Справа № 333/521/17
Провадження №2-з/333/9/17
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Круглікова А.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони відчуження ідеальної частки у спільному майні, а саме частки вказаної квартири та заборони проводити реєстрацію місця проживання у вказаній квартирі по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про забезпечення позовом по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, посилаючись на те, що відчуження частки спільного майна або реєстрація проживання в цій квартирі, зроблені під час розгляду даної цивільної справи, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши вимоги заявника, викладені у заяві, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо цього інші зобовязання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Позивач в обґрунтування своєї заяви не надає належних та допустимих доказів того, що відповідачам дійсно станом на 02.02.2017 року рік належить на праві спільної часткової власності квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, що позбавляє можливості перевірити зазначені обставини, встановити, чи є хоча б одна з зазначених у нормах ЦПК України обставин для забезпечення позову, і оцінити їх, чи не може застосуванням забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можливо запобігти.

Крім того, заявник не надав суду достатніх доказів того, що відповідачі приймають заходи щодо відчуження обєкту нерухомого майна, належного їм на праві власності, з метою уникнення виконання можливого рішення суду, а її припущення не можуть прийматися до уваги.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню, оскільки заявником: не обгрунтовано причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, а також не надано доказів спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова