АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/879/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_6" на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_6" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року повірена особа ПАТ "Креді ОСОБА_6" звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 2 квітня 2010 року між АТ «ІНДЕКС-БАНК», повним правонаступником якого являється ПАТ "Креді ОСОБА_6" та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 108/704724. Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 144 942 грн. зі строком повернення 1 квітня 2015 року (включно).

14 грудня 2015 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у сумі 21 893 грн. 81 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Розрахунок заборгованості, що надавався в судовому засіданні та на підставі якого було винесено рішення, був виконаний станом на 13 липня 2015 року.

У вказаному розрахунку заборгованість визначена як: 15 697 грн. 73 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 249 грн. нараховані відсотки за період з 1 червня 2015 року по 30 червня 2015 року; 107 грн. 91 коп. нараховані відсотки за період з 1 липня 2015 року по 13 липня 2015 року; 1 772 грн. 64 коп. прострочені відсотки; 4 066 грн. 52 коп. пеня.

Починаючи з 14 липня 2015 року було донараховано 4 127 грн. 21 коп. в т.ч.: відсотки за період з 14 липня 2015 року по 7 жовтня 2016 року 2484,74 грн.; відсотки за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 3% річних 442 грн. 61 коп.; інфляційне збільшення суми боргу за прострочення виконання грошового зобовязання 1 199 грн. 86 коп.

Просили стягнути з ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором та невиконання грошового зобовязання в розмірі 4 127 грн. 21 коп.,

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ "Креді ОСОБА_6" заборгованість за кредитним договором в сумі 264 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ "Креді ОСОБА_6" оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просили суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що укладений між сторонами кредитний договір не предбачає нарахування та сплату відсотків за кредитом після спливу дії договору. Також зазначив, що банк не заявляв вимоги про застосування ст.625 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду.

Судом встановлено, що 2 квітня 2010 року між ПАТ «ІНДЕКС-БАНК» повним правонаступником якого являється ПАТ «Креді ОСОБА_6» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 108/704724, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 144 942 грн. зі строком повернення 1 квітня 2015 року (включно).

Згідно з наданим позивачем розрахунком відсотки, внаслідок невиконання вказаного рішення суду, за період з 14 липня 2015 року по 7 жовтня 2016 року за користування кредитними коштами становлять 2 484 грн. 74 коп., відсотки за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 3% річних 442 грн. 61 коп. та інфляційне збільшення суми боргу за прострочення виконання грошового зобовязання 1199 грн. 86 коп.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду за користування кредитом щомісячно в розмірі 19,30 % річних у валюті кредиту, починаючи з дня видачі кредитних коштів з рахунку позичальника до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Пунктом 2.3 кредитного договору передбачено, що моментом (днем) повного погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Банку всієї суми кредиту, процентів, пені та інших можливих штрафних санкцій, передбачених цим договором.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_6» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 893 грн. 81 коп. Розрахунок заборгованості на підставі якого було ухвалено вказане рішення був виконаний станом на 13 липня 2015 року, тобто також після 1 квітня 2015 року.

Таким чином, при ухваленні даного рішення судом встановлено та перевірено законність нарахування відсотків і штрафних після 1 квітня 2015 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що сплату відсотків за користування кредитом, укладений між сторонами кредитний договір (п.1.4.1), передбачає до моменту повного погашення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що повне погашення заборгованості ОСОБА_7 перед Банком за умовами кредитного договору не відбулося.

Враховуючи обставини справи, вищезазначені положення закону та умови кредитного договору, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_7 на користь Банку відсотків за користування кредитом у період з 14 липня 2015 року по 7 жовтня 2016 року в розмірі 2 484 грн. 74 коп.

Крім того, поза увагою суду залишилось положення ст. 625 ЦК України із поєднанням зі ст.1048 ЦК України, які підлягають застосуванню у разі прострочення виконання боржником грошових зобовязань.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором кредиту, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу.

Колегія суддів вбачає, що наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє позивача права на стягнення зазначених втрат за користування грошовими коштами на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_8 на користь Банку відсотків за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 3 % річних та інфляційних втрат за кредитним договором, на вищевказані обставини справи та норми закону уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин; залишив поза увагою те, що з боржника на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобовязання внаслідок невиконання рішення суду про стягнення боргу. Висновок суду про те, що позивачем не були заявлені позовні вимоги про застосування ст..625 ЦК України не є підставним, оскільки розрахунок заборгованості, який був наданий позивачем був виконаний із застосуванням зазначеної статті.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, а саме до стягнення підлягає відсотки за користування кредитними коштами за період 14 липня 2015 року по 7 жовтня 2016 року в розмірі 2 484 грн. 74 коп.; інфляційні втрати за цей же період часу в розмірі 1 199 грн. 86 коп. та 3% річних від простроченої суми 442 грн. 61 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_6» підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 893 грн. 80 коп. (1378+1515,80).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_6" задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року у даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_6" відсотки за період з 14 липня 2015 року по 7 жовтня 2016 року у розмірі 2484,74 грн.; відсотки за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 3% річних - 442 грн. 61 коп.; інфляційне збільшення суми боргу за прострочення виконання грошового зобовязання 1 199 грн. 86 коп., а всього 4 127 грн.21 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_6" судові витрати в розмірі 2 893 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :