Справа № 524/8013/16-ц
Провадження №2/524/410/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі : головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначила, що 23 грудня 2014 року на підставі укладеного договору позики з відповідачем, надала останньому у борг 12000 дол. США терміном до 01 грудня 2015 року. Відповідач на підтвердження взяття коштів у позику надав розписку. У вказаний в розписці строк відповідач кошти не повернув і на прохання про повернення коштів не реагує.

Просила стягнути на свою користь з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) доларів США та судовий збір в сумі 3094,80 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, позов підтримала, просила задовольнити посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що надала письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку , про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду і якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно частини 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом достовірно встановлено, що 23 грудня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 взяв у позику у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 12000 (дванадцять тисяч) доларів США (відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до доларів США еквівалентно 323983,20 грн. встановленого станом на 02 лютого 2017 року). Дана обставина постає з пояснень позивача та підтверджується розпискою, копія якої наявна в матеріалах справи (а. с. 5).

З наведеної розписки постає, що ОСОБА_2 взяв кошти в сумі 12000 (дванадцять тисяч) доларів США, які зобов'язався повернути в строк до 01 грудня 2015 року.

Всупереч домовленості відповідач ОСОБА_2 своє зобов'язання за договором позики від 23 грудня 2014 року не виконав і на неодноразові звернення щодо повернення боргу не реагує.

Станом на день розгляду справи відповідач фактично не повернув позивачеві взяті в останнього кошти в розмірі 12000 дол. США.

Відповідач не подав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом вказаних обставин та позову.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) доларів США, що еквівалентно відповідно до офіційного курсу Національного банку України гривні до доларів США - 323983,20 грн. встановленого станом на 02 лютого 2017 року, та у повернення сплачених коштів по оплаті судових витрат в сумі 3094,80 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 14, 15, 16, 525, 526, 625, 1046 - 1051 ЦК України, ст.ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 215, 218, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 за договором позики у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) доларів США, що еквівалентно за курсом Національного банку України станом на 02 лютого 2017 року - 323983,20 грн., та у повернення сплачених коштів по оплаті судових витрат в сумі 3094,80 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення упродовж десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного ОСОБА_1 Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу упродовж десяти днів з дня отримання копії цього рішення після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним Судом Полтавської області.

Суддя: