Провадження № 2/554/3914/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2076 року м.П олтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі суду:

судді - Блажко І.О.

при секретарі - Кучеренко В.В.

за участю представника позивача/відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. В якому прохав : стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 602 662 грн. заборгованості за договором позики та судові витрати в сумі 13 039 грн. 94 коп. (9039,94 грн. судового збору, 4 000 витрат на правову допомогу). В обґрунтування позову зазначив, що 13.10.2016 між ним - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за яким передав у ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 13 000 доларів США, котрі останній зобовязувався повернути у строк, передбачений договором. На підтвердження укладення вказаного договору та його умов, ОСОБА_3 було представлено розписку про одержання 13 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 27.10.2016. 10 листопада 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено другий договір позики, за яким передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти - 10 000 доларів США, а останній зобовязувався повернути грошові кошти у строк, передбачений договором. На підтвердження укладення вказаного договору та його умов, відповідачем було представлено позивачеві розписку про одержання 10 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 17.11.2016. ОСОБА_3 в порушення прийнятих зобов»язань у строки обумовлені розписками позику не повернув, через що звертається до суду з позовом.

25 січня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним. В якому прохав: визнати недійсним договір позики від 13.10.2016 року на отримання грошових коштів у сумі 13 000 доларів США, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати недійсним договір позики від 10.11.2016 року на отримання грошових коштів у сумі 10 359 доларів США, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати.

25 січня 2017 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву об'єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.50).

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, за участі представника ОСОБА_1 Зазначивши, що раніше викладені пояснення повністю підтримує. Первісний позов прохає задовольнити в повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову прохає відмовити повністю.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 за ордером ОСОБА_1 раніше наданні пояснення підтримала повністю. Первісний позов прохала задовольнити в повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову прохала відмовити повністю.

ОСОБА_3, представник ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомлені, шляхом отримання судової повістки під розписку у судовому засіданні 28.03.2017, надавши суду заяву про відкладення розгляду справи та заяву про перенесення слухання справи відповідно, надавши докази поважності неявки до суду, до яких суд віднісся критично.

При цьому, в судових засіданнях представник ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_4, надавав пояснення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що довіритель жодних розписок не писав, не підписував, грошові кошти не отримував. В яких прохав зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, відмовити у задоволенні первісного позову.

Суд, заслухавши представника ОСОБА_2 за ордером ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку позов ОСОБА_2 задовольнити повністю та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Судом встановлено, що 13.10.2016 ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 13 000 доларів США, які ОСОБА_3 зобов»язувався повернути до 27.10.2016, про що написав розписку 13 жовтня 2016 року (а.с.66).

10 листопада 2016 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, які ОСОБА_3 зобов»язувався повернути до 17.11.2016, про що написав розписку 10 листопада 2016 року (а.с.67).

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено 13.10.2016 та 10.11.2016 договори позики, що підтверджується оригіналами розписок, котрі надані суду ОСОБА_5

Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 виконав передавши кошти ОСОБА_3, що підтверджується наявністю у позивача зазначених розписок та підписами сторін(а.с.66, 67).

Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_3 не виконав не повернувши 27.10.2016 та 17.11.2016 кошти на вимогу ОСОБА_2 з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначених розписок (а.с.66, 67).

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За змістом ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Відповідно довідки Управління Національного банку України в Полтавській області установлений Національним банком України офіційний курс української гривні до 100 доларів становив 07.12.2016 2609,7384 грн. (а.с.91).

Таким чином станом на 07.12.2016 - 13 000 доларів США складає 335 400 грн. (26,09 грн. х 13 000 доларів); 10 000 доларів США складає 267 262 грн. (26,09грн.х10000).

На підставі викладеного, борг за договорами позики від 27.10.2016 становить 335 400 грн., за договором позики від 17.11.2016 267 262 грн., всього (335400 грн.+267262 грн.) 602 662 грн.

У відповідності з вимогами ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були ним одержані у меншій кількості ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

У справі № 6-63 цс13 , № 6-50 цс 16 та в інших справах Верховний Суд України зробив правовий висновок у відповідності до якого : «Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору , але й факту передачі грошової суми позичальнику».

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.10 ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суду ОСОБА_3 не надано доказів та судом не встановлено, що розписки виконані почерком, який хоча б візуально відрізняється від почерку та підпису ОСОБА_3

На підставі викладеного, суд приходить до висновку первісний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю, недоведеністю.

Судові витрати по справі сплачені первісним позивачем до суду складаються : судовий збір у розмірі (9039,34-1874,34) 6 890 грн. та за правову допомогу 4 000 грн.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Також стягнути з ОСОБА_3судові витрати сплачені позивачем.

Керуючись ст.ст.10, 57, 60, 76, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, м.Полтава, вул.Гончарова, 23) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) кошти в сумі (шістсот дві тисячі шістсот шістдесят дві) 602 662 грн. 00 коп., заборгованості за договорами позики, 6 890 (шість тисяч вісімсот дев»яносто) грн. судового збору, за правову допомогу 4 000 (чотири тисячі) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, а відсутніми особами з дня отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Суддя І.О.Блажко