Провадження № 22-ц/783/261/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретар Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода 63» про визнання права володіння та користування приміщеннями мансардного типу загального користування,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням у позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним, судом неправильно застосовано норми матеріального права. Зазначає, що із протоколу загальних зборів ОСББ «Злагода 63» № 2 від 03.12.2010 вбачається, що збори вирішили виділити йому з наступною реєстрацією в БТІ та додатковою оплатою за додаткову площу до квартирної плати приміщення мансардного типу загального користування навпроти квартири № 5. Вважає, що заборона розподілу майна об'єднання стосується лише неподільного майна, а згідно п. 8.2 Статуту ОСББ «Злагода 63» та за рішенням зборів можна виділяти членам товариства відповідну частку загального майна. Зазначає, що 3 грудня 2010 року співвласники будинку за взаємною згодою визначили порядок користування спільним майном, що відповідає вимогам закону і таке рішення ніким не оскаржене і є обов'язковим для усіх членів ОСББ «Злагода 63». Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі ОСББ «Злагода 63».

Його квартира складається лише з однієї кімнати, житловою площею 16,8 кв.м.

Рішенням ОСББ «Злагода 63», оформленим протоколом №2 від грудня 2010 року (пункт 4), для покращення умов проживання ОСОБА_2 було виділено приміщення мансардного типу загального користування, яке знаходиться навпроти входу у його квартиру, з подальшим оформленням його в БТІ та додатковою оплатою за квартирну плату щомісяця, згідно додаткової площі, і зобов'язано його провести ремонт, утримувати додаткове приміщення, своїм коштом та в належному технічному стані (а.с.4).

Рішенням загальних зборів названого вище ОСББ, оформленим протоколом від 30 листопада 2013 року (пункт 3.2), було задоволено заяву ОСОБА_2 від 25 лютого 2011 року про відмову від наданого йому додаткового приміщення загального користування і вирішено, що воно не підлягає одноосібному володінню (а.с.54).

Вказаний пункт рішення зборів ОСББ «Злагода 63» від 30 листопада 2013 року було визнано незаконним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 січня 2015 року, яке набрало законної сили 24 лютого 2015 року (а.с.88-92).

Рішенням загальних зборів ОСББ від 16.05.2015 року спірне приміщення надане в користування мешканцям квартир № 4, 5 та 7 (а.с. 106).

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання саме за позивачем права володіння та користування мансардним приміщенням, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спірне приміщення підлягає загальному користуванню всіх мешканців будинку № 63 на вул. Чижевського у м. Львові, а вимога позивача порушує їх права.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення), і у відповідності до ч.2 ст. 382 ЦК України такі належать власникам квартир цього будинку на праві спільної сумісної власності, а відтак в силу норми ст. 369 ЦК України співвласники цих приміщень володіють і користуються ними спільно.

Доводи апеляційної скарги про те, що заборона розподілу майна об'єднання стосується лише неподільного майна, а згідно п. 8.2 Статуту ОСББ «Злагода 63» та за рішенням зборів можна виділяти членам товариства відповідну частку загального майна не заслуговують на увагу, оскільки п. 8.2 Статуту ОСББ «Злагода 63» такого права не надає, а стосується обов»язкових платежів. (а.с.186)

Посилання апелянта на те, що 03 грудня 2010 року співвласники будинку за взаємною згодою визначили порядок користування спільним майном не може прийматись до уваги, так як з вказаного рішення не вбачається, що проводились загальні збори членів об»єднання, в протоколі №2 від 03 грудня 2010 року не зазначено про присутність більше половини членів об»єднання, а лише вказано на присутність голови, секретаря, ревізора ОСББ та мешканця квартири №5 ОСОБА_2, і крім того, вказаним протоколом стверджується, що рішення приймало правління, а не загальні збори, як того вимагає п.4.4 та п.4.5 статуту ОСББ. (а.с.167, 183)

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Бойко С.М.

Копняк С.М.