Справа №366/688/17
Пр.№2/366/159/17
РІШЕННЯ

іменем України

06 квітня 2017 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача- Журбенка І.А.,

відповідача-Козаченко Г.І.,

третя особа-Ромахін М.В.

третя особа -ОСОБА_2 не з»явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до Феневицької сільської ради,третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,а саме: на ? частину житлового будинку по вул..Шевченка,17-а в с.Феневичі Іванківського району Київської області.

Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим,що у 2003 році вона почала підтримувати фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 та в тому ж році переїхала проживати в цей будинок.

Будинок №170а по вул..Шевченка в с.Феневичі рішенням правління колгоспу імені Леніна с.Феневичі було надано сім»ї ОСОБА_5,матері ОСОБА_3. Будинок до цього часу не приватизований та перебуває на балансі Феневицької сільської ради.

У зазначеному будинку вона та ОСОБА_4В,, як сім»я,займали ? частину цього будинку, а рештою будинку користувалися: ОСОБА_5,її співмешканець- Ромахін ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

11 серпня 2004 року у неї народився син,ОСОБА_7, який, відповідно, почав проживати разом з ними в будинку №17-а по вул..Шевченка в с.Феневичі Іванківського району Київської області.

26.05. 2008 року,ОСОБА_2 вчинив вбивство ОСОБА_5 і був засуджений до 8 років позбавлення волі, а після повернення з місць позбавлення волі в будинку №17-а по вул..Шевченка в с.Феневичі Іванківського району Київської області,-не проживає.

02 січня 2015 року її співмешканець, ОСОБА_4,-помер.

На даний час вона та її син, ОСОБА_7 продовжують користуватися ? частиною житлового будинку в с.Феневичі по вул..Шевченка, 17-а, але не зареєстровані в ньому,так як відповідач, Феневицька сільська рада,відмовила йому у реєстрації місця проживання.

Згідно ст. 344 Цивільного кодексу особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,безперервно володіти нерухомим майном протягом 10(десяти)років або рухомим майном протягом п»ятнадцяти років,набуває право власності на це майно(набувальна давність),якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Позивачка просить визнати за нею та її неповнолітнім сином,ОСОБА_7, 11.08. ІНФОРМАЦІЯ_2, право спільної сумісної власності на ? частину житлового будинку в с.Феневичі Іванківського району Київської області по вул..Шевченка, 17-а з відповідною часткою наступних споруд.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Суду пояснила,що в 2003 році почала проживати у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, а в 2004 році у них народився син. До того вона проживала на квартирі. З ОСОБА_4 вони почали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім них, в будинку проживали: ОСОБА_5 та її співмешканець- Ромахін ОСОБА_6, яким цей будинок було надано у користування колгоспом імені Леніна. Також проживав, крім неї із співмешканцем ОСОБА_4В,. брати ОСОБА_4- ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_3.

В 2008 році ОСОБА_2 вбив ОСОБА_5, і його засудили до позбавлення волі. Над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном призначили його брата, ОСОБА_4. В 2013 році помер їх брат- Ромахін ОСОБА_8, а в 2015 році помер її співмешканець-Ромахін ОСОБА_9. Після смерті ОСОБА_2, її призначили опікуном неповнолітнього ОСОБА_3.

Вона піклувалася про ОСОБА_3В,, робила в будинку ремонти, прибирала і все інше, але сільський голова відмовила їй у реєстрації проживання в цьому будинку. І вона вважає,що це незаконно, оскільки відкрито, безперервно більше 10 років користувалася вказаним житлом і має право власності за набувальною давністю.

Відповідач, сільський голова ОСОБА_10,- позов не визнала. Суду пояснила, що будинок №17-а по вул..Шевченка в с.Феневичі Іванківського району відносився до колгоспного двору. Будувався будинок давно,дати ніхто не знає,так як ніяких документів не збереглося. Ні в архівах, ні у РДА,де б мали видавати ордер на заселення, документів немає. Так як ОСОБА_5 робила в колгоспі дояркою,то цей будинок був наданій їй та її сім»ї, але головою двору , як вказано у Погосподарській книзі станом на 1996 рік був записаний ОСОБА_2. Коли колгосп розпався,то в 2005 році будинок було передано на баланс сільської ради,про що мається рішення.

ОСОБА_11 дійсно співмешкала з ОСОБА_4, але в цьому будинку 10 років вона не жила. Пожила там тиждень. Вона жила на квартирі. Крім того, ОСОБА_4 був любвіобільним, і крім ОСОБА_1, у нього була не одна жінка, які з ним час від часу жили у спірному будинку.

В 2015 році, коли помер опікун неповнолітнього ОСОБА_12, 1999 р.н .- ОСОБА_4,- ОСОБА_1 була призначена опікуном над ОСОБА_3,так до цього часу і живе. Опіка не дає права на реєстрацію проживання.

На даний час в будинку зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 - голова цього двору та ОСОБА_3, його син.

Третя особа,ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 позов не визнав. Суду пояснив,що в цьому будинку він жив з мамою,батьком та братами. Потім пам»ятає,що жила ОСОБА_1. Крім неї, у його брата були і інші жінки, але він не пам»ятає їх імен. Останньою була Люда. Вона з ними жала років 2, пила, а коли брат помер,то вона пішла до своєї матері.

Третя особа, ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився. Надіслав письмове заперечення проти позову, в якому вказує,що спірний будинок він та його дружина, ОСОБА_5,- отримали в колгоспі у недобудованому стані,робили там підлогу, і інші ремонтні роботи. ОСОБА_13 в 2003 році трохи жила з його пасинком,ОСОБА_4, а потім в 2015 році стала опікуном його сина ОСОБА_14. Він до цього часу зареєстрований в будинку по ОСОБА_15. 17-а ,але коли у вересні 2016 року повернувся з місць позбавлення волі,то ОСОБА_1 його в його ж будинок не пустила і він вимушений був звертатися в прокуратуру.

04.11. 2016 року він та його син ОСОБА_3 звернулися до сільської ради з заявою про приватизацію житла, і ОСОБА_1В, коли про це дізналася,почала претендувати на частину цього будинку,з чим він не згодний.

Володілець, який користується майном,повинен довести факт добросовісного володіння,відкритості,безперервності і тривалості свого володіння.

Свідок ОСОБА_15 пояснив,що третя особа,ОСОБА_16,- його рідний бра по матері. Він з матір»ю не жив, а виховувався батьком та проживав в с.Рудня, а потім в м.Києві. Він спілкувався із своїм братом ОСОБА_4, який проживав в с.Феневичі,приїжджав до брата. Брат почав проживать з ОСОБА_1 в 2003 році. В будинку жили мати, вітчим та ще три брати. Хто ще жив і коли, він не знає.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила,що 16 років живе в с.Феневичі,і знає ОСОБА_1. ОСОБА_1 спочатку жила на квартирі, а років 4 вона живе по вул..ОСОБА_15, 17а в с.Феневичі, та є її сусідкою-через три хати. ОСОБА_18 опікувалася ОСОБА_16 Миколою:прала, варила їжу,робила ремонт в будинку.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив,що до 200 року він жив в с. Катюжанка. Чи жила ОСОБА_1 при живій ОСОБА_5, він вже і не пам»ятає, але коли ОСОБА_1 жила з ОСОБА_4,то всі були на кормлені, чисто,прибрано. Потім років 3-4 до ОСОБА_4 прийшла нова, а ОСОБА_1 пішла. Нова жінка зловживала спиртними напоями, а ОСОБА_1 накормить і постірає ОСОБА_16 одяг.

Вислухавши позивач,представника позивача. відповідача,третю особу,допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,безперервно володіти нерухомим майном протягом 10(десяти)років або рухомим майном протягом п»ятнадцяти років,набуває право власності на це майно(набувальна давність),якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З виписки з Погосподарської книги Феневицької сільської ради,Особовий рахунок №89,станом на 01.01.1996 року ОСОБА_2,1958 р.н.(місце роботи-КСП»Феневицьке»)- є головою колгоспного двору,до складу якого входять:ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_5-дружина,ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6-син, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_7-син,ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4-син.

З Витягу з акта від 04 січня 2005 року слідує,що комісія в складі Феневицького сільського голови ОСОБА_20,депутата сільської ради ОСОБА_21,та голови правління СГВК»Феневицьке» ОСОБА_22 склали акт про те,що СГВК «Феневицьке» передає,а Феневицька сільська рада приймає на баланс об»єкти соціальної сфери та неподільного фонду, які знаходяться в задовільному стані:

1.Будинок по вул..ОСОБА_22,17-а.Балансова вартість 18 600,00грн. Залишкова вартість- 7800грн.

Отже, станови на 2003 рік, як стверджує позивачка,коли вона почала проживати в будинку з ОСОБА_4, - спірний будинок перебував у користуванні сім»ї ОСОБА_4 ОСОБА_3, які не були власниками будинку, а вважалися наймачами. Так,відповідно до ст.. 65 Житлового кодексу Укераїни, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину,дітей,батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім»ї наймача,набувають рівного з іншими членами сім»ї права користування жилим приміщенням,якщо про вселення між цими особами,наймачем та членами його сім»ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Однак, з матеріалів справи слідує,що ОСОБА_23, який вселив у спірне житло ОСОБА_1 і деякий час з нею проживав,не провів її офіційного вселення,тобто, не зареєстрував її місце проживання за вказаною адресою.

Як слідує з свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_8,його батьком є-Ясинський ОСОБА_9,мати-Ясинська ОСОБА_18,тобто,ОСОБА_4 не визнав дитину ОСОБА_1,не вселив її в своє житло.

З рішення Іванківського районного суду від 14 серпня 2008 року слідує,що ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав у відношенні сина,ОСОБА_3, 06.01. ІНФОРМАЦІЯ_4

З розпорядження Іванківської районної державної адміністрації від 27 січня 2015 року №20 слідує,що ОСОБА_1,08.04. ІНФОРМАЦІЯ_9 призначити піклувальником дитини, ОСОБА_3, 06.01. ІНФОРМАЦІЯ_4 та зберегти за ОСОБА_3 право користування ? частиною житлової площі будинку №17-а ,який знаходиться в с. Феневичі по вул..Шевченка Іванківського району Київської області.

Призначити опікуном над житлом дитини ОСОБА_1.

Відповідно до ст.. 98 Житлового кодексу України, наймач жилого приміщення та члени його сім»ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні,що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням(тимчасові жильці), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім»ї наймача.

Як слідує з пояснень відповідача,третьої особи та свідків, ОСОБА_4 вселяв у спірне житло не лише ОСОБА_1, але час від часу міняв співмешканок,з чого вбачається,що ОСОБА_1 за життя ОСОБА_4 користувалася будинком №17-а по вул..Шевченка в с.Феневичі не на правах постійного користування,а на правах тимчасового користування.

Отже, ОСОБА_1 була вселена в будинок №17-а по вул..Шевченка в с.Феневичі для тимчасового проживання.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, один з наймачів даного житла-Юденко В.В. помер в 2015 році, ОСОБА_3, 1999 року зареєстрований та проживає у вказаному будинку, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрований, звільнився з місць позбавлення волі в 2016 році,але не проживає в будинку,однак,таким,що втратив право на користування спірним будинком не визнаний.

З заперечень ОСОБА_2, третя особа,- слідує,що ОСОБА_1 не впустила його до будинку №17-а по вул..Шевченка в с.Феневичі,де він зареєстрований, що підтверджено його заявою до прокурора Броварської місцевої прокуратури від 03.111. 2016 року.

Отже, твердження позивача,що вона заволоділа чужим майном відкрито,безперервно ним володіла протягом 10 років,не відповідає дійсності,адже наймачі,а це ОСОБА_3 завжди проживав у вказаному житлі, ОСОБА_24 помер в 2015 році, а ОСОБА_1 була вселена у спірний будинок в якості піклувальника неповнолітнього ОСОБА_3,06.01. 1999 року, який на даний час вже є повнолітнім, а тому підстав для визнання за ОСОБА_1 прав власності за набувальною давністю на ? частину житлового будинку по вул.. Шевченка в с.Феневичі Іванківського району Київської області,немає.

В позові слід відмовити, як необґрунтованому.

На підставі викладеного, ст..ст. 344 ЦК, ст..ст.65, 71,98 Житлового кодексу України, керуючись ст..ст. 10,60,88, 208-2015 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову про визнання її права власності за набувальною давністю на 1/2частину житлового будинку по вул.Шевченка, 17-а в с.Феневичі Іванківського району Київської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку на його оскарження, а в разі подачі апеляції - після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.

Суддя: