ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/489/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за позовом, в якому позивачами були вказані ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1 (при цьому, ОСОБА_3 позов від 28.10.2016 року не був підписаний) до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою, розподіл особових рахунків, третя особа - Комунальний концерн "Центр комунального сервісу Дарницького р-ну м. Києва,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, зокрема, судовий збір не було сплачено у повному обсязі, розмір якого становить 551 грн. 20 коп. за кожну позовну вимогу немайнового характеру відповідно до Закону України "Про судовий збір".

При цьому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху позовну заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів.

Копія вказаної ухвали була отримана "ОСОБА_2" за адресою: АДРЕСА_1 - 17.01.2017 року.

Проте недоліки позову були усунуті лише частково - в позовній заяві в редакції від 23 січня 2017 року, в якій містилися три окремі позовні вимоги: про встановлення порядку користування квартирою (без зазначення її конкретної адреси); про розділ особового рахунку; про закріплення особового рахунку за ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Так, судом зокрема враховано, що відповідно до п.12 та п.13 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 17.10.2014 року №10: у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно (при цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами); якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, судом встановлено, що вказану позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у ч.5 ст.119 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір, який згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" становить по 551 грн. 20 коп. за кожну з вищевказаних трьох самостійних позовних вимог немайнового характеру (які викладені у вигляді окремих пунктів - під №1, №2 та №3 в остаточній редакції позову), а отже загальний розмір судового збору становить суму 1653 грн. 60 коп., проте лише позивачем ОСОБА_2 безпідставно та необгрунтовано сплачено судовий збір лише в сумі 551 грн. 20 коп.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: