Справа № 362/4733/13-ц Головуючий у І інстанції Орда О. О.
Провадження № 22-ц/780/432/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 31.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого Лівінського С.В.

суддів: Волохова Л.А.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.

розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з вказаним позовом.

Посилалося на те, що 10 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_3 укладено договір «Автопакет» № 249/П/76/2008980, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 94 203 грн 80 коп. для придбання автотранспортного засобу зі сплатою 20,65% річних. 23 листопада 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, за умовами якої щомісячна сума мінімального необхідного платежу становить 2559 грн. 67 коп. з кінцевим терміном повернення кредиту до 10 жовтня 2013 року.

В порушення умов кредитного договору, за твердженням позивача, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 27 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 355089 грн 02 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованості.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 197616 грн 11 коп. та розподілено судові витрати. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» просило заочне рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з відповідача розмір штрафу за порушення умов договору у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 205423 грн 55 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2016 року це рішення Апеляційного суду Київської області скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідач рішення суду не оскаржив в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи сповіщений, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 того ж Кодексу не перешкоджало розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте рішення суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не повністю відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи таке.

10 жовтня 2008 року між ВАТ«КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 94203 грн 80 коп. для придбання автомобіля зі сплатою 20,65 % на строк до 10 жовтня 2013 року.

23 листопада 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, за умовами якої сторони домовилися внести зміни в існуючі кредитні зобовязання.

Відповідно до пункту 5.1 додаткової угоди, у випадку невиконання позичальником зобов`язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

Пунктом 5.2 додаткової угоди передбачено, що у випадку порушення позичальником вимог пунктів 4.3.2 - 4.3.5, 4.3.8 - 4.3.18 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 5 % від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього договору, за кожен випадок.

Згідно з пунктом 5.3 додаткової угоди, у випадку прострочення позичальником виконання зобов`язання, визначеного абз.1 п. 2.4 цього договору на строк більше 30 календарних днів, позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, за розрахунками банку станом на 25 травня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 355089,02 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 94716,84 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 71410,92 грн, комісія за консультаційні послуги у розмірі 710,38 грн., реструктуризована пеня у розмірі 9834, 65 грн, пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 18961, 11 грн, штраф відповідно до пункту 5.2 додаткової угоди у розмірі 4735, 84 грн, штраф відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди у розмірі 152 737,07 грн, індексація за період прострочення платежів у розмірі 1982 грн. 21 коп.

Відповідачем же доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком суду не надано.

Задовольняючи позов частково та відмовляючи у стягнені штрафу, відповідно до п. 5.2 додаткової угоди у розмірі 4735 грн 84 коп. та штрафу відповідно до п. 5.3 додаткової угоди у розмірі 152737 грн 07 коп., суд першої інстанції виходив з того, що одночасне стягнення пені та штрафу є застосуванням до відповідача подвійної цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, цей висновок місцевого суду не можна визнати правильним за такого.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

За нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 5.3 додаткової угоди до кредитного договору передбачено сплату штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником вимог, а саме у випадку прострочення позичальником виконання зобов'язання, визначеного абз. 1 п. 2.4 цього договору на строк більше 30 календарних днів, він, починаючи з 30-го дня прострочення зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення штрафів відповідно до пунктів 5.2 та 5.3 додаткової угоди, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 213-215 ЦПК України не врахував, що умовами додаткової угоди передбачені різні види цивільно-правової відповідальності за різні порушення цих умов (п.5.1, п.5.2, п.5.3).

Боржник, як це видно з договору, був ознайомлений та згодний із умовами надання кредиту, своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації щодо умов кредитування.

Крім того, штраф та пеня, відповідно до умов додаткової угоди, настають за різних обставин порушення зобовязання боржником, а тому є різними видами відповідальності за порушення ним боргових зобовязань, що судом також залишено поза увагою.

За наведеного, висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_4 перед банком несе подвійну цивільно-правову відповідальності за одне й те саме порушення є помилковим.

Оскільки банк із вказаним позовом звернувся до суду 12 серпня 2013 року, а останній платіж на погашення пені, згідно з розрахунком заборгованості відповідачем здійснено 08 лютого того ж року, посилання відповідача на сплив строку позовної давності спростовується розрахунком заборгованості.

Через скасування судом касаційної інстанції рішення суду апеляційної інстанції, яким було скасовано судове рішення міськрайонного суду, колегія суду вважає за можливе, на підставі ч. 3 ст. 303 ЦПК України вийти за межі доводів апеляційної скарги та, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року скасувати і ухвалити по справі нове рішення.

Оцінивши наведені докази по справі щодо їх належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність заборгованості ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором, тому позов ПАТ КБ «Надра» вважає за необхідне задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 10 жовтня 2008 року у розмірі 355089,02 грн, що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 94716,84 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 71410,92 грн, комісії за консультаційні послуги у розмірі 710,38 грн., реструктуризованої пені у розмірі 9834, 65 грн, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 18961, 11 грн, штрафу відповідно до пункту додаткової угоди від 23 листопада 2010 року у розмірі 4735, 84 грн, штрафу відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди від 23 листопада 2010 року у розмірі 152737,07 грн, індексації за період прострочення платежів у розмірі 1982 грн. 21 коп.

Стаття 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь ПАТ КБ «Надра» підлягають стягненню сплачені позивачем та належним чином підтверджені судові витрати у вигляді ставки судового збору в розмірі 11355,3 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. 218, ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ст. ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 10 жовтня 2008 року у розмірі 355089,02 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 94716,84 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 71410,92 грн, комісії за консультаційні послуги у розмірі 710,38 грн., реструктуризованої пені у розмірі 9834, 65 грн, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 18961, 11 грн, штрафу відповідно до пункту додаткової угоди від 23 листопада 2010 року у розмірі 4 735, 84 грн, штрафу відповідно до пункту 5.3 додаткової угоди від 23 листопада 2010 року у розмірі 152 737,07 грн, індексації за період прострочення платежів у розмірі 1 982,21 грн.

У решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 11355,3 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий С.В. Лівінський

судді: Л.А. Волохов

ОСОБА_2