Справа № 316/241/17
Провадження № 4-с/316/9/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі головуючого судді Вільямовській Н.О., при секретарі Рябуха О.В., розглянув в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа- Григоращенко ОСОБА_3, на бездіяльність державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року скаржник звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить зобовязати державного виконавця Кулбаєву Ю.Г. винести постанову про скасування обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без вилучення паспортного документу, до виконання ним своїх аліментних зобовязань за виконавчим листом №2-993/2011, виданого 04.11.2011 року Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття у звязку із тим, що виконавче провадження знаходиться та здійснюється за місцем постійного проживання та одержання доходу за місцем постійного проживання скаржника та одержання доходу за місцем постійної роботи на території міста Севастополя на підставі ухвали Севастопольського міського суду від 09.07.2015 року.

В обґрунтування своєї скарги позивач зазначив, що 02.02.2017 року під час перетинання кордону України в напрямку АР Крим відповідним рішенням ОСОБА_1 було відмовлено в пропуску у звязку з тим, що існує ухвала Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.05.2014 року про обмеження його виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. 06.02.2017 року звернувся до начальника Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7 з клопотанням особисто або через розпорядження підлеглому виконавцю ухвалити постанову про скасування обмеження у праві виїзду за межі України. З аналогічним клопотанням звернувся до головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 у звязку з тим, що із копій наданих йому документів Севастопольським міським судом слідує, що це виконавче провадження знаходилось саме у неї. 08.02.2017 року отримав дві відповіді на свої клопотання однакового змісту за підписом начальника відділу ОСОБА_7, де вказаний виконавець ОСОБА_4.

Стягувач ОСОБА_5 направила до Севастопольського міського суду клопотання про визнання та виконання на території Російської Федерації рішення Енергодарського міського суду Запорізької області України від 04.11.2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 09.07.2015 року Севастопольський міський суд задовольнив клопотання ОСОБА_5 про визнання та виконання на території Російської Федерації рішення Енергодарського міського суду Запорізької області України від 04.11.2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звернув до примусового виконання на території Російської Федерації рішення Енергодарського міського суду Запорізької області України від 04.11.2011 року. У звязку із викладеним виконання рішення судів щодо стягнення зі скаржника аліментів здійснюється в місті Севастополі за місцем його постійного проживання та роботи, а не в місті Енергодарі. З 18.03.2013 року скаржник працює в навчальному закладі Севастопольському державному університеті на посаді старшого викладача. Це є його є основне місце роботи, за яким він отримує заробітну плату. З 02.02.2017 року за основним місцем роботи у нього утворився прогул, тобто відсутність на робочому місці понад встановлені строки без поважних причин.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.

Представник скаржника ОСОБА_2 у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі, та просив визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною, яка полягає у ненадані відповіді держаним виконавцем ОСОБА_4 на письмове клопотання ОСОБА_1 від 06.02.2017 року.

Головний державний виконавець Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги скарги не визнала, заперечила проти задоволення цих вимог в повному обсязі. Пояснила, що згідно п.5 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції №2832/5 від 29.09.2016 року) тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України знімається у разі винесення виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження»; закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобовязань щодо сплати періодичних платежі. Враховуючі відсутність урегульованості аліментних зобовязань, відсутні законні підстави щодо винесення постанови про скасування стосовно скаржника обмеження у праві виїзду його за межі України.

Зацікавлена особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи без її участі, за участі її представника.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні вимоги скарги не визнав, заперечив проти задоволення цих вимог в повному обсязі. Пояснив, що скаржник є батьком дитини, яку виховує ОСОБА_5. Згідно з ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобовязаний брати участь в її вихованні та утриманні. В порушення цих приписів законодавства, боржник ухиляється від сплати аліментів, присуджених на користь ОСОБА_5 рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 04.11.2011 року у справі №2-993, на утримання сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 28 вересня 2011 року. Станом на день розгляду справи скаржник має аліментні зобовязання. З 2010 року ОСОБА_5 виховує дитину сама, створює йому належні умови виховання, утримує його. Скаржник за час перебування сина у дитячому садку, навчання у школі, жодного разу не зявлявся, дошкільним та шкільним навчанням, вихованням дитини не цікавився взагалі. Зазначене підтверджує той факт, що боржник свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, свідомо ухиляється від виконання обовязків по сплаті аліментів.

Вислухавши пояснення представника скаржника, субєкта оскарження, зацікавленої сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст.383,384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

На примусовому виконанні у відділу ДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області перебуває виконавче провадження №42364940 з примусового виконання виконавчого листа №2-993 від 04.11.2011 року Енергодарським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 (а.с. 33)

06.03.2014 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 35).

