Справа № 745/81/17
Провадження № 2/745/90/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Смаль І.А., за участі секретаря Шуляр І.В., відповідача ОСОБА_1,представника відповідача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу та просить стягнути на його користь з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов'язання 52365,67 грн, а також три проценти річних від простроченої суми в сумі 5 931,63 грн. Всього 58 297,30 грн.

Позов мотивований тим, що 26.09.2013 року, він надав у позику ОСОБА_1 32 251 грн. Позичальник ОСОБА_1 зобов'язався повернути кошти до 30 листопада 2013 року,а також зобов'язався у випадку неповернення ним коштів у визначений строк повернути суму боргу в подвійному розмірі. 25.05.2015 року рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області його позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на його користь 32 251 грн. боргу за договором позики, 32 251 грн. за прострочення виконання зобов'язання, 645,02 грн. в рахунок повернення судового збору, 2 165 грн. понесених витрат на правову допомогу. Всього в сумі 67 312,02 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наведених в позовній заяві розрахунків за урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов'язання заборгованість становить 52365,67 грн та 5931,63 грн три проценти річних від простроченої суми.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав та пояснив, що в розписці про позику нічого не зазначалося про необхідність сплати індексу інфляції.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив,що в ст.625 ЦК України передбачено сплати індексу інфляції ,якщо це передбачено договором . В розписці про це не зазначалося. Крім того,в розписці нічого не вказано про розмір процентів,тобто договір є безпроцентним.Порядок стягнення боргу визначається Законом України "Про виконавче провадження".

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 25.05.2015 року № 745/245/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 32251 грн. боргу за договором позики, 32251 грн. за прострочення виконання зобов"язання, 645,02 грн. в рахунок повернення судового збору, 2165 грн. понесених витрат на правову допомогу. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.02.2016 року рішення Сосницького районного суду від 25.05.2015 року залишено в силі.

З повідомлення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 21.02.2017 року № Д-67/2.2. вбачається,що на виконанні у Сосницькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебуває виконавче провадження , відкрите 26.04.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 745/245/15-ц.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом враховуються правові позиції викладені у Постанові ВСУ від 30.03.2016 року №6-2168цс15. Так, у частині пятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду.

За змістом ст..625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Виходячи з вищевикладеного, стягненню на користь позивача підлягає сума інфляції нарахована на 32251 грн боргу за період з грудня 2013 року (початок прострочення зобов»язання) по лютий 2017 року (звернення до суду з позовом). Однак суд не може виходити за межі позовних вимог і тому розрахунок необхідно здійснювати за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, як того просить позивач. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою:

Ііс = (Іі1 : 100) * (Іі2 : 100) * (Іі3 :100) *……(Ііх : 100)

де Іі1 індекс інфляції за перший місяць прострочення

Іі2 індекс інфляції за другий місяць прострочення

Ііх - індекс інфляції за останній місяць прострочення

Індекс інфляції за 2014 рік становить 124,9, за 2015 рік - 143,3 ,за 2016 -112,4.

Таким чином, сукупний індекс інфляції за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 становитиме 2,011. Інфляційне збільшення суми боргу становитиме 32597,91 грн. Разом з тим, позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання зобов"язання в даному випадку не можуть бути задоволені, оскільки договором позики між сторонами передбачалось стягнення боргу в подвійному розмірі за прострочення виконання зобов"язання, і дана сума вже була стягнута відповідно до рішення Сосницького районного суду суду від 25.05.2015 року № 745/245/15-ц в розмірі 32251 грн. За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 32597,91 грн інфляційного збільшення суми боргу внаслідок прострочення виконання зобов»язання за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 року. За правилами ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 357,87 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 215 ,360-7 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 32597,91 грн. інфляційного збільшення суми боргу внаслідок прострочення виконання зобов»язання за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 року. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 357,87 грн витрат пов»язаних зі сплатою судового збору. В задоволенні інших позовних вимог відмовити. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення ,а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення ,- з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А.Смаль