АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого судді Кулянди М.І.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар Чубрей І.І.

за участю представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловою площею, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_3 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 лютого 2017 року

встановила:

В серпні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом.

Посилався на те, що він є інвалідом 1 групи і потребує сторонньої допомоги в соціально-побутових потребах.

Зазначав, що його донька ОСОБА_4 надає допомогу лише матері, яка також є інвалідом 1 групи та потребує постійного стороннього догляду.

Він з дружиною та донькою є власниками трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03 липня 1996 року, виданого Представництвом Фонду державного майна України в м. Чернівці, зареєстрованого в Чернівецькому КОБТІ за № 21997.

Вказана квартира складається з кухні площею 11.10 кв.м., трьох ізольованих кімнат площами, відповідно 17,30 кв.м, 18,9 кв.м. та 20,20 кв.м., двох коридорів 2-1 площею 5,90 кв.м та 2-2 площею 11.10 кв.м.. вбиральні 2-8 площею 1,10 кв.м., ванної кімнати площею 4,10 кв.м. та трьох комор площами, відповідно 0,80 кв.м., 2,90 кв.м., 1,0 кв.м.

22ц/794/439/17 р. Головуючий у 1 інстанції Скуляк І.А.

Категорія 43 Доповідач Кулянда М.І.

На підставі вищевикладеного просив суд встановити порядок користування в квартирі АДРЕСА_2, а саме: виділити ОСОБА_5І, кімнату 2-5 площею 20,20 кв.м., ОСОБА_6 та ОСОБА_4 кімнати 2-3 площею 17,300 кв.м. та 2-4 площею 18,9 кв.м., інші приміщення залишити в загальному користуванні.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Встановлено порядок користування в квартирі АДРЕСА_3, а саме: виділено ОСОБА_5 кімнату 2-4 площею 18,90 кв.м., ОСОБА_6 кімнату 2-5 площею 20,20 кв.м., ОСОБА_4 кімнату 2-3 площею 17,30 кв.м., інші приміщення, а саме: кухню площею 11,10 кв.м., ванну кімнату площею 4,10 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., коридор площею 5,90 кв.м., передпокій площею 11,60 кв.м., комору (вбудовану шафу) - залишено в загальному користуванні.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким виділити йому, ОСОБА_5, кімнату 2-5 площею 20,20 кв.м., ОСОБА_6 та ОСОБА_4 кімнати 2-3 площею 17,300 кв.м. та 2-4 площею 18,9 кв.м..

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є інвалідом 1 групи, що підтверджується довідкою Чернівецькою СМЕК серія 12 ААА № 235568 від 16 березня 2016 року (а. с.2).

Відповідачка ОСОБА_6 також являється інвалідом 1 групи та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою Чернівецькою СМЕК серія 10 ААВ № 936858 від 15 жовтня 2014 року (а.с.2)..

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03 липня 1996 року, виданого Представництвом Фонду державного майна України в м. Чернівці, зареєстрованого в Чернівецькому КОБТІ за № 21997 ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є власниками спільного сумісного майна - квартири АДРЕСА_1. /а.с.3/.

Відповідно до технічного паспорта вказана квартира складається з кухні 2-9 площею 11.10 кв.м., трьох ізольованих кімнат 2-3, 2-4, 2-5, площами відповідно 17,30 кв.м, 18,90 кв.м., 20,20 кв.м., двох коридорів 2-1 площею 5,90 кв.м та 2-2 площею 11.10 кв.м.. вбиральні 2-8 площею 1,10 кв.м., ванної кімнати площею 4,10 кв.м. та трьох комор. (а.с. 5-6).

Суд першої інстанції, врахувавши те, що відповідачка ОСОБА_6 є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду, оскільки є лежачою, прийшов до правильного висновку, виділивши їй в користування жилу кімнату 2-5 площею 20,20 кв.м., оскільки вказана кімната знаходиться найближче до ванної кімнати, коридору та кухні, що необхідно для комфортного проживання ОСОБА_6

Надуманими є твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував порядок користування жилими приміщеннями, який визначили сторони, оскільки ним не доведено що між сторонами був визначений такий порядок користування приміщеннями.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з інтересів відповідача ОСОБА_6, яка є інвалідом 1 групи і не може самостійно себе доглядати. За нею здійснює догляд донька ОСОБА_4, яка є відповідачем у справі. При цьому, з кімнати 2-5 є прямий вихід на вулицю, яким відповідачка користується для того, щоб виїхати на вулицю.

В суді апеляційної інстанції, надаючи пояснення по справі, відповідачка ОСОБА_4 зазначила, що позивач більше півроку не проживає в спірному житловому приміщенні. Вказану обставину також підтвердив представник апелянта ОСОБА_3

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, апелянт не надав суду належні та допустимі докази на спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28 лютого 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: