Справа № 462/6878/16 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2153/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Бойко С.М., Мікуш Ю.Р.,

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 29 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права користування житловим приміщенням -,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права користування житловим приміщенням.

Ухвалу оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт вважає, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Посилається на те, що даний спір не є тотожнім спору про вселення, який розглянуто судом. Предметом спору є визнання за ним права на користування житловим приміщенням, яке порушено відповідачами, шляхом самоправного вселення в житлове приміщення. Зазначає, що він звертався з вимогою про визнання за ним права на вселення в квартиру 225 будинку 72 на вулиці Виговського у м.Львові.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із п.4 ст.293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно до ст.122 ч.2 п.2 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 звертався до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з участю третьої особи Державного житлово-комунального підприємства Державний концерн «Лорта» про виселення з квартири № 225 на вулиці Виговського,75 у м.Львові без надання іншого жилого приміщення та його вселення.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 25 лютого 2013 року позов задоволено. Вирішено виселити ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 з квартири № 225 в будинку № 72 на вулиці Виговського в м.Львові без надання їм іншого житлового приміщення, та вирішено вселити ОСОБА_2 у згадану квартиру. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 листопада 2015 року рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення , яким відмовлено в задоволенні позову.

28 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права користування житловим приміщенням.

Встановлено, що судом ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, з участю третьої особи Державного житлово-комунального підприємства Державний концерн «Лорта» про виселення з квартири № 225 на вулиці Виговського,75 у м.Львові без надання іншого жилого приміщення та його вселення є скасованим.

У даному спорі відповідачем крім ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, яка не була стороною у попередній справі. Тобто, судом вирішено спір і є таке, що набрало законної сили рішення у справі не між тими самими сторонами і не з тих самих підстав.

Відтак, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України у судді не було підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Відмова у відкритті провадження по справі в порядку цивільного судочинства веде до позбавлення особи на судовий розгляд її справи, що суперечить принципам Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 303, п.4 ч.1 ст.307, ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 29 грудня 2016 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до Залізничного районного суду м.Львова зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: