АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивач звернувся із позовом до відповідачів, збільшивши розмір позовних вимог зазначив, що 23 вересня 2008 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 38.1/АА-00086.08.2, за яким останній отримав кредит у розмірі 52600,00 грн. строком до 23 вересня 2015 року, зі сплатою 19 % річних.

23 вересня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за яким остання поручилася перед Банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язань за кредитним договором, тому позивач просив стягнути на свою користь із відповідачів солідарно 588724,70 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких:

- сума простроченої заборгованості за кредитом - 43044,65 грн.;

- сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту 32218,93 грн.;

- загальна сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам за період з 26 травня 2015 року по 26 травня 2016 року - 463827,61 грн.;

- загальна сума 3% річних від суми простроченої заборгованості - 7334,92 грн.;

- інфляційні втрати від суми простроченої плати за кредитом - 42298,59 грн.

Крім того, просив стягнути 3654,00 грн. судового збору. (а.с.1-5, 104-105)

У запереченнях проти позову відповідач ОСОБА_1 зазначив, що вимога позовної заяви в частині стягнення з відповідачів пені у розмірі 463827,61 грн. розрахована позивачем з 13 квітня 2009 року, що перевищує спеціальний строк позовної давності, встановлений в 1 рік, а тому не підлягає стягненню. Розмір неустойки має бути зменшений судом в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки така сума значно перевищує розмір заборгованості за кредитом і є неспівмірною з розміром основного боргу. Вказує, що позовні вимоги мають бути задоволені частково, оскільки сума простроченої заборгованості за кредитом 24421,45 грн., сума простроченої заборгованості за процентами 7851,71 грн., а сума 3% річних - 2345,90 грн. Крім того, заявив про застосування до позовних вимог строків позовної давності. (а.с.76-85, 145-149)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором № 38.1/АА-00086.08.2 від 23 вересня 2008 року у розмірі 200 160,57 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» судовий збір у розмірі 1001,03 грн. та з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» судовий збір у розмірі 1001,03 грн. (а.с.169-170, 172-177)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилались на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього суму простроченої заборгованості за кредитом 24421,45 грн., суму простроченої заборгованості за процентами 7851,71 грн., суму 3% річних - 2345,90 грн. та суму інфляційного збільшення - 23215,22 грн. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин і доказів, які викладені на обґрунтування заперечень проти заявленого позову, не врахував, що умовами договору передбачено погашення кредиту частинами, тому початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. (а.с.179-186)

Апеляційна скарга від ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 на рішення районного суду не надходила.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити. Представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» - Смілик Т.М. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Належне сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом не заперечував представник ОСОБА_3 про що свідчить журнал та звукозапис судового засідання. ОСОБА_2 була сповіщена шляхом вручення повістки ОСОБА_1 (а.с.207-208)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року по справі № 6-154цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Судом встановлено що 23 вересня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 38.1/АА-00086.08.2, за яким останній отримав кредит у розмірі 52600,00 грн. терміном по 23 вересня 2015 року включно, зі сплатою 19 % річних. (а.с.10-11, 16-17)

23 вересня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 38.1/АА-00086.08.2-3/П, за яким остання поручилася перед Банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ОСОБА_1 (а.с.15)

Цих обставин, підписання кредитного договору, договору поруки і отримання у кредит коштів у вищезазначеній сумі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечували.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов'язань за кредитним договором.

Оскільки умовами Договору від 23 вересня 2008 року (детальним розписом сукупної вартості кредиту, який оформлений Додатком № 1 до вищевказаного Договору) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. (а.с.12-13)

Банк заявив про стягнення заборгованості, розрахованої за період з 13 квітня 2009 року, із зазначеним позовом звернувся 18 червня 2015 року про що свідчить штемпель поштового відправлення позовної заяви, відповідач ОСОБА_1 заявив про застосування строків позовної давності, як підставу відмови у позові та посилався на ч. 3 ст. 551 ЦК України як підставу зменшення пені, про що до районного суду подав письмову заяву. (а.с. 2-25, 76-80, 94-95, 104-110, 145-149)

Частиною 3 ст. 551 зазначеного Кодексу, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 р. у справі N 6-100цс14.

За наданою Банком випискою з особового рахунку за кредитним договором, ОСОБА_1 13 грудня 2011 року здійснив останній платіж в сумі 1400 грн. (а.с. 111-128)

Доказів вчинення боржником ОСОБА_1 дій, які б свідчили про визнання ним боргу за вищевказаним кредитним Договором після зазначеної дати Банк не надав, і судом таких не встановлено.

Цих обставин представник Банку - Смілик Т.М. не спростувала і в суді апеляційної інстанції.

Із зазначеним позовом Банк звернувся 18 червня 2015 року.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про підставність заяви ОСОБА_1 і часткове задоволення позову, а саме: визначення розміру заборгованості в межах строків позовної давності та зменшення пені, нарахованої в межах річного строку, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру суми основного боргу. Висновок районного суду про стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності колегія суддів визнала помилковим.

Тому, колегія суддів зазначила наступний розрахунок заборгованості за період з 10 липня 2012 року по 26 травня 2016 року, виходячи з щомісячних платежів щодо повернення кредиту та сплати процентів, які визначені згідно Детального розпису сукупної вартості кредиту, який оформлений Додатком 1 до кредитного договору від 23 вересня 2008 року:

- 24421.45 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом;

- 7851.71 грн. - сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту.

- 32273.16 грн. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам за період з 26 травня 2015 року по 26 травня 2016 року;

- 23215.22 грн. інфляційного збільшення суми боргу на підставі частини 2 ст. 625 ЦК України;

- 2345.90 грн. 3% річних від суми простроченої заборгованості на підставі частини 2 ст. 625 ЦК України.

При цьому, колегія суддів перевірила і погодилась з розрахунками такої заборгованості, що виконані представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, оскільки такі виконані з урахуванням вимог законодавства та умов укладеного Банком і ОСОБА_1 вищевказаного кредитного Договору. (а.с. 145-149, 181-184)

Наведені розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення боржником умов договору, і сплату ним коштів на виконання договору і часткове погашення заборгованості.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки ОСОБА_2 надала згоду солідарно відповідати за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_1, а обставин припинення поруки судом не встановлено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про солідарну відповідальність боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2

За таких обставин та з огляду на положення частини 2 ст. 314 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає зміні.

Інших підстав незаконності оскаржуваного рішення районного суду апеляційна скарга не містить, тому з огляду на положення ч. 1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вправі виходити за межі доводів апеляційної скарги.

На підставі ст. 88 ЦПК України із відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку підлягають стягненню 668.92 грн. судового збору, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.(а.с. 1)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п.п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року змінити, ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» () задовольнити частково і стягнути на його користь солідарно із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), заборгованість за кредитним договором від 23 вересня 2008 року № 38.1/АА-00086.08.2 - 90107 (дев'яносто тисяч сто сім) грн. 44 коп., з яких:

- 24421(двадцять чотири тисячі чотириста двадцять одна) грн.. 45 коп. заборгованості за кредитом;

- 7851 (сім тисяч вісімсот п'ятдесят одна) грн. 71 коп. заборгованості за процентами по кредиту.

- 32273 (тридцять дві тисяч двісті сімдесят три) грн. 16 коп. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам;

- 23215 (двадцять три тисячі двісті п'ятнадцять) грн. 22 коп. інфляційного збільшення суми боргу

- 2345 (дві тисячі триста сорок п'ять) грн. 90 коп. 3% річних.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» ():

- із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) - 334 (триста тридцять чотири) грн. 46 коп. судового збору за розгляд справи районним судом;

- із ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) - 334 (триста тридцять чотири) грн. 46 коп. судового збору за розгляд справи районним судом.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/2561/2017

Унікальний номер 753/11639/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Леонтюк Л.К.

Доповідач Левенець Б.Б.