Справа № 505/4586/16-ц
Провадження №2-з/505/4/2017
У Х В А Л А

06.02.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши в м. Подільську Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, реєстратора центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_3, про визнання правочину недійсним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась 28.12.2016 року в суд з позовом до ОСОБА_2, реєстратора центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_3, в якому просить визнати недійсним правочин (дію) ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (нежитлове приміщення, будівля магазину, розташоване за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Армійська, 33) шляхом державної реєстрації 22.09.2016 року права власності на вказане нерухоме майно за договором іпотеки від 29.09.2012 року; скасувіати рішення №31522198 від 22.09.2016 року винесене державним реєстратором центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_3, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно: нежитлове приміщення, будівля магазину, розташоване за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Армійська, 33.

В порядку забезпечення цього позову надала заяву від 03.02.2017 року, в якій просила в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме (приміщення магазину), розташоване за адресою: Одеська область, м. Подільськ (до перейменування Котовськ), вул. Армійська (до перейменування Самборського), 33, власником якого згідно державного реєстру прав на нерухоме майно є відповідач ОСОБА_2. Свою вимогу мотивувала тим, що відповідач вже неодноразово намагався набути право власності на приміщення магазину, що свідчить про його намір будь що позбавити її права власності на магазин, та відповідач буде намагатися відчужити його на користь інших осіб або ускладнити поновлення її права власності на зазначене нерухоме майно. Крім того, нею було подано касаційну скаргу на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2016 року, яким вона оскаржує право власності за ОСОБА_2 на спірне нежитлове приміщення - будівлю магазину. Ухвалою ВССУ від 26.01.2017 року у справі відкрито касаційне провадження та зупинено виконання рішення апеляційного суду від 21.12.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачам та знаходяться у них або інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 грудня 2016 року ОСОБА_1 вже було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно - будівлю магазину.

У вказаній заяві про забезпечення позову від 03.02.2017 року, ОСОБА_1 не наведено нових обставин, які б давали підстави для задоволення заяви.

При таких обставинах, враховуючи предмет та підстави позову, а також що безпідставним накладенням арешту може бути завдана шкода правам та інтересам відповідача, заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст.151, 152,153, 209-210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 05 днів з дня отримання її копії.

С у д д я -