Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/449/16-ц Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія 47 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Кочетова Л.Г., Шевчук А.М.

при секретарі Кучерявому О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ТОВ "А.Т.К" до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі поновленим, за позовом ТОВ "А.Т.К" до ОСОБА_1, ТОВ "Елітне" (третя особа Бердичівське МРУЮ) про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації

за апеляційною скаргою ТОВ "А.Т.К"

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2016 року,

встановила:

У січні 2016 року ТОВ "А.Т.К" звернулося до суду із позовом про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 2,2109га на території Буряківської сільської ради Бердичівського району, укладеного 28 січня 2010 року з орендодавцем ОСОБА_1 В обґрунтування позову позивач зазначив, що після закінчення строку договору продовжував користуватися земельною ділянкою, на початку вересня 2015 року відповідач письмово повідомив про небажання продовжити договір, у листопаді 2015 року позивач запропонував відповідачу укласти додаткову угоду про продовження договору, виплатив йому орендну плату за 2015 рік.

У березні 2016 року ТОВ «А.Т.К» подало позовну заяву про визнання недійсним договору оренди землі, зареєстрованого ОСОБА_1 та ТОВ «Елітне» 27.02.2016 року та скасування його державної реєстрації, посилаючись на те, що фактично є продовженим договір оренди від 28 січня 2010 року.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 04 серпня 2016 року від 14.04.2016 року позови обєднані в одне провадження.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 04 серпня 2016 року у позовах відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "А.Т.К" просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позовів. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд не застосував правові висновки Верховного Суду України у справах №6-219цс14, №6-1282цс16.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,2109га на території Буряківської сільської ради Бердичівського району. 28 січня 2010 року ОСОБА_1 (орендодавець) уклав із ТОВ "А.Т.К" (орендарем) договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстрований у Бердичівському районному відділі Житомирського реєстраційного центру 29 грудня 2010 року (а.с.7).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із частиною пятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Відповідний правовий висновок зроблений Верховним Судом України у справі № 6-643цс16.

Отже, договір оренди від 28 січня 2010 року набув чинності 29 грудня 2010 року і саме з цієї дати обчислюється пятирічний строк його дії, який закінчується 29 грудня 2015 року.

За таких обставин посилання позивача на продовження дії договору після 28 січня 2015 року є безпідставними, оскільки на той час пятирічний строк дії договору ще не сплинув.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на 2015 рік) по закінченню строку, на який було укладено договір, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Про свій намір орендар зобовязаний повідомити орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо розміру орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Листом від 27.11.2015 року орендар повідомив орендодавця про намір продовжити дію договору і додав до листа проект додаткової угоди, 29 грудня 2015 року орендодавець направив орендарю письмове заперечення щодо продовження договору оренди землі. Таким чином, договір оренди між ОСОБА_1 та ТОВ "А.Т.К" припинився.

Отже, договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Елітне» 10 лютого 2016 року, і зареєстрований 27.02.2016 року жодним чином не впливає на права ТОВ "А.Т.К".

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи. Враховуючи наведене, рішення належить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові з підстав, викладених вище.

Правова позиція Верховного Суду України у справі №6219цс14 на спірні правовідносини не поширюється, правова позиція у справі №6-1286цс16 стосується обставин, коли є судове рішення про поновлення договору оренди землі, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ТОВ "А.Т.К" задовольнити частково.

Скасувати рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2016 року і ухвалити нове рішення про відмову у позові з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: