РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/22416/14-ц

Провадження № 2/638/1102/17

27.03.2017року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Подус Г.С.,

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», який в подальшому був уточений, та просить суд ухвалити рішення, в яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованності за кредитним договором у розмірі 11 409 773,55 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк») та ОСОБА_1, був укладений Кредитний договір № ML700/991/2007, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 86 427,46 доларів США (вісімдесят шість тисячт чотириста двадцять сім доларів сорок шість центів), строком до 14 грудня 2037 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі.

30 червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів Позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 червня 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності з ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML700/991/2007.

Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договом, що був укладений між ним та Банком.

Згідно п. 1.1. Кредитного договору Відповідач 1 зобовязалася своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах Кредитного договору. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору .

Однак, в порушення умов Кредитного договору та норм права, Відповідач 1 не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором.

Згідно з п. 1.4. Частини 2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити Банку (Позивачу) відповідну плату. У відповідності до п. 3 частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується плаваюча процентна ставка 4,49%+FIDR.

У відповідності до п. 4.1.1. Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами Позичальник (Відповідач 1) зобовязаний сплатити Позивачу пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно Кредитного договору.

У звязку з вищевикладеним, станом на 19 березня 2015 року, заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором, складає: за тілом кредиту 86 117,95 швейцарських франків, що за курсом НБУ складає 2 001 566,29 грн., по процентам за користування кредитом 19 453,81 швейцарських франків, що за курсом НБУ складає 452 148,38 грн., заборгованість по пені складає 8 956 058,88 грн., а всього 11 409 773,55 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник Відповідач) зобовязується здійснити на користь другої сторони (кредитора Позивача) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязань. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини, відповідно до ст. 11 ЦК України.

На підставі змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК. Припиняються зобовязання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України.

Таким чином, відповідно до умов Кредитних договорів Позивачем були надані Відповідачу 2 грошові кошти, чим Позивач (Банк) виконав свої зобовязання перед Відповідачем 2 (Позичальником), а взяті Відповідачем 2 на себе договірні зобовязання перед Позивачем не виконано.

Непогашення боржником заборгованості перед Банком за Кредитними договорами свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобовязань.

Згідно підпункту 1.9.1. Кредитних договорів банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобовязань за цим договором.

Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитним договором застосовуються норми параграфу 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми ст. ст. 1046-1053, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності його представника, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї не явки суду не повідомив, письмових заперечень на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено 13 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк») та ОСОБА_2, був укладений Кредитний договір № ML700/991/2007, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 86 427,46 дол. США, строком до 14 грудня 2037 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі.

30 червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів Позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 червня 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності з ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML700/991/2007 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги за кредитним договором.

Судом встановлено, що у жовтні 2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав від ЗАТ «ОТП Банк» досудову вимогу від 02.10.2008 року за вих. №22-3-2/35874 у якій повідомлялося про порушення ним умов кредитного договору ML700/991/2007 від 13.12.2007 року.

Направленням даної вимоги ЗАТ «ОТП Банк» скористався своїм правом, передбаченим п. 1.8 Кредитного договору та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, а саме правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобовязання та відповідно право на стягнення заборгованості у повному обсязі у примусовому порядку виникло у нього 02.10.2008 року.

Про порушення свого права на тримання повернення кредиту ЗАТ «ОТП Банк» було відомо з 02.10.2008 року. Згідно з умовами договору купівлі продажу кредитного портфелю від 29.06.2009 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності зі ст. 512,514,1077-1079,1082,1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML700/991/2007. До ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором , що був укладеним між ним та Банком.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг України» за кредитним договором №ML700/991/2007 року є похідним вимоги ПАТ «ОТП Банк» та позовна давність заміною кредитора у зобовязанні не переривається.

Представником позивача було надано до суду копію відкликання досудової вимоги від 02.10.2010 року (а.с.169), копія конверту (а.с. 170), копія рекомендованого повідомлення. Але вказані докази не можуть вважатися належними, адже з вказаної копії конверту та рекомендованого повідомлення не вбачається, що саме було в ньому направлено. Тому суд не бере до уваги зазначені докази.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина пята статті 261 ЦК України).

Про застосування позовної давності заявлено представником відповідача ОСОБА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутні. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-1707цс15 (постанова від 02.12.2015р.), згідно якого пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10-ти днів з дня оголошення рішення.

Суддя