Справа № 310/4835/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції про визнання батьківства, виключення відомостей про батька дитини,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що з 2005 по 2010 рік він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, від яких 15. 01. 2008 року народився син ОСОБА_4, він визнав своє батьківство, але у книзі реєстрації народжень дані про батька дитини записані зі слів матері, а саме ОСОБА_5.

Він є біологічним батьком дитини, відповідачка завжди визнавала факт його батьківства, навіть після розірвання шлюбних відносин він бачився з сином, відвідував його у дитячому садочку, брав до себе додому, завжди бажав внести зміни до актового запису про народження дитини і вказати себе батьком.

Проте 10. 07. 2014 року за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до актового запису про народження дитини відомості про дитину були змінені на ОСОБА_6.

На даний час він бажає встановити своє батьківство, тому просить визнати його батьком ОСОБА_6, 15. 01. ІНФОРМАЦІЯ_1, виключити записи про ОСОБА_3 як дитини з актового запису про народження № 154 від 14. 02. 2008 року, та записати батьком його ОСОБА_1, зобовязати відділ ДРАЦС Бердянського МУЮ внести відповідні зміни до актового запису про народження № 154 від 14. 02. 2008 року.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просить задовольнити. Пояснив, що і до, і після народження дитини вони з ОСОБА_2 жили однією сім»єю як чоловік та жінка, мали спільний побут, взаємні обовязки, які є у подружжя, після народження дитини він завжди хотів записати себе батьком у свідоцтві про його народження, проте відповідачка заперечувала проти цього на тих підставах, що її старший син носить її прізвище -ОСОБА_2, і хотіла, щоб обоє дітей носили одне прізвище для запобігання у майбутньому проблем зі сверсниками.

Він не бажав проблем в сім»ї, тим більше не хотів вирішувати це питання судовим шляхом, а відповідачка ніколи не спростовувала його батьківство.

Після народження дитини він забирав її з пологового будинку, вони мешкали у його домі по вул. Бакінська, 26, відповідачка не працювала, він забезпечував її та дитину матеріально.

Після розірвання шлюбних відносин, з 2010 по 2012 рік він постійно бачився з сином, забирав його до себе додому, приводив до своїх батьків, відвідував у дитячому садочку, син знає його як свого батька.

Після того, як ОСОБА_2 познайомилася з ОСОБА_3, то стала перешкоджати його зустрічам з сином, але і після того не заперечувала, що він батько дитини, про це вказала і працівникам міліції, коли її опитували.

У 2014 році він дізнався про те, що відповідачка вписала ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4, і виїхала у невідомому напрямку, і він позбавлений можливості навіть розшукувати дитину, оскільки не вписаний його батьком у актовий запис про народження.

Відповідачі повторно до суду не явилися, про день слухання справи повідомлені за місцем своєї реєстрації, причини неявки суду не пояснили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів.

Представник 3-ї особи відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції до суду не явився, про день слухання справи повідомлений, у заяві просить розглядати справу за його відсутності.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, сімейні фотографії, надані позивачем, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 2005 по 2010 рік ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, вели сімейне життя чоловіка та жінки.

Як вбачається з копії актового запису про народження № 154 від 14 лютого 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області 15 січня 2008 року у м. Бердянську Запорізької області народився ОСОБА_5.

Із записів відомостей про батьків дитини встановлено, що матір»ю є ОСОБА_2, батьком ОСОБА_7, при цьому вбачається, що підставою відомостей про батька є заява матері від 14. 02. 2008 року, тобто запис здійснено на підставі ст. 135 СК України.

Як пояснив позивач з моменту народження дитини його батьківство ніким не оспорювалося, проте у актовий запис про народження дитини відомості про батька були внесені його дружиною за її бажанням, мотивуючи це тим, щоб ОСОБА_5 носив те саме прізвище, що і її дитина від іншого шлюбу, інших підстав для невнесення відомостей ОСОБА_1 як батька дитини судом не встановлено.

Згідно записів у актовому запису про народження № 154, 10. 07. 2014 року за заявою матері та батька про визнання батьківства, та на підставі свідоцтва про шлюб № 412 від 01. 08. 2014 року у вищевказаний актовий запис № 154 було внесено зміни, а саме прізвище дитини зазначено ОСОБА_3, по-батькові Олександрович, у відомостях про батька вказано ОСОБА_3, відомості про матір- прізвище змінене на ОСОБА_3.

На тій підставі, що він є біологічним батьком дитини, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про встановлення батьківства відносно його сина ОСОБА_4.

За клопотанням позивача судом була призначена судова медичко генетична експертиза для визначення наявності кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 15. 01. ІНФОРМАЦІЯ_2.

У звязку з неявкою ОСОБА_2 на відбір зразків крові до Київського міського клінічного бюро судово медичної експертизи ухвала суду про призначення експертизи повернута експертом без виконання, при цьому як зазначено лікарем сме ОСОБА_8 ОСОБА_1 27. 01. 2017 року до відділення судової експертизи прибув.

У відповідності до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи факт ухилення ОСОБА_2 від явки на судово медико - генетичну експертизу, суд вважає встановленим факт біологічного батьківства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_6 15. 01. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того суд зважає на той факт, що відповідачка ОСОБА_2 ніколи не заперечувала факт батьківства позивача щодо сина ОСОБА_4, що підтверджено також відмовним матеріалом Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 25. 09. 2012 року, відкритого за заявою ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка у своїх поясненнях вказувала, що у період перебування у незареєстрованих шлюбних відносинах з ОСОБА_1 у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1) за заявою матері та батька дитини;

3) за рішенням суду.

Частина 1 ст. 128 СК України передбачає, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Частина 4 цієї ж статті вказує, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Суд зважає на те, що позивач позбавлений можливості бачитись і спілкуватись зі своїм сином тільки на тій підставі, що у актовому запису про його народження він не числиться його батьком, тому він звернувся до суду з цим позовом.

Проте його право на спілкування з дитиною забезпечується ст. 153 СК України, а саме - мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Суд вважає, що ст. 129 СК України в частині позовної давності у 1 рік не застосовується до даних правовідносин, оскільки біологічне батьківство позивача ніким не оспорювалося, позивач лише бажає оформити його юридично для можливості надавати дитині матеріальної допомоги, спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні, і ці наміри його не суперечать вимогам закону та інтересам дитини.

На підстави вищевикладеного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, тому є підстави для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 125,128,135 СК України, ст. ст. 10,60,146, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 28. 04. ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком ОСОБА_6, 15. 01. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виключити відомості про ОСОБА_3, 24. 07. ІНФОРМАЦІЯ_4 як про батька дитини з актового запису № 154 від 14. 02. 2008 року про народження ОСОБА_6, 15. 01. ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, записати батьком ОСОБА_6 ОСОБА_9 ОСОБА_10, 28. 04. ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобов»язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області внести зміни до актового запису про народження № 154 від 14. 02. 2008 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області на ОСОБА_6, 15. 01. ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме - запис про батька «ОСОБА_3, 24. 07. ІНФОРМАЦІЯ_4» змінити на «ОСОБА_1, 28. 04. ІНФОРМАЦІЯ_3».

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_11