Справа № 462/40/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та трьох процентів річних,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 718289,10 грн. боргу, який складається з 69736,90 грн. основного боргу та 2092,20 грн. 3% річних. Свої вимоги мотивують тим, що відповідач 05 травня 2015 року позичила у неї 69736,90 грн., які зобовязувалася повернути до 05 травня 2016 року, проте відповідач свої зобовязання не виконала, грошей не повернула. У звязку з наведеним просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала в повному обємі, пояснила, що гроші вона в позивача позичала, її син мав повернути борг, проте цього не зробив, просить позивача розстрочити їй виплату боргу.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 05 травня 2015 року відповідач ОСОБА_2 позичила у позивача ОСОБА_1 69736,90 грн., які зобовязувався повернути у строк до 05 травня 2016 року, що підтверджується договором позики від 05 травня 2015 року, укладеного між сторонами, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 908 /а.с.5/. Зазначені обставини повністю визнаються відповідачем.

Відповідач не виконала взяті на себе зобовязання, позичені гроші позивачу у визначений строк не повернула, і тому з відповідача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 69736,90 грн.

Беручи до уваги, що відповідач прострочила виконання грошового зобовязання, з неї також підлягають стягненню три відсотки річних у розмірі 2092,20 грн. відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України (69736,90 грн. х 3% х 365 : 365 : 100 % = 2092,20 грн.).

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає позовні вимоги підставними, і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 71829,10 грн. (69736,90 грн. + 2092,20 грн. = 71829,10 грн.).

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума, сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,62,88,209,212-215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 71829 (сімдесят одна тисяча вісімсот двадцять девять) гривень 10 коп. боргу та 718 (сімсот вісімнадцять) гривень 29 коп. судового збору. Всього стягнути 72547 (сімдесят дві тисячі пятсот сорок сім) гривень 39 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

Оригінал рішення.