07.03.2014 року державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів з метою перевірки майнового стану боржника (а.с. 37).

Згідно відповіді центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, яка надійшла на адресу відділу 25.03.2014 року за боржником транспортних засобів не виявлено. Згідно з відповіддю Енергодарського міського центру зайнятості від 27.03.2014 року боржник на обліку по безробіттю не перебуває. Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України від 31.03.2014 року про отримання доходу боржник працює в СНУЯЕіП. Згідно з відповіддю Держтехнагляду від 24.03.2014 року за боржником сільськогосподарської техніки не виявлено. Згідно з відповіддю Енергодарського МВ УДМС України у Запорізькій області боржник знятий з обліку 25.10.2013 року та вибув до м. Севастополь (а.с. 36-50 ).

На підставі ст.ст. 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження» 07.05.2014 року старшим державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 39).

Згідно з відповіддю Енергодарського МВ УДМС у Запорізькій області від 05.05.2014 року боржник є громадянином України (а.с. 40 зворот).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо субєкта - відомості відсутні.

Згідно відповіді ДПС України № від 03.03.2015 року про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - інформація відсутня.

Згідно відповіді ДПС України № від 03.03.2015 року про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними, особами-підприємцями - інформація відсутня.

Згідно відповіді ПФУ України № від 03.03.2015 року про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформація відсутня.

Згідно відповіді ПФУ України № НОМЕР_1 від 03.03.2015 року про осіб-боржників, які отримують пенсію - інформація відсутня.

17.04.2015 року на адресу Севастопольського державного університету направлено запит щодо надання інформації на адресу відділу щодо перебування боржника у трудових відносинах із зазначеною установою, у звязку із тим, що згідно з відповіддю Пенсійного фонду України від 31.03.2014 року про отримання доходу боржник працює в СНУЯЕіП, проте відповідно повернутого конверту відділу поштового зв'язку зазначено, що направлення закрито.

Згідно відповідей ДПС України, ПФУ України інформація відносно ОСОБА_1 відсутня.

03.02.2017 року та 06.02.2017 року на адресу Енергодарського міського відділу ДВС надійшли ідентичні клопотання ОСОБА_1 щодо винесення постанови про скасування обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 у звязку із тим, що виконавче провадження знаходиться та здійснюється на території м. Севастополя на підставі ухвали Севастопольського міського суду від 09.07.2015 року.

08.02.2017 року боржнику надано відповідь на лист, а саме: згідно п.5 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень в редакції Наказу Міністерства юстиції №2832/5 від 29.09.2016 року тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України знімається у разі:

-повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження»;

-закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

-скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобовязань щодо сплати періодичних платежі. На підставі вищевикладеного, законні підстави щодо винесення постанови про скасування обмеження у праві виїзду за межі України за вищевказаним виконавчим листом в матеріалах виконавчого провадження відсутні, у звязку з чим вирішувати вказане питання необхідно у судовому порядку.

Виходячи з матеріалів справи, такі підстави відсутні.

Згідно п.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобовязань, в тому числі і аліментні.

Доводи скаржника, що в розпорядженні державного виконавця відсутні докази неналежного виконання боржником зобовязань щодо сплати періодичних платежів спростовуються матеріалами виконавчого провадження, а саме: в матеріалах виконавчого провадження містяться наступні документи: клопотання стягувача про здійснення заходів на виконання рішення суду та захист прав малолітньої дитини від 31.03.2014 року та заява стягувача від 24.02.2015 року. У вказаних документах стягувач вже на той період часу зазначала, що боржник з моменту прийняття рішення щодо сплати аліментів, про яке ОСОБА_1 відомо, не сплатив боргу по аліментах, всіляко ухиляючись від сплати аліментів, переїхав в інше місто, знову ж таки не повідомивши виконавчу службу. Згідно ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на той час, боржник зобовязаний був надавати державному виконавцю достовірні відомості про свої доходи та майно.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні жодні матеріали (чеки, розписки, заяви стягувача) щодо сплати аліментів боржником за вищевказаним виконавчим листом. Боржник до теперішнього часу жодного разу до державного виконавця не зявився, пояснень з приводу невиконання рішення суду, з приводу оплати аліментів, зміни свого місця роботи чи місця проживання не надав.

Ухвалою суду від 12.05.2014 року ОСОБА_1 обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. На момент розгляду скарги вказана ухвала апеляційною інстанцією не скасована.

Виходячи з викладених обставин, неврегульованості аліментних зобовязань, відсутності даних про оплату скаржником аліментів на виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 04.11.2011 року, суд приходить до висновку що державний виконавець діяв відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця органу державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа- Григоращенко ОСОБА_3, на бездіяльність державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4,- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Н. О. Вільямовська