АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/69/17 Справа № 203/6164/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.09.2010 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 6600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення взятих на себе зобовязань позичальник не виконував умови кредитного договору та станом на 31.08.2015 року має заборгованість в розмірі 22109 грн. 25 коп., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 6599 грн. 77 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12507 грн. 64 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1472 грн. 83 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процента складова) в сумі 1029 грн. 01 коп. На підстави викладеного просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в зазначеному розмірі та судові витрати по справі.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційної скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2010 року ОСОБА_2 заповнив анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Однак, відповідний розділ такої заяви не містить відміток про бажання відповідача укласти кредитний договір шляхом оформлення відповідного виду кредитної картки, погодженого розміру кредитного ліміту, строку дії картки.

Памятка клієнта, яка згідно акти-заяви є невідємною частиною укладеного договору, до позовної заяви та під час розгляду справи позивачем не надана.

Умови та Правила надання банківських послуг, які також є невідємною частиною договору, довідка про умови кредитування, не містять підпису відповідача.

Також позивачем не надано доказів щодо відкриття відповідного карткового рахунку, номеру кредитної карти, рішень щодо встановлення розміру кредитного ліміту, видачі кредитної картки відповідачу.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 207, 527, 612 ЦК України, ст. 60 ЦПК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки наданий позивачем розрахунок свідчить про рух заборгованості в період з 14.09.2013 року, в той час як позивач просить стягнути заборгованість за договором від 11.09.2010 року.

Крім того, довідка, на яку посилається апелянт як на доказ укладення спірного договору, не може бути прийнята до уваги колегією суддів, оскільки свідчить про укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредитного договору № б/н саме від 14.09.2013 року та видачу трьох кредитних карток, які датовані 14.09.2013 р., 21.10.2013 р. та 31.12.2013 р. (а.с.153). У звязку з цим, також суперечливим є посилання апеляційної скарги на фотографію клієнта разом з кредитною карткою, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач має декілька кредитних карток, а встановити з фотографії номер картки є неможливим.

Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути заборгованість за договором № б/н від 11.09.2010 р., укладення якого не підтверджено жодними прямими доказами, окрім заяви-анкети, яка не містить таких істотних умов договору, як розмір кредитного ліміту, номер кредитної картки та строк дії такої картки, що позбавляє суд можливості встановити належність наданих розрахунків та виписок до предмету спору.

Умови та Правила надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, згідно позиції Верховного Суду України у справі № 6-2320 цс16, також суперечать обґрунтованості позовних вимог банку.

За таких обставин, порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В. Лаченкова

ОСОБА_3