Провадження № 2-др/161/10/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року м.Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі: Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в якій просить суд, ухвалити додаткове рішення в даній справі в частині щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви до моменту досягнення дитиною повноліття.
Сторони в судове засідання не зявились, проте належним повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Приймаючи таке рішення суд виходив з вимог ст. 220 ЦПК України в якій визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
В одній з вимог позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просила суд, стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, стосовно якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення (а.с. 4 ).
Судом встановлено, що з 03.06.2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.18 ).
Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6 ).
Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог щодо стягнення аліментів слід задовольнити частково та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення нею повноліття.
При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та стягувача аліментів.
Крім того, суд бере до уваги також, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році встановлений прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Враховуючи, що позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Враховуючи наявність відповідної вимоги позивача, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 212 - 215, 220 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в частині вимог про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, від дня подання позовної заяви з 21.12.2016 року до повноліття дитини.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обовязкового негайного виконання.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Подзіров А.О.