АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/4315/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі №589/15, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 9 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 9 серпня 2016 року узадоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 589/15 відмовлено. Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ПАТ "Укрсоцбанк", про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 589/15 залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Скаржник зазначає, що відмовляючи у задоволення клопотання про поновлення строку, суд не враховав, що заявник в період провадження в третейському суді перебував під вартою, що підтверджується вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2016 року, а тому об'єктивно не міг знати про існування третейського провадження та ухвалення третейського рішення.

Особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду та залишаю заяву про скасування рішення третейського суду без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що виклики та рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 квітня 2015 року направлялись на адресу місця проживання заявника, вказаному в кредитному договорі, проте конверти повертались до суду за закінченням встановленого строку зберігання. Керуючись вимогами ч. 1 ст. 77 ЦПК України, яка встановлює, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, суд першої інстанції дійшов висновків, що неотримання заявником рішення третейського суду не є підставою для поновлення строку на його оскарження.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст.389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 389-1 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Судом установлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту у розмірі 345339 грн. 58 коп. та третейський збір в сумі 3853 грн. 40 коп.

З заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 квітня 2015 рокузаявник звернувся 1 липня 2016 року

З матеріалів третейської справи вбачається, що виклики надсилались ОСОБА_1 за місцем його реєстрації, натомість повертались до суду за закінченням встановленого строку зберігання. Під час розгляду справи відповідач участі не приймав.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Звертаючись з клопотання про поновлення пропущеного строку, заявник вказував на те, що з 21 квітня 2015 року він перебував під вартою в Харківському слідчому ізоляторі та був звільнений з-під варти у залі суду у зв'язку з фактичним відбуттям призначеного строку покарання 25 квітня 2016 року, що підтверджується вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2016 року. Про існування рішення третейського суду заявнику стало відомо з усних пояснень представника ПАТ "Укрсоцбанк" під час розгляду цивільної справи про звернення стягнення на предметі іпотеки.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції на вказані доводи уваги не звернув та не врахував, що ЦПК України не містить вичерпного переліку поважності причин пропуску строку на оскарження. Вони оцінюються у кожній конкретній справі, виходячи із фактичних обставин. При цьому мають враховуватись положення ст. 129 Конституції України та ст. ст. 17, 389-1 ЦПК України про право особи на оскарження рішення третейського суду.

Таким чином, суд належним чином не дослідив причини пропуску строку для подання заяви про скасування рішення третейського суду, не врахував наведені заявником причини пропуску строку та не дав їм правової оцінки.

Таким чином, судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до ч. 1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 9 серпня 2016 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова