Справа №2-8429/09 16.02.2017 16.02.2017 16.02.2017
Провадження №22-ц/784/576/17
Категорія 49 Головуючий у першій інстанції - Павлова Ж.П.
Доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Коломієць В.В., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Шагаєм О.А.,

за участю: позивачки - ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2009 року за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_5

про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и л а:

У червні 2009 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

Позивачка зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1986 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що з березня 2009 року вони припинили подружні стосунки у зв'язку з втратою взаєморозуміння та довіри, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірваний.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на те, що позивачка з позовом до суду про розірвання шлюбу не зверталась, про розгляд даної справи судом ніколи не повідомлялась, рішення про розірвання шлюбу не отримувала, просила рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи і перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що з 12 липня 1986 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2009 році сторони дійшли згоди щодо припинення шлюбних стосунків, через те, що було втрачено почуття любові, відсутнє взаєморозуміння та психологічний комфорт у сім'ї, у зв'язку з чим звернулись до суду про розірвання шлюбу.

Як пояснила позивачка в засіданні судової колегії, вона на той час не заперечувала проти розірвання шлюбу з відповідачем.

Враховуючи зазначене, суд дійшов правильного висновку про те, що сім'я розпалася, подальше збереження шлюбу недоцільне, тому на підставі ст. 112 СК України, суд обґрунтовано задовольнив позов.

Посилання представника позивачки на те, що ОСОБА_3 з позовом до суду про розірвання шлюбу не зверталась, про розгляд даної справи судом ніколи не повідомлялась, рішення про розірвання шлюбу не отримувала, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

Навпаки, з пояснень ОСОБА_3 в засіданні судової колегії вбачається, що позивачка не заперечувала проти розірвання шлюбу з відповідачем у 2009 році, оскільки на той час виникла така необхідність. Однак вона не була ініціатором розлучення.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі оскаржуваного рішення було складено актовий запис про розірвання шлюбу № 266 від 9 листопада 2010 року, та 29 березня 2011 року сторони отримали свідоцтво про розірвання шлюбу, про що свідчить актовий запис про розірвання шлюбу.

Зазначені обставини свідчать про те, що сторони дійсно мали намір розлучитися для чого й звернулися до суду. Обставини, які виникли після винесення рішення суду, не можуть бути підставою для його скасування.

Посилання позивачки на порушення судом норм процесуального права (стосовно правил підсудності спору) , не можуть бути підставою для скасування судового рішення , оскільки це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити, а заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2009 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: В.В. Коломієць

І.В. Лівінський