Справа № 589/4349/16-ц
Провадження № 2/589/177/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сінгур В.О., секретар Мусіхіна І.В. за участи сторін: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення збитків завданих злочином

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначає, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.11. 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_1 2613,01грн матеріальної шкоди 20000грн. моральної шкоди. ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача збитки у виді витрат на правову допомогу в сумі 11748,53 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник за довіренністю ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи заяви підтримали, просили задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та суду пояснили, що витрати потерпілого на правову допомогу не передбачено, так як захист прав потерпілого віднесено Законом до обов»язків державного обвинувачення, а зазначені витрати не є збитками.

Суд заслухавши думки учасників процесу дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.

Судом встановлено, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.11. 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_1 2613,01грн матеріальної шкоди 20000грн. моральної шкоди.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи. яка потерпіла від злочину та судових витрат» витрати потерпілого на юридичну допомогу адвоката до судових витрат не належать і їх відшкадування КПК України ( редації 1960р.) не передбачено, так як захист прав потерпілого віднесено Законом до обов»язків державного обвинувачення, а зазначені витрати не є збитками. У випадку спричинення шкоди діє принцип його відшкодування в повному обьємі у відповідності з законом.

Згідно статті 1166 ЦК України, яка передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як було встановлено в судовому засіданні збитки завдані злочином в кримінальному провадженні повністю відшкодовані відповідачем ОСОБА_5А,та дану обставину сторони не заперечують.

В позові ОСОБА_1 посилається на норми ст. 22 ЦК України як на підставу того, що судові витрати є збитками яких особа зазнала у зв»язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Однак дана норма не може бути застосована, оскільки позивач будучі в статусі потерпілої у кримінальному провадженні повністю отримала кошти на відшкодування шкоди і дана обставина не заперечувалась сторонами в даному судовому засіданні. Крім того виходячи з положень ст. 91 КПК України (1960 року) під судовими витратами слід розуміти витрати органів дізнання досудового слідства і суду при провадженні у даній справі, профінансовані з державного бюджету, тобто фактично витрати держави, які стягуються з підсудного на її користь. Тому стягнення із засудженого на користь потерпілої яка вважає, що витрати на правову допомогу є видом збитків не відповідає вимогам кримінально-процессуального закону.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 22ЦК, ст. 215 -218 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 роу «Про відшкодування втрат на стаціонарне лікування особи яка потерпіла від злочину та судових витрат»,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення збитків завданих злочином відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2017 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7