Справа №701/44/17-ц
Номер провадження2/701/94/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. МАРЕНЮКА

при секретарі - Н.В. ФІЛІПЧАК

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської сільської ради с. Харківка, Маньківського району, Черкаської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 26.08.2007 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області померла ОСОБА_2.

Довідка Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 03.11.2016р. № 410 підтверджує, що 26 серпня 2007 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області померла ОСОБА_2, яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично проживала з 2001 року в селі Кищенці, Маньківського району Черкаської області разом з позивачкою.

Також дана довідка підтверджує, що спадкоємцем за законом померлої ОСОБА_2 був її син ОСОБА_3, який помер 20.01.2009 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області.

З ОСОБА_3 на час смерті ніхто не проживав. Спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом є племінниця ОСОБА_4.

Заповіт від імені ОСОБА_2, та від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області не посвідчувався.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 09.12.2016р. у справі №701/1188/16-ц встановлено факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживала однією сімєю з березня місяця 2001 року до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 26 серпня 2007 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області, актовий запис № 15 від 27.08.2007 року.

При цьому, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, її син ОСОБА_3 помер 20.01.2009 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області, його ж спадкоємиця (племінниця) ОСОБА_4 на спадщину не претендує, про що надала відповідну письмову заяву, що підтверджено вказаним рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 09.12.2016р. у справі №701/1188/16-ц та наявною копією заяви.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно земельна ділянка, розташована на території Харківської сільської ради Маньківського району, належна покійній згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 620062 від 21.12.2006р., що підтверджується наявною копією державного акта.

Оскільки після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове нерухоме майно земельна ділянка, представник позивача звернувся до відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області із заявою про надання інформації щодо виготовлення та видачі правовстановлюючого документа на землю на імя спадкодавця ОСОБА_2.

Листом відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 01.12.2016р. № 31-28-0.2-2519/15-16 повідомлено, що відповідно до записів в реєстраційній книзі було виготовлено на підставі рішення Маньківської районної державної адміністрації від 15.06.2004 року № 202 зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 №48 від 21.12.2006 року серія ЯГ № 620062 по Харківській сільській раді площею 1,3 га для ведення особистого селянського господарства.

18.11.2016р. позивач подала відповідну заяву до Маньківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2.

Листом від 18.11.2016р. №1982/02-31 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Даною постановою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 в порядку оформлення позивачем спадщини після її смерті.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що не надано доказу родинних чи інших відносин зі спадкодавцем, як те вимагає пункт 4.1 та 4.2 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 09.12.2016р. у справі №701/1188/16-ц встановлено факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживала однією сімєю з березня місяця 2001 року до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 26 серпня 2007 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області, актовий запис № 15 від 27.08.2007 року.

Тобто, підтверджено, що позивач має право на спадкування згідно четвертої черги за законом.

Також, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа, оригінал постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії знаходиться в матеріалах цивільної справи №701/1188/16-ц.

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. У звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа було здійснено публікацію оголошення в газеті «Маньківська новини» про втрату Державного акта на право власності на землю.

За наявності таких обставин позивач позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, що змушує його звертатись до суду з даним позовом.

Представник позивача до суду не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав.

Представник Харківської сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1266, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 26 серпня 2007 року у віці 82 років в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області померла ОСОБА_2, про що 27.08.2007 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 060905, виданим 27.08.2007 року Харківською сільською радою Маньківського району Черкаської області.

Довідка Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 03.11.2016р. № 410 підтверджує, що 26 серпня 2007 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області померла ОСОБА_2, яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично проживала з 2001 року в селі Кищенці, Маньківського району Черкаської області разом з позивачкою.

Також дана довідка підтверджує, що спадкоємцем за законом померлої ОСОБА_2 був її син ОСОБА_3, який помер 20.01.2009 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області. З ОСОБА_3 на час смерті ніхто не проживав. Спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом є племінниця ОСОБА_4. Заповіт від імені ОСОБА_2, та від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області не посвідчувався.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 09.12.2016р. у справі №701/1188/16-ц встановлено факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживала однією сімєю з березня місяця 2001 року до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 26 серпня 2007 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області, актовий запис № 15 від 27.08.2007 року. При цьому, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, її син ОСОБА_3 помер 20.01.2009 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області, його ж спадкоємиця (племінниця) ОСОБА_4 на спадщину не претендує, про що надала відповідну письмову заяву, що підтверджено вказаним рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 09.12.2016р. у справі №701/1188/16-ц та наявною копією заяви.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно земельна ділянка, розташована на території Харківської сільської ради Маньківського району, належна покійній згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 620062 від 21.12.2006р., що підтверджується наявною копією державного акта. Оскільки після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове нерухоме майно земельна ділянка, представник позивача звернувся до відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області із заявою про надання інформації щодо виготовлення та видачі правовстановлюючого документа на землю на імя спадкодавця ОСОБА_2.

Листом відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 01.12.2016р. № 31-28-0.2-2519/15-16 повідомлено, що відповідно до записів в реєстраційній книзі було виготовлено на підставі рішення Маньківської районної державної адміністрації від 15.06.2004 року № 202 зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 №48 від 21.12.2006 року серія ЯГ № 620062 по Харківській сільській раді площею 1,3 га для ведення особистого селянського господарства, цим самим підтверджується, що земельна ділянка належить спадкодавцю ОСОБА_2, на її імя виготовлено державний акт на право власності на землю.

18.11.2016р. позивач подала відповідну заяву до Маньківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2.

Листом від 18.11.2016р. №1982/02-31 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 в порядку оформлення позивачем спадщини після її смерті, яка мотивована тим, що не надано доказу родинних чи інших відносин зі спадкодавцем, як те вимагає пункт 4.1 та 4.2 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 09.12.2016р. у справі №701/1188/16-ц встановлено факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживала однією сімєю з березня місяця 2001 року до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 26.08.2007 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області, актовий запис № 15 від 27.08.2007 року. Цим самим підтверджено, що позивач має право на спадкування згідно четвертої черги за законом.

Також, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа, оригінал постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії знаходиться в матеріалах цивільної справи №701/1188/16-ц.

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку.

У звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа було здійснено публікацію оголошення в газеті «Маньківська новини» про втрату Державного акта на право власності на землю.

Відповідно до п.4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у справі всіх необхідних документів.

Відповідно до п.4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться, зокрема, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У позивача відсутній правовстановлюючий документ на землю, який необхідно надати нотаріусу для оформлення спадщини, що само по собі виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1266, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку під кадастровим номером :03:001:0403, площею 1,3 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адмінмежах Харківської сільської ради, Маньківського району Черкаської області, згідно даних Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ № 620062 від 21.12.2006р., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 26.08.2007 року в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СУДДЯ В.Л. МАРЕНЮК