АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/708/17 Справа № 185/5828/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бондаренко В. М. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І. о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилалися на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 16 квітня 2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим, за вищезазначеним кредитним договором, станом на 13 червня 2016 року, виникла заборгованість у розмірі 7 944 грн. 35 коп., яка складається із: 1 406 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом; 5 683 грн. 37 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 354 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова), тому просили стягнути з відповідача на користь банку вищезазначену заборгованість та судові витрати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ КБ «Приватбанк» подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частина друга ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи 16 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг; Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг (а.с.10-16).

Відповідно до умов договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - 36 місяців, тобто до 16 квітня 2011 року. Кредитна лінія відповідачу була відкрита 16 квітня 2008 року (а.с.10).

Відповідачем було допущено неналежне виконання зобов'язань за договором та, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ «Приватбанк», сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором станом на 13 червня 2016 року становить 7 944 грн. 35 коп., яка складається із: 1 406 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом; 5 683 грн. 37 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 354 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.8, 9).

З розрахунку заборгованості вбачається, останній платіж на погашення кредиту відповідачем було здійснено 15 жовтня 2009 року (а.с.8, 9).

Відповідно до штемпелю вхідної кореспонденції суду із вищезазначеною позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися до суду 07 липня 2016 року (а.с.2-7).

З матеріалів справи вбачається відповідачем в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення було подано заяву про застосування строків позовної давності у даній справі (а.с.42, 43).

Отже, судом встановлено факт неналежного виконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором, в результаті чого утворилася заборгованість.

Однак, враховуючи, що строк дії кредитного договору - до 16 квітня 2011 року, останній платіж було здійснено відповідачем у погашення кредитної заборгованості 15 жовтня 2009 року, відповідачем в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення було подано заяву про застосування строків позовної давності у даній справі та враховуючи, що із позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися до суду - 07 липня 2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не було встановлено дійсних обставин справи є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді