РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2017 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту , що має юридичне значення.

Вподальшому, свої вимоги уточнив, просить встановити факт, що "ОСОБА_1" , ІНФОРМАЦІЯ_1 та "ОСОБА_1" є однією і тією ж особою, а також встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1) всіх документів, що видані на ім'я ОСОБА_1, у тому числі й свідоцтва про право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у 1999 році отримав дублікат свідоцтва про народження громадянина України із помилково вказаним прізвищем "ОСОБА_1". На підставі даного свідоцтва, 20.05.2004 року було оформлено договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а також оформлено витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4616769 від 02.09.2004 року на прізвище із помилкою - "ОСОБА_1".

На даний час він має намір продати належну частку своєї квартири, разом з тим нотаріусом повідомлено про неможливість оформлення договору купівлі - продажу через розбіжності між даними вказаними в правовстановлюючих документах на квартиру та його паспортом. Просить задоволити його вимоги.

В судовому засідання заявник свої уточнені позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним в заяві. Просить таку задоволити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не прибув, заяви про слухання справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у відсутності зацікавленої особи, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, проти чого не заперечив заявник.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнену заяву слід задовольнити.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження,серії НОМЕР_2, виданого відділом записів актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів 16.09.1994 року, заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його прізвище значиться " ОСОБА_1".

Відповідног до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно 13.08.1999 року, значиться народженим ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі даного свідоцтва, 20.05.2004 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ткачук Г.І. було оформлено договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що зареєстрований в реєстрі за № 861 на прізвище ОСОБА_1.

Вподальшому, сформовано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4616769 від 02.09.2004 року на прізвище із помилкою "ОСОБА_1".

Із копії первинного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом записів актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів 16.09.1994 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився "ОСОБА_1".

Як вбачається із паспорту серії НОМЕР_4, виданого 24 травня 2011 року Франківським РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, такий виданий на ім"я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, у документах, що посвідчують особу, прізвище заявника значиться , як "ОСОБА_1", натомість у правовстановлюючих документах на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4616769 від 02.09.2004 року , прізвище значиться "ОСОБА_1", тобто в одному випадку з "е" в іншому з "ьо".

Відтак, із вищенаведеного слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України ,суд, у порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів , а установи , які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки та відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Враховуючи наведене, слід визнати встановленим факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1) всіх документів, що видані на ім'я ОСОБА_1, у тому числі й свідоцтва про право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 212, 215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Уточнену заяву задовольнити.

Вважати встановленим факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Вважати встановленим факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1) всіх документів, що видані на ім'я ОСОБА_1, у тому числі й свідоцтва про право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, до апеляційного суду Львівської області, через суд, що ухвалив рішення.

Суддя В. Кузь