експлуатації. Зокрема, в декларації у пункті 13 «Характеристика житлових будинків (з урахуванням результатів технічної інвентаризації) (за наявності)»було зазначено, що кількість поверхів у будинку - 5; кількість квартир у житловому будинку дорівнює 50, з них однокімнатних- 28, двокімнатних - 20, трикімнатних - 2.

Квартира № 513, де мешкає позивачка та члени її сімї, розташована на п'ятому поверсі пятиповерхового будинку № 1 по вул. Трегубова у м. Запоріжжі. Загальна площа квартири - 35,3 м?.

26.10.2015 року з метою подальшої реалізації свого права на приватизацію квартири державного житлового фонду, позивачка звернулась до директора Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА, як до підприємства, що обслуговує будинок, із заявою про видачу їй довідки про склад сімї та займані приміщення згідно Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом ОСОБА_4 з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396. Натомість Відповідач листом від 09.11.2015 року № 579 безпідставно відмовив у видачі вищезазначеної довідки, посилаючись на ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Позивачка вважає дії відповідача незаконними та неправомірними, оскільки квартира, в якій проживає вона разом з сімьєю, не відноситься до переліку обєктів, що не підлягають приватизації, передбаченого Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року №2482- XIІ(далі - Закон) та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом ОСОБА_4 з питань житлово- комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, зареєстрованим в ОСОБА_4 юстиції України 29 січня 2010 р. за № 109 /17404, а тому вважає посилання відповідача в листі від 09.11.2015 року № 579 на ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», як на підставу відмови у видачі довідки, необґрунтованим та незаконним, у звязку з чим просить суд визнати протиправними дії Запорізького гідроенергетичного коледжу Запорізької державної інженерної академії щодо відмови у видачі їй довідки про склад сім'ї та займані приміщення в квартирі № 513, розташованій по вул. Трегубова, 1 у м. Запоріжжі, та зобовязати відповідача видати вказану довідку.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги викладені у позові та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та заперечувала проти їх задоволення з тих підстав, що гуртожиток, є державною власністю, знаходиться в оперативному управлінні в особі ОСОБА_4 освіти та науки України, відповідно до свідоцтва про право власності №1078 від 19.08.2000 року, та на балансі Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА. На даний момент гуртожиток входить до цілісного майнового комплексу ЗДІА, використовується відповідно до статутних завдань Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА, а саме для поселення учнів Запорізького гідроенергетичного коледжу ЗДІА на період навчання, а тому не можуть бути передані до комунальної власності, в приватну (спільну часткову) власність та не підлягають приватизації кімнати в студентських гуртожитках, яким є, зокрема і гуртожиток в м. Запоріжжя по вул. Трегубова, 1, та окремі кімнати в студентському гуртожитку не підлягають приватизації.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. З ст. 9 ЖК УРСР, Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності (ч. 1 ст. 345 ЦК України). Об'єкти права власності: навчально-виробничі, побутові, культурно-освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, житло, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інше майно ВПУ є державною власністю, що закріплена ОСОБА_4 освіти і науки України за ВПУ і перебуває в користуванні ВПУ. Функції управління майном, закріпленим за ВПУ, контроль за ефективністю його використання і збереження здійснює ОСОБА_4 освіти і науки України. Для забезпечення підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації робітничих кадрів та молодших спеціалістів ВПУ має навчальний корпус, навчально-виробничі майстерні, спортивний та актовий зал, бібліотеку, їдальню, гуртожиток.

Відповідно до глави 4 ЖК України, Примірного положення про гуртожитки, жила площа в гуртожитку надається в користування за спільним рішенням адміністрації підприємства,установи,організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету - для тимчасового проживання робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян у період роботи або навчання. Отже, особливий правовий статус гуртожитку не дозволяє власникові проводити відчуження окремих жилих приміщень в гуртожитку без зміни статусу будівлі на жилий будинок.

Згідно з Примірним положенням про студентський гуртожиток вищого навчального закладу, студентські гуртожитки вищих навчальних закладів призначені для проживання на період навчання іногородніх студентів, слухачів, курсантів, асистентів-стажистів, інтернів, клінічних ординаторів, аспірантів, ад'юнктів, докторантів тощо (далі - Студенти), а також: студентів з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за умови відсутності в них іншого місця проживання;

Відповідно до статті 2 Закону України «Про вищу освіту», права вищого навчального закладу, що визначають його автономію, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені іншими законами чи нормативно-правовим актами. Статтею 70 цього ж Закону матеріально-технічна база вищих навчальних закладів включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші матеріальні цінності. Відповідно до законодавства та з урахуванням організаційно-правової форми вищого навчального закладу з метою забезпечення його статутної діяльності засновником (засновниками) закріплюються на основі права господарського відання або передаються у власність будівлі, споруди, майнові комплекси, комунікації, обладнання, транспортні засоби та інше майно. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що майно закріплюється за державним або комунальним вищим навчальним закладом на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників вищого навчального закладу та вищого колегіального органу самоврядування вищого навчального закладу, крім випадків, передбачених законодавством;

ОСОБА_4 освіти та науки України від 16.12.2010 року, як засновника ЗДІА та його структурних підрозділів, вказана пряма заборона приватизації приміщень (кімнат) в студентському гуртожитку по вул. Трегубова, 1 в місті Запоріжжі;

Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», статтею 1 абзац другий передбачено, що цей Закон не поширюється на громадян, які проживають г гуртожитках, призначених для тимчасового проживання у зв'язку з навчанням, перенавчанням чи підвищенням кваліфікації у навчальних закладах та у зв'язку з роботою (службою) за контрактом; осіб, які мешкають у гуртожитку без законних підстав (без офіційної реєстрації місця проживання); громадян, які проживають у спеціальних гуртожитках, призначених для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі і потребують поліпшення житлових умов, або жила площа яких тимчасово заселена, або повернути колишнє жиле приміщення яким немає можливості; на військовослужбовців, працівників Збройних Сил України та ОСОБА_4 внутрішніх справ України, які проживають у гуртожитках; а також на осіб, які потребують медичної допомоги у зв'язку із захворюванням на туберкульоз; на осіб, які проживають у гуртожитках, що мають статус соціальних на момент набрання чинності цим Законом;

Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб .

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до Свідоцтва про право власності № 1078 від 19.05.2000р., гуртожиток по вул. Трегубова, 1 в м. Запоріжжя зареєстрований як гуртожиток в цілому, а не як гуртожиток, призначений для проживання сімей та одиноких осіб. Більше того, на другому, третьому та частково пятому поверхах проживають студенти на період навчання. Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (справа про приватизацію державного житлового фонду) від 28 вересня 2000 року N 10-рп/2000 у справі N 1-37/2000 визнати такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення пункту 2 статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року в редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 22 лютого 1994 року. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим;

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» ... громадським житловим фондом розпоряджаються власники жилих приміщень. Вони, зокрема, вирішують питання про продаж наймачеві жилого приміщення, в зв'язку з чим той не праві вимагати покладення на - власника обовязку по відчуженню квартири (будинку). Разом з тим наймач користується переважним правом на викуп займаного жилого приміщення і в разі відчуження останнього в іншій особі, він вправі предявити позов про переведення на нього прав і обовязків покупця або про визнання угоди недійсною.

Відповідно до п. З Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян затвердженого Наказом ОСОБА_4 з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 N 396 та зареєстрованого в ОСОБА_4 юстиції України 29 січня 2010 р. за N 109/17404 передбачено, що не підлягають приватизації об'єкти, визначені Законами України "Про приватизацію державного житлового фонду", "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" та іншими законами.

Закон встановлює перелік об'єктів, які приватизації не підлягають. Такими, зокрема, є: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. До державного житлового фонду відноситься житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до Ордеру №17 на поселення на житлову площу в студентському гуртожитку, виданого ОСОБА_5 11 грудня 1995 року, позивачка зареєстрована в студентському гуртожитку ЗГНК ЗДІА за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубова, 1, кімн. №513, та згідно останнього абзацу вищевказаного ордеру, кімната в вищезазначеному гуртожитку надавалась їй без права приватизації.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась із заявою про видачу довідки відповідного зразку для предявлення її у відповідні органі для здійснення подальшої приватизації кімнати в гуртожитку, не маючи законних підстав для її здійснення, передбачених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому отриманий нею лист директора ЗГЕК ЗДІА від 09.11.2015 року № 579 про відмову у видачі вищевказаної довідки з посиланнями на ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» є обґрунтованим, оскільки у Запорізької державної інженерної академії не має законних підстав для надання довідки про склад сім'ї та займаних приміщень ОСОБА_1 згідно Додатку 6, наведеного у Положенні про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпредметними та безпідставними, у зв'язку з чим не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись: ст. 19, 41,47 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 5, 9, 64 ЖК України, Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом ОСОБА_4 з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 3 ст. 61, ст.ст. 10,60,88, 212- 215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу Запорізької державної інженерної академії, третя особа Запорізька державна інженерна академія про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Добрєв М. В.