Справа № 643/3141/17
Номер провадження 2-з/643/19/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.

за участю секретаря Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши заяву Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Харківська місцева прокуратура №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 14.01.2016року ПН ХМНО ОСОБА_4, який зареєстрований в реєстрі за №38; визнати спадщину, яка відкрилась 23.12.2015року після смерті ОСОБА_2 відумерлою, та у звязку з цим визнати право власності на вказану квартиру за територіальною громадою м.Харкова в особі Харківської міської ради; витребувати квартиру АДРЕСА_2 від добросовісного набувача ОСОБА_1, яка є спадкоємцем померлого 20.05.2016року ОСОБА_3, на користь територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради; стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Московського районного суду від 31.03.2017 року провадження по вище зазначеній цивільній справі відкрито.

В позовній заяві мається заява керівника місцевої прокуратури ОСОБА_5 про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 яка зареєстрована за ОСОБА_3 та заборонення реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та інших осіб у вказаній квартирі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд заяви проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.197 ЦПК України).

Посилаючись на можливість відчуження відповідачем спірної кватири, позивач звернувся з відповідною заявою.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 14.01.2016року, ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 квартиру №14, що знаходиться в м.Харкові, вул. Бучми, буд.10. Вказана квартира належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, зареєстрованого в КП «ХМБТІ» 18.03.2009року, реєстраційний №П-5-74826.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - квартира №14, що знаходиться в м.Харкові, вул. Бучми, буд.10 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Накладення арешту на майно відповідача, це фактично заборона власнику вище вказаного майна користуватися ним, що порушить його права як власника на користування своїм майном.

Відповідно до розяснень викладених в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що у даному випадку необхідним видом забезпечення позову буде заборона відчужувати майно його власником.

Крім того, позивач просить суд також заборонити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та інших осіб у вказаній квартирі.

В цій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки такий вид забезпечення позову не передбачений ст.152 ЦПК України, а крім того, його застосування може призвести до порушення прав осіб на вільний вибір місця проживання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_3, яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.01.2016року.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який постановив ухвалу. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.М.Довготько