Справа № 355/1236/16-ц Головуючий у І інстанції Єременко В. М.
Провадження № 22-ц/780/914/17 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 47 07.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючогоБерезовенко Р.В.,
суддівОлійника В.І., Матвієнко О.А.,
при секретаріСпеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: служба у справах дітей та сім'ї Баришівської райдержадміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення регламенту побачення з дитиною,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_7, третя особа: служба у справах дітей та сім'ї Баришівської райдержадміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення регламенту побачення з дитиною.

В обґрунтування позову вказував, що 19 листопада 2011 року між ним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено шлюбу у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області (актовий запис №187).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

26 листопада 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, відповідно до рішення Баришівського районного суду Київської області, та стягнуто з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На даний час відповідач вдруге уклала шлюб та змінила прізвище на «ОСОБА_6». Донька проживає разом з матір'ю в будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розпорядження Баришівської районної державної адміністрації Київської області №23 від 22.01.2014 року позивачу було встановлено дні побачення із донькою двічі на тиждень з 09-00 год. по 16-00 год. за попередньою домовленістю із ОСОБА_7

Відповідачка зловживає своїми правами і створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, та не дає брати участь в її вихованні.

Просив зобов'язати ОСОБА_7, не чинити перешкоди ОСОБА_6 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та в її вихованні і встановити наступний регламент побачення з донькою ОСОБА_9: перші, треті вихідні кожного місяця з 09.00 год. суботи до 20.00 год. неділі та святкові дні за домовленістю з 09.00 год. до 20.00 год.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_6 у спілкуванні та прийнятті участі у вихованні спільної дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено способи участі ОСОБА_6 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

- побачення першої та третьої суботи з 10.00 год. до 15.00 год. кожного місяця, другої та четвертої неділі з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. кожного місяця за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1;

- про побачення з донькою ОСОБА_6 повинен попередньо попереджати матір дитини ОСОБА_7;

- під час побачення з донькою ОСОБА_6 повинен враховувати такі обставини, як стан здоров»я дитини, її бажання під час відвідування центрів дитячих розваг та інших дитячих закладів.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 листопада 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено шлюбу у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області (актовий запис №187).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

26.11.2013 року шлюб між ними було розірвано та стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Розпорядженням Баришівської районної державної адміністрації Київської області №23 від 22.01.2014 року позивачу було встановлено дні побачення із донькою двічі на тиждень з 09-00 год. по 16-00 год. за попередньою домовленістю із ОСОБА_7, що відповідачкою виконується не в повній мірі.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_7 чинить перешкоди ОСОБА_6 бачитися з малолітньою дочкою ОСОБА_9, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому є всі підстави для визначення способу участі ОСОБА_6 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому порядку.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров"я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Отже, ухвалюючи рішення та зобов'язуючи ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_6 у спілкуванні та прийнятті участі у вихованні спільної дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 і визначаючи способи участі ОСОБА_6 у вихованні малолітньої дочки, суд першої інстанції, на думку колегії суддів вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, та дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позову, тому, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки таке рішення відповідає нормам діючого законодавства та інтересам динити.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що побачення з батьком можуть негативно вплинути на здоров»я дитини, враховуючи її вікові особливості та психічний розвиток, то вони колегією суддів розцінюються критично, оскільки жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів апелянтом надано не було, а висловлені побоювання відповідачем є лише її припущеннями, на яких, відповідно до ст. 60 ЦПК України не може грунтуватися рішення суду.

Також, не було надано суду жодних доказів, що саме в інтересах дитини спілкування батька і дитини повинно відбуватися в присутності іншої особи.

За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права не заслуговують на увагу, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

При цьому, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: В.І.Олійник

Ю.О.Матвієнко