Справа №584/103/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Толстой О. О.
Номер провадження 22-ц/788/173/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Рубана Олексія Михайловича

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про припинення права власності на частку в квартирі, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

02 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив суд: припинити право власності відповідача на належну їй частку в спільному майні - квартирі АДРЕСА_1, зі сплатою грошової компенсації, оскільки відповідач забезпечена іншим житлом, її частка (1/25) в квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, а квартира є неподільною річчю і спільне користування нею є неможливим. Також просить визнати за ним право власності на цю частку.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено повністю.

Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/25 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/25 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частки у розмірі 8320 грн., звернувши стягнення на кошти, внесені ОСОБА_5 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Сумській області, за квитанцією № 120 від 05.07.2016 на суму 8320 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1102 грн. 40 коп. судового збору та 1250 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Рубан О.М., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що позов подано лише одним із співвласників, який володіє лише 36% квартири, а інші з них не пред'являють жодних претензій. Також представник ОСОБА_3 - адвокат Рубан О.М. вказує, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки вони документально не підтверджені, а також зазначає, що суд першої інстанції допустив Латишеву В.О. як представника ОСОБА_5, а не як особу, яка надає правову допомогу. Крім того, помилковим є висновок суду про те, що з відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір, оскільки остання відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 - Латишевої В.О., третіх осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом вказаної норми ст. 365 ЦК України припинення права особи на частку в спільному майні можливо за наявністю будь-якої з обставин, передбачених п.п. 1-3 ст. 365 ЦК України, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме таку правову позицію було викладено у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, так як він є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Путивльського міськвиконкому від 20.01.1998 року, позивач ОСОБА_5 є власником 1/5 частки квартири АДРЕСА_1. Також йому належить 4/25 частини цієї ж квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2014 (а.с. 9, 11-13).

Відповідач ОСОБА_3 є власником 1/25 частки квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2014 року (а.с. 57), а третім особам у справі - ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належить по 1/5 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Путивльського міськвиконкому від 20.01.1998 року.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Путивльским БТІ 10.04.2014 року, квартира складається з 2 житлових кімнат площею 12,1 і 17,9 кв. м, коридору, вбудованої шафи, кухні, ванної кімнати і має загальну площу 52,3 кв. м (а.с. 14-16).

Таким чином, на належну відповідачу 1/25 частку в спірному майні припадає 2,092 кв. м загальної площі, з них житлової 1,2 кв. м, тобто дана частка є незначною.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 341/342 від 17.06.2016 року ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 складає 208 000 грн. На підставі планувальних параметрів квартири її поділ між співвласниками або виділ частки відповідача з наданням співвласникам окремих ізольованих приміщень є неможливим через недостатню площу приміщень, які мають відповідати вимогам будівельних норм для відокремлення об'єктів, технічну неможливість улаштування окремого входу (а.с. 93-103).

ОСОБА_5 під час провадження у цій справі 05 липня 2016 року було внесено на депозитний рахунок суду 8320 грн. вартості належної відповідачу частки спірної квартири (а.с. 123).

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

В пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз'яснено , що не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1- 4 частини першої та частини другої статті 365 ЦК, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Судом першої інстанції також встановлено, що на даний час у спірній квартирі фактично мешкає позивач з сім'єю в складі дружини і 2 неповнолітніх дітей, а іншого житла на праві власності не має (а.с. 57-62, 116).

Відповідач з неповнолітньою дитиною-інвалідом зареєстрована та мешкає в квартирі АДРЕСА_4 (а.с. 64-67, 133).

При цьому, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно останнє за відповідачем не зареєстроване (а.с. 57-62), однак згідно даних управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 09.09.2016 (а.с. 162) ОСОБА_3 та ОСОБА_11 одержано свідоцтво про право власності на житло на вищезазначену квартиру 12.08.2004 року.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, надав належну правову оцінку доказам у справі та дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірна квартира є неподільною річчю, її співвласники не є членами однієї сім'ї, не проживають спільно та не ведуть спільне господарство, частка відповідача у цьому майні є незначною та не може бути виділена в натурі.

Колегія суддів погоджується і з рішенням суду в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1250 грн. Остання надавалася позивачу адвокатом Латишевою В.О. на підставі договору про надання правової допомоги і була допущена до участі у справі як фахівець у галузі права (а.с. 49). Сплата коштів за надану допомогу підтверджується додатком № 1 до договору про надання правової допомоги (а.с. 46). Розмір відшкодування відповідає обсягу наданої правової допомоги, загального часу судових засідань, в яких брав участь адвокат Латишева В.О. та визначений з врахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Не вбачає підстав колегія суддів і для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки спір не стосується інтересів дитини - інваліда ІІ групи. Спір в даній справі виник з приводу майна, що належить безпосередньо ОСОБА_3

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Рубана Олексія Михайловича відхилити.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -