Справа № 604/1140/16-ц
Провадження № 2/604/42/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гамана В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася з позовом, вказавши що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (далі - Відповідач) з 26 грудня 2014 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу одруження сторони спільно проживали в с. Митниця Підволочиського району. Шлюб з Відповідачем виявився невдалим. На даний час шлюбні відносини припинені, дитина знаходиться на повному утриманні Позивача, яка не в змозі забезпечити всіх її потреб. На даний час син перебуває на лікуванні в обласній дитячій лікарні. З огляду на вказане, просить стягувати з Відповідача у твердій грошовій формі щомісячно аліменти для належного виховання та забезпечення сина розміром 1200 (одна тисяча двісті) гривень до досягнення дитиною повноліття щомісячно.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнав, при ухваленні рішення просив врахувати його матеріальний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3, виданим 26 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського РУЮ у Тернопільській області, актовий запис №63.

Під час перебування в шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, який на даний час є малолітнім, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_4, видане виконавчим комітетом Магдалівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 05 травня 2015 року.

Відповідно до Акту обстеження, виданого депутатом Скалатської міської ради №9572, від 09 грудня 2016 року, довідки №2-103 від 08 грудня 2016 року, Позивач проживає у АДРЕСА_1, разом із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5; батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; дідусем ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7; бабусею ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 Зі слів ОСОБА_1 її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, напротязі шести місяців спільно не проживає та матеріально не забезпечує.

Відповідно до висновку магнітно-резонансної томографії голови від 14 липня 2016 року ОСОБА_4, 2015 р.н., має вогнища гліому в лобно-тім'яних частках, вірогідніше як наслідок перенесеного гіпоксично-ішемічного ураження. Помірна вентрикуломегалія, атрофічні зміни; плагіоцефалія.

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, дитина перебуває з діагнозом органічне ураження ЦНС, гліом в лобно- тім'яних частках внаслідок гіпоксично-ішемічного енцефалопатії з затримкою психо-моторного-розвитку. Аденоїдит. Розлади психологічного розвитку. Дисфункція біліарного тракту кишківника.

Судом встановлено, що Відповідач разом з сім'єю не проживає, після зміни місця проживання матеріальної допомоги на утримання сина не надавав. Таким чином, в добровільному порядку коштів на утримання дитини Відповідач не надає.

З довідки про доходи №463 від 09 грудня 2016 року, виданої ДНЗ «Скалатський ПЛ», Позивач - учень групи №25 ДНЗ «Скалатський ПЛ», загальна сума доходу за період з 01 червня 2016 року до 30 листопада 2016 року - 1866 (одна тисяча вісімсот шістдесят шість) гривень.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01 грудня становить 1355 гривень.

Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків з утримання неповнолітньої дитини, оскільки є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти.

Враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси та стан здоров'я дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, потреби у розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також не можливість Позивача працювати та мати доходи по причині догляду за дитиною до трирічного віку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, у розмірі 1200 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 14, 15, 60, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2016 року, і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в дохід держави 640,00 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Г.Б. Сидорак