АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/3041/2017 Головуючий в 1 інстанції - Гончарук В.П.
Справа № 755/5301/16-ц Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» про надання достовірної інформації про продукцію та відшкодування завданої шкоди

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» про надання достовірної інформації про продукцію та відшкодування завданої шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року та постановити нову ухвалу про задоволення заяви в повному обсязі, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2016 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову по цивільній справі та просив вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони відповідачам вчиняти будь-які дії (продаж, зміна описів товару, застава, передавання, утилізація тощо) щодо неякісних товарів, якими є штучні риболовні приманки компанії Рапала з акустичними пристроями (бренди Rapala, Blue Fox, Storm, Luhr Jensen) та продукти на феромонній основі (бренди Trsgger X, Uitrabite, GEFAS).

Також, просив зобов'язати відповідачів повідомити третіх осіб про тимчасову судову заборону (до набуття чинності кінцевого судового рішення) на вчинення щодо вказаних товарів будь-яких дій, а також, зобов'язати відповідачів повідомити суд про те, де, коли і в який спосіб відповідачі повідомили третіх осіб про цю тимчасову судову заборону.

Застерегти відповідачів, що за надання недостовірних офіційних документів службова особа несе кримінальну відповідальність за ст. 366 КК України, та застерегти керівників компанії Рапала, що за невиконання судового рішення вони несуть кримінальну відповідальність за ч. 3, ст. 382 КК України.

Обґрунтовуючи заяву посилався, зокрема, на те, що відповідачі поширювали інформацію щодо купівлі-продажу неякісного товару через джерела (сайти тощо), спрямовані, у відповідності до ст. 641 та 699 ЦК України, на невизначене коло осіб, а тому, тимчасова судова заборона на обіг неякісних товарів має бути поширена у той самий спосіб з метою поінформованості цього невизначеного кола (третіх) осіб, а також, для контролю за діями відповідачів.

Проте, із такими доводами апеляційної скарги погодитися не можна.

Пунктом 2 ч.1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Постановою пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» п. 2 роз`яснено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому, за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Судам слід урахувати, що у справах окремих категорій позови можна забезпечувати за допомогою спеціальних заходів, які регулюються нормами відповідних законів.

Постановлюючи ухвалу суд правильно вважав, що вказаною заявою позивач фактично просить суд зупинити господарську діяльність відповідачів щодо реалізації певної продукції.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд обгрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а ухвалуДніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: