Провадження № 2/760/215/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретарів Бугайчука О.Р., Хілюк І.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зменшити розмір аліментів, які були стягнуті з нього на підставі заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року, на утримання дітей.

Посилається в позові на те, що вказаним рішенням суду з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що після ухваленого судом рішення його матеріальне становище погіршилося.

Так, 07 жовтня 2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася донька ОСОБА_9.

Крім того, його доходи значно зменшилися та стали мінливими, а тому він не може сплачувати аліменти в визначеному судом розмірі.

Зазначив також, що на його утримані перебуває непрацездатна матір, яка є пенсіонером та хворою людиною, яка потребує його матеріальної допомоги.

Оскільки стабільного доходу він не має, вважає, що розмір аліментів, стягнутий з нього, є занадто великим, а тому просить задовольнити позов та зменшити щомісячну суму аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1000 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Посилається на те, що позивач вже звертався до суду з такими вимогами та з тих самих підстав.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015року, в позові було відмовлено.

Зазначив також, що позивач ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість у розмірі 55 269 грн. станом на 29 березня 2017 року.

Крім того, позивач не єдиний син у своєї матері, він має ще дві сестри, одна з яких проживає з матір»ю, а тому ця обставина також не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду набрало законної сили та знаходиться на примусовому виконанні.

Згідно з розрахунком заборгованості Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва від 03 лютого 2017 року заборгованість позивача по аліментах становить 53 269, 00 гр.

/ а.с. 6 - 8; 41 - 42 /

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015року, позивачу відмовлено в позові про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік » встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Так, від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, на утримання яких з відповідача стягнуто 2000, 00 гр. аліментів, тобто по 1000,00 гр. на кожну дитину.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989pоку, визначено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків, який визначений в ч.2 ст.51 Конституції України та закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

З довідки про доходи №24/03 від 06 березня 2017 року, наданої ТОВ «Дольче Віта», вбачається, що позивач працював на посаді механіка з ремонту транспорту та був звільнений 28 лютого 2017 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, тобто фактично за ініціативою самого позивача.

Представник позивача в судовому засіданні не зміг надати обгрунтованих пояснень з цього приводу при наявності обов»язку відповідача до сплати аліментів та бажання зменшити їх розмір.

Главою 17 СК України визначено обов»язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

З копії пенсійного посвідчення матері позивача вбачається, що вона є пенсіонеркою за віком з 2004 року.

Представник відповідача суду пояснив і цього не спростовував представник позивача, мати позивача має, окрім самого позивача, ще двох дітей.

Будь-яких даних про те, що мати позивача має недостатній розмір пенсії і потребує матеріальної допомоги, останній суду не надав і не надав таких його представник у судовому засіданні.

Не спростовував, що судові рішення та спори з цього приводу між матір»ю позивача та дітьми відсутні.

Крім того, суд враховує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік » мінімальний розмір пенсії за віком з 01 січня 2017 року становить 1247,00 гр., а з 01 травня 2017 року - 1312, 00гр., тобто більше, ніж стягнутий судом розмір аліментів з відповідача на одну дитину.

За змістом ч.ч.1,2,3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, ці посилання позивача в обгрунтування пред»явленого позову не можуть бути прийняті до уваги.

Крім того, позивач посилається на те, що його доходи зменшилися, він періодично підробляє перевезенням пасажирів, автослюсарними роботами у власному гаражі, однак ці доходи є періодичними і мінливими.

Встановлено, що в липні 2015 року позивач звертався до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів.

Рішенням суду від 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015року, у позові було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що підстав, передбачених ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача, матеріали справи не містять.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що в новому періоді після ухваленого судом рішення його статки залишилися такими ж і приведені в цій частині обставини не змінилися.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, ці посилання позивача в обгрунтування пред»явленого позову також не можуть бути прийняті до уваги.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст.57-58 ЦПК України, в обгрунутвання своїх вимог, і які б давали суду підстави для висновку про наявність підстав для зменшення стягнутих з позивача аліментів на утримання дітей, позивач та його представник суду не надали.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивачки.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3-4,10-11,57-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК , суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя