АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №753/3360/16-ц Головуючий у 1 інстанції Лужецька О.Р.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1999/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представник відповідача ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені у повному обсязі: розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки заробітку з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісяця, починаючи з 19.02.2016 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць; визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_3; вирішено питання розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25 липня 2014 року сторони перебувають у зареєстровано шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір'ю ОСОБА_3

Враховуючи, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а також відсутність заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу, - суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу між сторонами; враховуючи матеріальне становище відповідача та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні спору про розмір аліментів,- суд дійшов висновку про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на дитину; виходячи з того, що позивачем під час розгляду справи було доведено та надано належні та допустимі докази того, що дитина проживаючи з нею буде забезпечена необхідними умовами проживання та розвитку, увагою та належним рівнем виховання, формуванням її особистості, впливати на гармонійний розвиток її здібностей, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини з матір'ю.

В апеляційній скарзі відповідач просить змінити рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року, зменшивши розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки з 1/3 до 1/4 частки та відмовити у задоволенні вимог про визначення місця проживання дитини разом із матір'ю. В іншій частині просить рішення залишити без змін. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду відповідач та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Позивач та її представник просили відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, суд першої інстанції у повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають установленим обставинам справи та правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька.

Розмір аліментів у разі спору встановлюється судом з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України.

Встановлено та не заперечується сторонами, що після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції відповідно до положень ст. 182 СК України врахував стан здоров'я дитини та її матеріальне становище, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги про наявність у відповідача батьків, які перебувають на його утриманні, не спростовують висновку суду про розмір аліментів, адже матір відповідача отримує пенсію, а батько лише досяг пенсійного віку, даних про його доходи у матеріалах справи не міститься, окрім того, батьки відповідача крім нього мають працездатну доньку. Зазначені обставини не дають підстав для визначення аліментів у іншому розмірі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції безпідставно визначив місце проживання дитини разом із матір'ю за відсутності спору про це між батьками, адже відповідач не заперечує проти того, щоб дитина проживала разом із матір'ю, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

За загальним правилом відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_7 зареєстрована за місцем поживання батька за адресою АДРЕСА_1, однак, фактично проживає разом із матір'ю за адресою АДРЕСА_2, і дана обставина відповідачем не заперечується, - правильним є висновок суду про задоволення позову про визначення місця проживання дитини. За таких обставин не заслуговують на увагу доводи відповідача про відсутність спору між батьками про місце проживання дитини.

З урахуванням установлених обставин та виходячи з принципів Декларації прав дитини від 20.11.1959 та Конвенції про права дитини, з рівності прав матері і батька, їх характеристик, враховуючи стать та вік дитини, - колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визначення місця проживання ОСОБА_7 разом із матір'ю з додержання норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають.

За таких обставин передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна