____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5932/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Берег-Трейд", треті особи - Одеська міська рада, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Берег жилсервіс", про визнання права власності, суд, - в с т а н о в и в :

21.11.2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до відповідача, в якому просять визнати за позивачами право власності на ? частку за кожним на трикімнатну квартиру № 66 будинку № 9 корпус В по вул. Чернігівській у м. Одесі, загальною площею 85,70 кв.м., житловою 51,40 кв.м. При цьому позивач посилаються на те, що 02.06.2005 року між позивачем ОСОБА_1, який на той момент перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем ОСОБА_2, та відповідачем ТОВ «Берег-Трейд» було укладено договір № 54 «Про дольову участь в будівництві житла». Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався здійснити будівництво будинку (будівельна адреса: м. Одеса, вулиця Чернігівська, 36 -Б (секції Б), і по закінченню будівництва надати позивачу трикімнатну квартиру загальною площею 87,26 кв.м. в згаданому будинку, а позивач прийняв дольову участь в будівництві шляхом внесення на вказаний відповідачем рахунок коштів в сумі, що еквівалентна 49 738,20 дол. США 251 177,91 гривень. Позивач зазначає, що після закінчення будівництва житлового будинку і передачі його на баланс ТОВ «Берег Жилсервіс», в порушення вимог пунктів 2.2., 6.1, 6.2 Договору, відповідач не оформив акт прийняття передачі квартири та необхідні для завершення оформлення квартири документи (технічний паспорт, свідоцтво про право власності), від спілкування ухиляється. Оскільки, вказані обставини унеможливлюють реєстрацію за позивачами спірної квартири, вони змушені звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просять задовольнити /а.с.32/.

Представник відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Берег-Трейд" до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи ТОВ «Берег Жилсервіс» до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано відгук на позовну заяву, проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи Одеської міської ради до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05.03.1983 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 190, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЖД № 327205 /а.с. 14/.

02.06.2005 року між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Берег-Трейд та ОСОБА_1 /Пайовик/ було укладено Договір № 54 про дольову участь в будівництві житла /а.с. 9-12/.

Таким чином, судом встановлено, що під час укладення 02.06.2005 року Договору № 54 про дольову участь в будівництві житла позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем ОСОБА_2

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Пайовик зобов'язується взяти пайову участь в будівництві житлового будинку, Підприємство здійснює будівництво 3 кімнатної квартири в житловому будинку, розташованому в м. Одесі по вул. Чернігівська 36 Б, секції Б, квартири №22, яка після здачі будинку в експлуатацію передається Пайовику згідно акту прийому-передачі, вартість якої пропорційна сумі пайової участі.

Свідоцтво про право власності на вказану квартиру оформляється Підприємством за рахунок Пайовика (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 2.3 Договору оформлення документу на право власності на квартиру і передача квартири по акту прийому-передачі здійснюється тільки після оплати Пайщиком суми, вказаної в п. 3.1., п. 3.3., п. 3.4 Договору в повному обсязі.

У відповідності з п. 3.1 Договору загальна вартість 87,26 кв.м. загальної площі придбаної квартири складає 251 177,91 грн. (по курсу НБУ за 1 долар США 5, 05 гривень на момент укладення настоящого Договору від 02.06.2005 року), що еквівалентно 49 738,2 дол. США, з урахуванням використання при будівництві імпортованих матеріалів та обладнання.

Відповідно до п. 4.1.7 по закінченню будівництва та здачі будинку в експлуатацію, протягом двох календарних місяців, за умови надходження в повному обсязі коштів на рахунок Підприємства, в сумі, вказаній у п. 3.1 цього Договору, підготувати, оформити і видати документи про право власності Пайовика на 3 кімнатну квартиру № 22, розташовану на 8-му поверсі секції Б по вул. Чернігівська, 36 Б, міста Одеса.

Сторони погодили (п. 6.1 Договору), що Підприємство зобовязується протягом двох календарних місяців з моменту введення житлового будинку в експлуатацію Державною приймальною комісією передати у власність Пайовикові квартиру за умови виконання Пайовиком зобов'язань по внесенню коштів в повному обсязі.

У відповідності до п. 6.2 Договору передача квартири Пайовику оформляються шляхом підписання Сторонами акту прийому передачі квартири.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 03.06.2005 року та 06.06.2005 року позивачем було виконано умови п. 3.1 Договору, а саме сплачено на рахунок ТОВ «Берег Трейд» грошові кошти у розмірі 251 177,91 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 4/1 та № 28/1 /а.с. 13/.

Згідно акту Готовності обєкту до експлуатації № 523 від 25.05.2010 року та сертифікату відповідності № 15000523 від 25.05.2010 року 11-ти поверховий 3-х секційний житловий будинок з інженерними мережами за адресою м. Одеса, вул. Чернігівська, № 36-Б мкр. Ж житлового району «Вузівський», загальною площею 7 839, 84 кв.м. було закінчено будівництвом та прийнято в експлуатацію /а.с. 15-18/.

Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.07.2008 року № 593 вищевказаному житловому будинку було присвоєно почтовий адрес: м. Одеса, вул. Чернігівська, 9-В.

Згідно рішення Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2812-VІ «Про визначення товариства з обмеженою відповідальністю «Берег жилсервіс» балансоутримувачем жилого будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чернігівська, 9-В, для експлуатації зазначеного будинку» та Акту приймання передачі житлового будинку, балансоутримувачем зазначеного житлового будинку було визначено товариство з обмеженою відповідальністю «Берег жилсервіс» та передано йому житловий будинок на баланс для експлуатації /а.с. 19/.

Однак, після закінчення будівництва житлового будинку і передачі його на баланс ТОВ «Берег жилсервіс», в порушення вимог пунктів 2.2, 6.1, 6.2 Договору, відповідач ТОВ «Берег-Трейд» не оформив акт прийняття передачі квартири та необхідні для завершення оформлення квартири документи (технічний паспорт, свідоцтво про право власності).

У ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 пояснював, що з метою самостійного оформлення права власності мешканці будинку зверталися з колективною заявою до Управління капітального будівництва Одеської міської ради.

Так, листом № 433/М від 12.01.2011 року Управління капітального будівництва Одеської міської ради, повідомдено, що для оформлення свідоцтва про право власності на квартиру необхідно звернутись в КП «Право», при собі треба мати технічний паспорт на квартиру, акт прийому-передачі (оформлюється ТОВ «Берег-Трейд» при виконанні фінансових обовязків), договір інвестування (пайової участі), сертифікат відповідності та акт готовності обєкту до експлуатації.

Таким чином, позивачі на теперішній час позбавлені можливості оформити своє право власності на спірну квартиру, оскільки відповідач необхідні для цього документи не оформив, від зустрічі ухиляється.

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами в даній справі, є інвестиційним договором, а тому правовідносини, які виникли між ними, регулюються ЗУ «Про інвестиційну діяльність».

У відповідності до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об'єктом інвестування є квартира або приміщення в об'єкті будівництв, яке після завершення будівництва стає окремим майном.

Відповідно до п.п.8.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5: оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно: органами місцевого самоврядування, інвесторам, які у результаті інвестиційної діяльності отримали у власність об'єкт нерухомого майна або його частину на підставі документів, установлених законодавством, що підтверджують набуття у власність закріпленого за інвестором об'єкта інвестування.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» від 18.09.1991 року №1560-XII: Інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об'єктів визначаються виключно законами.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Проте відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Таким чином, право власності фізичної чи юридичної особи на нерухоме майно, яке було створено та прийнято в експлуатацію, виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація неприйнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 року № 7, право власності на жилий будинок виникає лише з моменту прийняття його в експлуатацію та державної реєстрації.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно - технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва ( далі - закінчені будівництвом об'єкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації

Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника об'єкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю свідоцтва.

Відповідно до п.1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 0.18.02.2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями) «Реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти»

Також оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття об'єкта та введення його в експлуатацію.

Відповідно до ст.30-1 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року №1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно - технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Таким чином, зважаючи на те, що будинок № 9 корпус В по вул. Чернігівська в м. Одесі зданий в експлуатацію, а позивачем ОСОБА_1 виконано свої зобов'язання за договором шляхом оплати вартості об'єкта (як вкладу за договором), тобто вчинені дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних для набуття права власності на трикімнатну квартиру № 66 в житловому будинку № 9 корпус В по вулиці Чернігівській в місті Одесі, загальною площею 85,70 кв.м., житловою 51,40 кв. Зі змісту договору випливає, що його предмет становить надання послуг щодо вкладання залучених коштів в будівництво житла та оформлення права власності на це майно в інтересах пайщика (замовника).

При цьому, суд враховує положення ст. ст. 60, 61 СК України, та вважає, що позивачі правомірно звернулися з вимогою про визнання права власності на квартиру по 1/2 частині за кожним.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 357, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 60,61,63 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку трикімнатної квартири № 66 будинку № 9 корпус В по вул. Чернігівській у м. Одесі, загальною площею 85,70 кв.м., житловою 51,40 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку трикімнатної квартири № 66 будинку № 9 корпус В по вул. Чернігівській у м. Одесі, загальною площею 85,70 кв.м., житловою 51,40 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Васильків О. В.