Справа № 360/80/16-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/471/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 31.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого Лівінського С.В.

суддів: Волохова Л.А.,

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.

розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Мотивував свої вимоги тим, що 04 травня 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № K2A3GK00260013, за умовами якого він надав останньому кредит у розмірі 42418,32 дол. США, терміном кредитування до 04 травня 2037 року.

Того ж дня, в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між ним та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки № K2A3GK00260013/1, за умовами якого останній, як поручитель, зобовязався відповідати перед ним за зобовязаннями ОСОБА_3, які виникли з вищезазначеного кредитного договору.

Пояснив, що ОСОБА_3 належним чином не виконав умови кредитного договору, тому станом на 28 грудня 2015 року загальна сума заборгованості останнього перед ним за вказаним кредитним договором склала 31742,31 дол. США.

Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь наведену заборгованість, що еквівалентно (з розрахунку 1 дол. США= 23,91 грн. за курсом НБУ станом на 28 грудня 2015 року) 758958,63 грн. та судові витрати.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 758958,63 грн та розподілено судові витрати.

ОСОБА_4 з вказаним рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову в частині стягнення з нього заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_4

Банк та ОСОБА_5 рішення суду не оскаржили в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи сповіщений, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 того ж Кодексу не перешкоджало розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає не повністю.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ухилилися від сплати боргу за кредитним договором у добровільному порядку, тому вважав за необхідне позовні вимоги банку задовольнити.

Однак повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи таке.

04 травня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № K2A3GK00260013, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 42418,32 дол. США, для придбання квартири, а також 6418,32 дол. США на оплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, винагороди за предявлення фінансового інструменту в розмірі 0,2 % від суми наданого кредиту щомісячно у період оплати, терміном кредитування до 04 травня 2037 року.

Пунктом 7.4 вказаного кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником обовязків з погашення кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього кредитного договору, останній сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 2,11 % в місяць, розрахованих на суму непогашеної в строки заборгованості по кредиту, зі сплатою щомісяця 393,79 дол. США..

Того ж дня, 04 травня 2007 року, в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки № K2A3GK00260013/1, за умовами якого останній, як поручитель, зобовязався відповідати перед банком за зобовязаннями ОСОБА_3, що виникли із вищезазначеного кредитного договору.

Згідно з п.13 вказаного договору поруки, зміни і доповнення до нього мали бути внесені лише за згодою сторін і у письмовому вигляді шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

22 грудня 2010 року між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду б/н, якою було внесено зміни до п. 7.1 кредитного договору - збільшено відсоткову ставку до 12,7 річних на суму залишку заборгованості та щомісячний платіж до 398,84 дол. США.

Разом з тим, за положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 17 лютого 2016 року у справі 6-3176цс15.

Таким чином, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Таким чином, оскільки укладеною додатковою угодою було збільшено обсяг відповідальності поручителя без його згоди, порука є припиненою.

Наведене міським судом було залишено поза увагою, тому на думку колегії суддів, апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід задовольнити, заочне рішення районного суду, на підставі п. 4 ч. ст. 309 ЦПК України скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову частково та стягнення заборгованість за кредитним договором у розмірі 758 958, 63 грн, що складається з: 668543,21 грн загального залишку заборгованості за кредитом, 72217,29 грн, залишку заборгованості за процентами, 11607,58 грн - комісії, 6590,55 грн пені на користь банка лише з ОСОБА_3

В задоволені решти позовних вимог слід відмовити.

Рішення місцевого суду в частині вимог банку до боржника ОСОБА_3 колегія суддів не перевірила, оскільки судове рішення в наведеній частині сторонами не оскаржено.

Стаття 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з ОСОБА_3В на користь банку належить стягнути ставку судового збору в розмірі 11384, 38 грн, а з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 - ставку судового збору в розмірі 12522,82 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. 218, ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ст. ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 758 958, 63 грн та складається з: 668543,21 грн загальний залишок заборгованості за кредитом, 72217,29 грн, залишок заборгованості за процентами, 11607,58 грн - комісія, 6590,55 грн пеня.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 11 384, 38 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 12522,82 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий С.В. Лівінський

судді: Л.А. Волохова

ОСОБА_2