Провадження № 2/522/5230/17
14 березня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого судді Тарасова А.В.,
за участю секретаря судового засідання Ткаченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовомОдеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 39 458,95 грн., які були витрачені на його навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позовній заяві посилалася на те, що відповідач ОСОБА_1, проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2010 по 28.05.2014. У 2010 році був зарахований до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання.
Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області, однак відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням).
Загальна сума, витрачених на навчання ОСОБА_1 за період з 15.08.2010 по 25.02.2014, складає 39 458,95 грн., про що він був повідомлений та ознайомлений під підпис.
У своїй письмовій заяві, поданій через канцелярію суду, представник позивача просила розглянути справу за її відсутності та позов задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача, просила розглянути справу в заочному порядку. Наслідки розгляду справи в заочному порядку, передбачені ст. 228 ЦПК України, їй відомі.
Відповідач в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово рекомендованими листами з повідомленнями. Причини неявки суду не повідомив.
За заявою представника позивача, суд, відповідно до ст.ст. 224 226 ЦПК України, розглянув справу в заочному порядку.
Вивчивши матеріали, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні та дослідженні доказів, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію», проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2010 по 28.05.2014. У 2010 році був зарахований до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 16.08.2010 № 133 о/с.
На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між Університетом, ГУМВСУ в Одеській області та ОСОБА_2, 17.08.2010 укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ.
Відповідач зобовязання за вказаним Договором не виконав, порушивши вимоги п.п. 2.3.1., 2.3.2., п. 2.3 та п. 3 Договору, в якому передбачено підстави для відшкодування витрат на підготовку, а саме у випадку звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі.
Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Одеській області від 21.05.2014 № 318 о/с Відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням), що підтверджується безпосередньо наказом ГУМВСУ в Одеській області про звільнення.
Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі.
Нормами договору, укладеного між ГУМВСУ в Одеській області, Одеським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 17.08.2010, передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до зазначеного договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України.
Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті Університету, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 № 429 також зазначається, що Університет діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обовязків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача.
Отже, Університет, як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання.
Згідно з вищезазначеними нормативно-правовими актами, наказами МВС від 15.02.2002 № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України», від 17.11.2001 № 1515 «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції», постановами Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 594 «Про формений одяг працівників міліції», від 29.03.2002 № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального звязку та захисту інформації», Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 та Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, на ОСОБА_1 з 15.08.2010 по 25.02.2014фактично витрачалися бюджетні кошти.
Загальна сума, витрачених на навчання ОСОБА_1 за період з 15.08.2010 по 25.02.2014, складає 39 458,95 грн. (тридцять дев'ять тис. чотириста пятдесят вісім грн. 95 коп.), про що відповідач був повідомлений та ознайомлений під підпис.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно ст. 630 ЦК України, договір є обовязковим до виконання.
При таких обставинах суд вважає, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання за Договором та вимоги законодавства України, а тому позовні вимоги, які ґрунтуються на нормах ст. 18 Закону України «Про міліцію», ст.ст. 525, 526, 610 ЦК України, постанови Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007, які регулюють виниклі правовідносини, правомірні та підлягають задоволенню.
Також, суд вважає необхідним, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 378 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 2112 215, 224 226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про міліцію», постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007, суд,
Позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу через Приморський районний суд. м. Одеси до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя А.В. Тарасов
14 березня 2017 року