Справа № 175/4568/15-ц
Провадження № 2/175/1827/15
Рішення

Іменем України

24 січня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» про визнання недійсним та припиненим договору іпотеки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», про визнання договору іпотеки припиненим, який згодом було уточнено. Відповідно до уточнених позовних вимог просила суд винести рішення про припинення іпотечного договору №424/08/01 від 23 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №7004. Винести рішення про визнання недійсним іпотечного договору № 424/08/01 від 23 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №7004.

В підтвердження уточненого позову позивач посилається на те, що 21 серпня 2008 року, вона звернулася до банку з проханням надати позику у розмірі 1 500 000 гривень. Для отримання грошових коштів у розмірі 1 500 000 гривень, позивач надала відомості про майно, що може бути передано в іпотеку, для отримання кредиту у розмірі 1 500 000 гривень. Для видачі кредитних коштів у розмірі 1 500 000 гривень працівниками банку був проведений первинний огляду майна від 27 серпня 2008 року, оцінка фінансового стану, аналіз та оцінка забезпечення кредиту. В результаті вказаних дій працівники банку склали представлення на кредитну комісію філіалу банку, погодили видачу з службою безпеки, юридичним управлінням, та погодили видати позивачу кредитні кошти у розмірі 1 500 000 гривень. Таким чином, банк узгодив видачу позивачу грошових коштів у розмірі 1 500 000 гривень. 23 вересня 2008 року, між сторонами був підписаний договір про відкриття не відновлюваної кредитної лінії №424/08-ФЛ на суму 1 100 000 гривень, та завірено позивача, що 400 000 гривень будуть видані пізніше. 23 вересня 2008 року, між Банком "ОСОБА_3 та Кредит" та ОСОБА_1 було підписано іпотечний договір №424/08/01, за умовами якого Іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку Іпотекодержателю (відповідачу) за позовом, об'єкт незавершеного будівництва, та земельну ділянку на якій він розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с.Новоолександрівка, Новоолександрівська сільська рада, вул.Паркова б.161.

Пунктом 4 Іпотечного договору передбачено, що зазначене майно передається в іпотеку як забезпечення повернення кредитних ресурсів виданих за договором від 23 вересня 2008 року, про відкриття не відновлювальної кредитної лінії № 424/08-ФЛ на суму 1 100 000, 00 (один мільйон сто тисяч) гривень. Банк не вірно визначив розмір кредитних коштів виданих позивачу за договором про відкриття не відновлюваної кредитної лінії №424/08-ФЛ від 23 вересня 2008 року, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, від 12 жовтня 1012 року (справа № 422/9295/12), сторони не погодили укладення іпотечного договору для забезпечення повернення кредитних коштів в розмірі 424 669 гривні 73 копійки, що обумовлює припинення зобов'язань за іпотечним договором №424/08/01 від 23 вересня 2008 року. На підставі зазначеного позивач звернулася до суду за захистом свої прав.

Представник позивача та позивач уточнені позовні вимоги в судовому засіданні підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «ОСОБА_3 та Кредит» позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на заперечення наявні в матеріалах справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що 23 вересня 2008 року, між Банком "ОСОБА_3 та Кредит" та ОСОБА_1 було підписано іпотечний договір №424/08/01, за умовами якого Іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку Іпотекодержателю (відповідачу) за позовом, об'єкт незавершеного будівництва, та земельну ділянку на якій він розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с.Новоолександрівка, Новоолександрівська сільська рада, вул.Паркова б.161. Вищевказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №7004.

Відповідно до п. 1 Іпотечного договору, предметом іпотеки за вищевказаним договором є нерухоме майно: об'єкт незавершеного будівництва, житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходяться Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, вул. Паркова, буд.161.

На момент укладання іпотечного договору право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0598 га (кадастровий номер -05-008-0141) та обєкт незавершеного будівництва підтверджувалося Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 780650, виданим Дніпропетровським районним відділом земельних ресурсів 04 вересня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №509 від 23 березня 2006 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки № 330 від 01 лютого 2008 року, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20191658 та Витягом з Реєстру права власності на нерухоме майно № 20195503 від 11 вересня 2008 року, виданими Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації».

Зі змісту ст. 575 ЦК України вбачається, що іпотека є видом застави, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у заставодавця або третьої особи.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави припинення іпотеки, а саме іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, з інших підстав, передбачених цим законом. При цьому зміна основного зобов'язання не є підставою припинення відносин іпотеки.

Як встановлено у судовому засіданні згідно пояснень позивача вона зазначає, що не отримала суму, обумовлену кредитним договором, що підтверджується рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2014 року. Також позивачем вказано, що виконати умови іпотечного договору від 23 вересня 2008 року не можливо, оскільки на сьогоднішній не було отримано суму, що обумовлена п. 2.1 кредитного договору.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позивачем не виконуються вимоги саме кредитного договору, а не іпотечного договору - не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотки.

На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд також звертає увагу, що Законом України «Про іпотеку» визначено перелік підстав з яких договір іпотеки вважається припиненим, він є вичерпним.

Відповідно до ст.ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Іпотека також припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним;знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

У ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена, як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 593 ЦК України передбачено підстави припинення права застави, що цілком кореспондуються із положеннями статей 3,17 Закону України «Про іпотеку».

Як встановлено у судовому засіданні, строк дії договору іпотеки № 424/08/01 від 23 вересня 2008 року визначено сторонами до моменту виконання зобов'язань, зобов'язання за договором про відкриття невідновлючальної кредитної лінії №424/08-ФЛ від 23 вересня 2008 рокуне виконані. Основне зобов'язання, станом на момент розгляду даної справи, у встановленому законом порядку не припинено. Предмет іпотеки не реалізовано, договір іпотеки судом недійсним не визнавався, інших підстав, передбачених ЗакономУкраїни «Про іпотеку» за яких договір іпотеки № 424/08/01 від 23 вересня 2008 року може бути визнаний припиненим, судом також не встановлено.

Таким чином, позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а відтак, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору іпотеки № 424/08/01 від 23 вересня 2008 укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» недійсним та припиненим, тому позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 5, 9, Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 526, 546, 599 ЦК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» про визнання недійсним та припиненим договору іпотеки - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Шабанов