Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ ПОВТОРНЕ)

Справа № 185/2807/15-ц

Провадження № 2/185/35/17

14 лютого 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., при секретарі судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Розвитку" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Екватор ЛД", про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2015 р. (як вбачається із відбитка штемпеля установи звязку на конверті поштового відправлення) позивач ПАТ "ОСОБА_1 Розвитку" звернулось до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екватор ЛД", ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 832726 грн. 14 коп.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 06 квітня 2011 року між банком та ТОВ «Екватор ЛД» було укладено кредитний договір №KKPOG.4633.002, відповідно до якого ТОВ «Екватор ЛД» отримало кредит у розмірі 2500000 грн. у вигляді поновлюваної кредитної лінії на поповнення обігових коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних та строком до 05 квітня 2013 року. 04 квітня 2014 року договором про внесення змін №9 до кредитного договору №KKPOG.4633.002 сума кредиту була встановлена в розмірі 996000 грн. з терміном кредитування до 03 квітня 2015 року. У забезпечення зобовязань за кредитним договором, 17 червня 2011 року між Банком, ТОВ «Екватор ЛД» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки за № РХ029031.7569.001. Також, у забезпечення зобовязань за кредитним договором, 09 квітня 2013 року між Банком, ТОВ «Екватор ЛД» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки за № РХ029031.10117.004. ОСОБА_4 свої зобовязання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Однак, ТОВ «Екватор ЛД» не виконало належним чином умови договору і станом на 26 січня 2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 832726 грн. 14 коп., з яких:

- поточна заборгованість по тілу кредиту 300 грн.,

- прострочена заборгованість по тілу кредиту - 768444 грн. 07 коп.,

- поточна заборгованість за процентами 1160 грн. 31 коп.,

- прострочена заборгованість за процентами 54670 грн. 45 коп.,

- прострочена заборгованість по комісії 4980 грн.

- сума пені 3171 грн. 31 коп.

Тому, позивач просить стягнути з відповідачів вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» було задоволено повністю, стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Екватор ЛД», ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» заборгованість за кредитним договором № ККРОG.4633.002 від 06 квітня 2011 року у розмірі 832726 грн. 14 коп., вирішено питання про розподіл судових витрат.

14.07.2015 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області заочне рішення від 25.05.2016 р. скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

13.01.2017 р. ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області справу було прийнято у провадження головуючого судді Бабій С.О. та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

14.02.2017 р. ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було закрито провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Розвитку" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екватор ЛД", ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Розвитку" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екватор ЛД", яке залучено до розгляду справи у якості третьої особи.

В судове засідання від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі, третя особа про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не зявились.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне:

Судом встановлено, що 06 квітня 2011 року між публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Розвитку» та товариством з обмеженою відповідальністю «Екватор ЛД» було укладено кредитний договір за №KKPOG.4633.002, відповідно до якого ОСОБА_1 надав позичальнику у тимчасове користування та на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 2500000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 18,0 % річних, терміном користування до 05 квітня 2013 року (а.с.6-9).

Погашення кредиту, згідно умов кредитного договору, повинно проводитися кожен місяць, відповідно до встановленого графіку. Однак, у порушення умов договору, відповідач порушив взяті на себе зобовязання, починаючи з 07 серпня 2014 року перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені кредитним договором) сплачувати борг за кредитом, внаслідок чого, станом на 26 січня 2015 року за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 832726 грн. 14 коп., яка підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.16-19).

17 червня 2011 року між Банком, ТОВ «Екватор ЛД» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № РХ029031.7569.001 (а.с.12).

Відповідно до п.1 зазначеного договору поруки поручитель ОСОБА_2 поручається перед Банком за виконання Позичальником зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором №KKPOG.4633.002 від 06 квітня 2011 року та будь-якими договорами про зміни до нього (в т.ч. збільшуючи ми основне зобовязання) надалі все разом кредитний договір.

У п.4 зазначеного договору поруки зазначено, що у разі невиконання зобовязань за кредитним договором №KKPOG.4633.002 від 06 квітня 2011 року Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники.

09 квітня 2013 року між Банком, ТОВ «Екватор ЛД» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № РХ029031.7569.001 (а.с.13,14).

Відповідно до п.1.2 зазначеного договору поруки поручитель ОСОБА_3 відповідає перед Кредитором за виконання зобовязання Боржником в повному обсязі, включаючи сплату осново боргу, процентів, комісій, пені, витрат Кредитора тощо.

У п.1.3 зазначеного договору поруки зазначено, що у разі порушення Боржником зобовязання, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає право Кредитора вимагати виконання Зобовязань в повному обсязі як від Боржника і Поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 10 грудня 2015 року по цивільній справі 242/3986/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного това-риства «ОСОБА_1 РОЗВИТКУ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКВАТОР ЛД» про припинення поруки, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «ВБР», ТОВ «ЕКВАТОР ЛД» про припинення поруки було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_7, було відхилено, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 10 грудня 2015 року залишено без змін (а.с.149-158). Судом було встановлено, що «…06.04.2011 року між ПАТ «ВБР» та ТОВ «Екватор ЛД» укладено кредитний договір ККРОG.4633.002. 17.06.2011 року укладеного договір про зміни № 1 до кредитного договору ККРОG.4633.002, 28.11.2011 року укладеного договір про зміни № 2 до кредитного договору ККРОG.4633.002, 28.11.2011 року укладеного договір про зміни № 3 до кредитного договору ККРОG.4633.002, 04.09.2012 року укладеного договір про зміни № 4 до кредитного договору ККРОG.4633.002, 04.12.2012 року укладеного договір про зміни № 5 до кредитного договору ККРОG.4633.002, 05.04.2013 року укладеного договір про зміни № 6 до кредитного договору ККРОG.4633.002, 12.09.2013 року укладеного договір про зміни № 7 до кредитного договору ККРОG.4633.002, 13.09.2013 року укладеного договір про зміни № 8 до кредитного договору ККРОG.4633.002, 04.04.2014 року укладеного договір про зміни № 9 до кредитного договору ККРОG.4633.002, 21.10.2014 року укладеного договір про зміни № 10 до кредитного договору ККРОG.4633.002.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 зобовязався надати ТОВ «Екватор ЛД» кредит у вигляді поновлювальної кредитної у розмірі 2 500 000 грн. 00 коп. на наступні цілі: на поповнення обігових коштів, строком до 05.04.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних. А ТОВ «Екватор ЛД» зобовязалося щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного п. 2.5. Кредитного договору. 17.06.2011 року суму кредиту було збільшено до 2 900 000 грн. 00 коп., 28.11.2011 року до 3 100 000 грн. 00 коп. З 04.09.2012 року процентна ставка була встановлена в розмірі 20 % річних, з 04.12.2012 року процентна ставка була встановлена у розмірі 22 % річних. Змінами від 05.04.2013 року сума кредиту була встановлена в розмірі 2 030 000 грн. 00 коп. зі строком повернення 04.04.2014 року зі сплатою процентів в розмірі 23 % річних. 12.09.2013 року процента ставка встановлена в розмірі 21 % річних. 04.04.2014 року Договором про внесення змін № 9 до кредитного договору сума кредиту була встановлена в розмірі 996 000 грн. 00 коп. з терміном кредитування 03.04.2015 року.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 09.04.2013 року між ПАТ «ВБР» та позивачем укладено Договір поруки № РХ029031.10117.004 відповідно до умов якого ОСОБА_4 поручився за ТОВ «Екватор ЛД» перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання ТОВ «Екватор ЛД» будь-якого зобовязання за кредитним договором, вони несуть перед ПАТ «ВБР» відповідальність як солідарні боржники. Строк повернення кредиту до 04.04.2014 року

Договором про зміни № 1 до договору поруки № РХ029031.10117.004 від 09.04.2013 року сторони домовилися про кінцеву дату повернення по 03.04.2015 року….»

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, а у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що зобов'язання за спірним кредитним договором забезпечується порукою відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 553 ЦК України, згідно з якою поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Частиною 3 ст. 554 ЦК України передбачено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки з відповідачами, як поручителями за кредитним договором, укладалися окремі договори поруки, то суд приходить до висновку про те, що між собою відповідачі-поручителі не є солідарними боржниками, що узгоджується з правовою позицією, яка викладена Верховним Судом України в постановах від 11 березня 2015року у справі № 6-35цс15, від 24 червня 2015 року у справі № 6-255цс15, від 01 липня 2015 року у справі №6-745ц15.

Згідно вказаних правових позицій, стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поруки, оскільки у справах, які переглядалися ВСУ, встановлено, що зобов'язання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Враховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки від 17.06.2011 р. № РХ029031.7569.001 та від 09 квітня 2013 № РХ029031.10117.004. не встановлена солідарна відповідальність поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд приходить до висновку про те, що підстави для солідарного стягнення вказаних осіб як поручителів третьої особи - "Екватор ЛД" кредитної заборгованості згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України відсутні, проте наявні правові підстави для стягнення суми заборгованості з кожного поручителя окремо.

Третя особа ТОВ «Екватор ЛД», отримавши кредит, в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки.

На підставі зазначеного, суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача борг по укладеному між 06 квітня 2011 року між ПАТ "ОСОБА_1 Розвитку" та ТОВ «Екватор ЛД» кредитному договору №KKPOG.4633.002, у сумі 832726 грн. 14 коп. оскільки до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором №KKPOG.4633.002 від 06 квітня 2011 року,відповідачами не надано.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 3654 грн. у рівних частках.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 57-61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 553, 543, 546, 629, 1054 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» заборгованість за кредитним договором №KKPOG.4633.002 від 06 квітня 2011 року у розмірі 832726 (вісімсот тридцять дві тисячі сімсот двадцять шість) грн. 14 (чотирнадцять) коп., з яких:

- поточна заборгованість по тілу кредиту 300 грн.,

- прострочена заборгованість по тілу кредиту - 768444 грн. 07 коп.,

- поточна заборгованість за процентами 1160 грн. 31 коп.,

- прострочена заборгованість за процентами 54670 грн. 45 коп.,

- прострочена заборгованість по комісії 4980 грн.

- сума пені 3171 грн. 31 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Бабій