АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року позивач звернувся із позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3, і після його смерті залишилось спадкове майно - квартира АДРЕСА_1, в якій зареєстрований лише позивач.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру та відсутністю її державної реєстрації, 15 грудня 2015 року державним нотаріусом 12 Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. було винесено постанову про відмову ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1. (а.с.2-4)

Представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства.(а.с. 22-23)

Представник третьої особи просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства.(а.с. 29-30)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2016 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.92-94)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду і ухвалити рішення з урахуванням вимог чинного законодавства України, виходячи з дійсних обставин і доказів по справі. На обґрунтування скарги зазначив, що його матір ОСОБА_5 з 1997 року жила однією сім'єю з ОСОБА_3, в 2002 році за спільні кошти була придбана квартира АДРЕСА_1, в 2003 році був зареєстрований шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_5 вступила в права спадкування за законом, подавши заяву до Київської державної нотаріальної контори №12, а після смерті ОСОБА_5 заяви на вступ у спадщину подали ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_6, яка пізніше відмовилась від своєї частки спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.102-106)

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представники - ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтримали скаргу і просили її задовольнити, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Позивач ОСОБА_2 був сповіщений в порядку частини 6 ст. 76 ЦПК України. Представник третьої особи подав письмову заяву в якій покладався на розсуду суду і просив розглянути справу за його відсутності.(а.с. 210-221)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом встановлено, що 23 січня 2002 року був укладений договір купівлі-продажу за яким ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, придбав квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю., право власності ОСОБА_3 було зареєстровано встановленим порядком.(а.с. 88-89)

12 вересня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб.(а.с. 118)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.(а.с. 6)

За наявною у матеріалах справи копією спадкової справи № 1143/07, після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявили про прийняття спадщини померлого: син ОСОБА_2, син ОСОБА_3, 1970 рокународження та дружина ОСОБА_5(а.с. 47-77)

01 квітня 2013 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербина Я.О. відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа.(а.с. 61)

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.(а.с. 119)

15 грудня 2015 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа.(а.с.7)

Згідно до вимог частини 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положеннями частини 1 ст. 1269 цього Кодексу, в редакції Закону чинного на час відкриття спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідні роз'яснення містяться і в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

До суду не надано доказів відмови спадкоємців (син ОСОБА_2, син ОСОБА_3, 1970 року народження та дружина ОСОБА_5) від прав на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

З огляду на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_5 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_3, а тому після смерті ОСОБА_5 право на належну їй частку може бути передано її спадкоємцям.

Тому, колегія суддів частково погодилась з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1

Право на вищевказану квартиру, яка є предметом спору, або її частку Київській міській раді не належить і остання не заперечувала позовних вимог зважаючи на відсутність матеріально-правового інтересу щодо предмету спору про що представник відповідача зазначила у поясненнях до районного суду.(а.с. 22-23)

Тому, Київська міська рада не може бути визнана належним відповідачем по цій справі.

З огляду на положення ч. 1 ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного розгляду не вправі вирішувати питання про притягнення до участі у справі як відповідачів ОСОБА_3, 1970 року народження, та спадкоємців ОСОБА_5, щодо яких районний суд не вирішував питання про їх притягнення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову заявленого до неналежного відповідача, оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові.

Враховуючи наведене, не підлягає задоволенню заява ОСОБА_1 про накладення арешту на спірну квартиру, заявлена ним в суді апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2016 року - скасувати, ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

О.Ф.Мазурик

Справа № 22-ц/796/2298/2017

Унікальний номер 759/19673/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Шум Л.М.

Доповідач Левенець Б.Б.