Справа №487/6110/16-ц 10.04.2017 10.04.2017 10.04.2017
Провадження №22-ц/784/873/17
Справа №487/6110/16-ц Головуюча першої інстанції: Павлова Ж.П.
Провадження № 22 Ц- 784/873/17 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1І
У Х В А Л А

Іменем України

2017 р., квітня місяця, 10 дня м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

ОСОБА_2

із секретарем

судового засідання: ОСОБА_3

з участю:

представників:

позивача - ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

Комунальної Установи «Миколаївський зоопарк» ( далі (КУ Миколаївський зоопарк, або Установа) на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2017 р., у справі за

позовом

ОСОБА_6 до КУ Миколаївський зоопарк про скасування наказу щодо накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

28.11.2016 р. ОСОБА_6 звернулася з позовом до КУ Миколаївський зоопарк про визнання незаконним та скасування наказу щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення.

Позивачка зазначала, що працює в Установі на посаді завідувача відділу науки і просвіти.

Наказом директора установи № 642 від 24.11. 2016 р. її притягнуто до дисциплінарної відповідальності із застосуванням стягнення у вигляді догани за самовільне прийняття рішення щодо виносу майна, переданого для використання у службових цілях за межі території зоопарку.

Такі звинувачення вона вважає безпідставними, оскільки будь-якого службового майна за територію зоопарку не виносила.

Посилаючись на ці обставини та незаконність накладення дисциплінарного стягнення, позивачка просила про визнання наказу незаконним та його скасування.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2017 р. постановлено про задоволення позовних вимог частково.

Цим рішенням оспорюваний наказ скасовано як незаконний, а у відшкодуванні моральної шкоди відмовено за недоведенністю цих вимог.

Додатковим рішенням того ж суду від 24.03.2017 р. ухвалено про стягнення з Установи на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що стягнення застосоване законно, а суд цих обставин в достатній мірі не врахував, внаслідок чого висновки рішення не відповідають дійсним обставинам справи та наданим доказам.

Перевіряючи законність та обгрунтованність оскаржуваного рішення в межах оскарження, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. ст. 139-140 КЗпП України, дисциплінарним проступком є будь-яке порушення трудової дисципліни вчинене з вини працівника.

Стягнення за порушення трудової дисципліни, згідно з вимогами ст.ст. 147, 149 КЗпП України, застосовуються лише за наявності винної поведінки працівника.

Згідно з положеннями Посадової інструкції позивачки вона є матеріально-відповідальною особою, несе матеріальну відповідальність за цінності відділу, має дотримуватися Правил внутрішнього трудового розпорядку робітників та службовців зоопарку, положень інструкцій та наказів з охорони праці.( а.с.25)

Розділом III Правил внутрішнього трудового розпорядку Установи передбачено обовязки працівників щодо вчасного і точного виконання розпоряджень роботодавця та функцій визначених посадовими інструкціями, забезпечення збереження матеріальних цінностей і т.п.(а. с. -28)

Інструкцією ввезення та вивезення, виносу та вносу та територію зоопарку матеріальних цінностей передбачено дозвільний порядок винесення за межі території зоопарку матеріальних цінностей, які належать Установі. ( а.с. -55)

Відповідно до приписів абз. 3 ч.1 ст.60 ЦПК України, обовязок доведення факту порушення трудової дисципліни, вимог посадових інструкцій та правомірність рішення про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності покладається на роботодавця.

Згідно з положеннями ст.. 57 ЦПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових та речових доказів.

Відповідно до положень ст. 63 ЦПК України, особа, яка дала письмові пояснення щодо обставин, які мають значення для справи, є свідком та може бути за клопотанням сторін допитана у такому статусі в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 159 ЦПК України суд підчас розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Відповідно до правил ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство у справі здійснюється на засадах змагальності, сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснює сторонам їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних дій та розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачку було притягнуто до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани за самовільне прийняття рішення про винесення за межі території Установи ноутбука.

Цей факт на думку відповідача підтверджується письмовими поясненнями працівників Установи, які були свідками телефонної розмови директора з позивачкою, в якій остання визнала факт винесення приладу за межі зоопарку.

Зазначені особи показань суду з цього приводу не давали, клопотань про їх допит відповідачем не заявлено, в той час, як журналом судового засідання підтверджено факт виконання судом обовязку щодо розяснення сторонам процесуальних прав та попереджень, передбачених ст. 10 ЦПК України.

Між тим із змісту письмових пояснень (доповідних) працівників зоопарку ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 не вбачається, що вони були безпосередніми свідками того, як ОСОБА_6 виносила за межі території чи вносила на територію зоопарку ноутбук.

В цих поясненнях є лише посилання на присутність ОСОБА_9 підчас телефонної розмови директора зоопарку з позивачкою.

Зазначені докази не були перевірені у судовому засіданні безпосередньо, оскільки відповідач не скористався своїм правом щодо доведення переконливості своїх заперечень шляхом допиту відомих лише йому свідків.

Незважаючи на пропускний та дозвільний режим щодо винесення, вивозу матеріальних цінностей в Установі, відповідачем не надано доказів виесення ноутбука позивачкою за межі зоопарку.

Відповідно до приписів ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Суд повно та всебічно дослідив встановлені обставини справи, дав належну правову оцінки наданим доказам та з врахуванням відсутності достовірних доказів, якими підтверджується порушення позивачкою посадових обовязків та інструкцій, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність дисциплінарного стягнення та його скасування.

Відмова суду у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди не оскаржується, а тому, відповідно до приписів ст. 303 ЦПК України, при апеляційному перегляді не обговорюється.

Доводи апеляційної скарги про те, що порушення трудових обовязків підтверджується наданими письмовими поясненнями працівників зоопарку, які є письмовими доказами, на заслуговують на увагу, адже особи, яким стало відомо про порушення скоєні ОСОБА_6, показів у судовому засіданні про відомі їх обставини справи не давали, що виключає зазначені письмові пояснення з переліку достовірних доказів.

Інші доводи також не можуть бути враховані при апеляційному перегляді, оскільки правильність висновків суду не спростовують.

Встановлене не дає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК ЦПК України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу Комунальної Установи «Миколаївський зоопарк» відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2017 р. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко Судді: Н.В. Самчишина

ОСОБА_2