У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2007 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що вона є рідною племінницею померлої ОСОБА_4, яка проживала у АДРЕСА_2 з квітня 1999 року.

Заявник поселилася у вказаній квартирі разом зі своєю тіткою ще у 2000 році, так як остання часто хворіла і потребувала допомоги, а її син - ОСОБА_5 виїхав на заробітки за межі України і по теперішній час його місце проживання та перебування невідомі.

У жовтні 2001 року ОСОБА_4 прописала (зареєструвала) заявника у зазначеній квартирі, тому з того часу і до дня смерті тітки вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом сплачували за комунальні та інші обов'язкові платежі.

ОСОБА_4 мала намір приватизувати вищевказану квартиру, однак у грудні 2001 року померла і здійснити свій намір не встигла. Витрати на поховання та проведення поминальних днів були понесеній заявником спільно з її батьками. При цьому син померлої ОСОБА_5 на похованні тітки присутній не був.

ОСОБА_3 звернулася до ЖЕКу із заявою щодо переоформлення договору, оскільки квартиронаймачем зазначена її покійна тітка, проте у прийнятті необхідних для цього документів їй було відмовлено, а тому просила задовольнити її заяву.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 05 грудня 2007 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт, що вона є членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05 грудня 2007 року скасовано.

Заяву ОСОБА_3 Про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.

Роз'яснено ОСОБА_3 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 6 ст. 235 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 і ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3, виходив із наявності підстав, передбачених ч. 6 ст. 235, ч. 4 ст. 256 ЦПК України, дійшов правильного висновку, що із заяви про встановлення даного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов