Справа № 489/5190/16-ц
Номер провадження 2/489/329/17
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач 1), Міської лікарні №3 (далі-відповідач 2) про зобов'язання поновити документ про проходження медичного огляду та поновити направлення на медико-соціальну експертну комісію,

встановив

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він звернувся до відповідача з проханням оформити документ проходження обов'язкового медичного огляду. Його було звільнено з роботи за станом здоров'я відповідно до ст. 40 пункту 2 КЗпПУ

Згідно з наданою суду уточненою позовною заявою позивач просив суд також відновити документ - направлення на медико-соціальну експертну комісію (далі-МСЕК) по формі 88/у-06 оформлена інвалід першої групи праці.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач 1 в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач є інвалідом 2 групи та має посвідчення серії №071381.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було пройдено медичний огляд, відповідно до висновків - не здатен працювати слюсарем-ремонтником.

Зі слів позивача встановлено, що його було звільнено з роботи за станом здоров'я, проте він з такою причиною звільнення не згоден, бажає її змінити на п. 5 ст. 40 КЗпПУ, а для цього йому потрібно отримати направлення на МСЕК для проходження медичного огляду.

Відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

Згідно з ст. 169 Кодексу власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Згідно з п. 5 цієї статті трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадках нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Положення "Про медичний огляд працівників певних категорій", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 31 березня 1994 р. N 45 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) - (далі-Положення) містить перелік професій, які підлягають медичному огляду, зокрема - слюсар.

Результати завершених медичних оглядів протягом місяця оформляються заключним актом (додаток 3), який складається у чотирьох примірниках (для лікувально-профілактичного закладу, власника, профспілкового комітету і санітарно-епідеміологічної станції). На час проходження медогляду, обстеження в профпатологічних центрах, клініках науково-дослідних і медичних інститутах (університетах) для уточнення діагнозу або визначення ролі виробничих факторів у розвитку захворювань за працюючими зберігається місце роботи (посада) і середній заробіток. (п. п 1.9,1.10 Положення)

Направлення на медико - соціально - експертну комісію МСЕК (Форма 088/о), затверджено Наказом Міністерства охорони здоров'я від 14.02.2012 №110. При цьому, форма 88/у-06, на яку посилається позивач, затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я і соціального розвитку Російської Федерації від 31.01.2007 №77.

На медико-соціальну експертну комісію направляються громадяни, які частково чи повністю втратили здоров'я внаслідок захворювання, травми чи уроджених дефектів, що обмежують їх життєдіяльність та працездатність.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою КМУ від 03.12.2009 №1317 медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Лікарсько-консультативна комісія лікувального профілактичного закладу охорони здоров'я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії за формою, затвердженою МОЗ.

Відповідно до п. 10 вказаного положення інвалідність, що настала внаслідок професійного захворювання, передбаченого переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662 (Офіційний вісник України, 2000 р., № 45, ст. 1940), встановлюється у разі наявності акта розслідування хронічного професійного захворювання, складеного за формою згідно з додатком 15 до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), та висновку спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, який має право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань.

Ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров'я яких пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури. Огляд потерпілого проводиться комісією за участю представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології або його відділення) про професійний характер захворювання. (п. 11 Положення)

Однією з причин інвалідності є професійне захворювання (п. 26)

Порядок направлення на медико-соціальну експертну комісію визначається Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 №455.

Згідно з п. 4 цієї Інструкції направлення хворого для огляду до МСЕК здійснюють ЛКК лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання або лікування при наявності стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у тому разі, коли хворий був звільнений від роботи протягом чотирьох місяців безперервно з дня настання тимчасової непрацездатності чи протягом п'яти місяців у зв'язку з одним і тим самим захворюванням або його ускладненнями за останні дванадцять місяців, а при захворюванні на туберкульоз - протягом десяти місяців з дня настання непрацездатності.

Отже, для направлення позивача для огляду на МСЕК необхідно:

1) наявність стійкого чи необоротного характеру захворювання;

2) направлення ЛКК лікувально-профілактичного закладу;

Хворого, який направляється на комісію, представляє лікар, який лікує, або голова лікарсько-консультаційної комісії лікувально-профілактичного закладу.

МСЕК повинна здійснюватися після повного та всебічного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу, соціально-психологічного діагнозу, професійно-трудового прогнозу, одержання результатів відновного лікування, соціально-трудової реабілітації та інших даних, що підтверджують стійкий або необоротний характер захворювання.

Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність і обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу (відповідно, до інформації, що міститься на офіційному сайті Міністерства юстиції України http://old.minjust.gov.ua/11521).

Відповідно до Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 09.04.2008 №189 безпосередньо в закладах охорони здоров'я незалежно від форм власності, у тому числі в клініках вищих медичних навчальних закладів та науково-дослідних інститутів (далі - заклади охорони здоров'я), організацію експертизу тимчасової непрацездатності (ЕТН) здійснює керівник (головний лікар).

Рівнями проведення ЕТН є:1) перший рівень - лікуючий лікар; 2) другий - завідувач профільного відділення; 3) третій - лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров'я; 4) четвертий - заступник головного лікаря з ЕТН або відповідальна особа з ЕТН; 5) п'ятий - відповідальна особа органу охорони здоров'я з ЕТН.

Таким чином, позивач повинен спочатку звернутися до лікуючого лікаря. Лікуючий лікар має вчинити такі дії: у разі звернення хворого з приводу нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві без направлення підприємства в медичній карті амбулаторного (стаціонарного) хворого вказує дату та час звернення хворого; дату, час, місце та обставини травми; вид травми (виробнича чи побутова) зі слів хворого, які надалі не можуть виправлятись або змінюватись, детальний опис характеру враження та оформлює відповідну документацію (згідно з Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 N 1112 ( 1112-2004-п ), та Порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 N 270) - п. 5.1.6. Положення №189. Крім того, лікуючий лікар представляє пацієнта для направлення на ЛКК (п. 5.1.11). Разом із завідувачем відділення представляє на ЛКК амбулаторного чи стаціонарного хворого (п. 5.1.13). Направляє на огляд завідувача відділення, ЛКК хворих із захворюваннями, складними відносно діагностики, лікування, трудових рекомендацій тощо. (п. 5.1.16).

Далі, завідувач профільного відділення разом з ЛКК вирішує питання про направлення хворого для огляду МСЕК (п. 5.2.2.)

Потім, ЛКК закладу охорони здоров'я вирішує питання експертизи тимчасової непрацездатності за поданням лікуючого лікаря та завідувача відділення після особистого огляду та вивчення даних медичної облікової документації хворого щодо обстеження, подальшого лікування, надання рекомендацій щодо раціонального працевлаштування та інших питань; ухвалює рішення щодо направлення хворих при необхідності на консультацію, обстеження та лікування, встановлення зв'язку захворювання з умовами праці до спеціалізованих та високо спеціалізованих закладів охорони здоров'я; вирішує питання про направлення до МСЕК на огляд або консультацію (п. п. 5.3.1, 5.3.6, 5.3.8).

Згідно з п. п. 2, 3 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14.02.2012 №110 Форма № 088/о заповнюється лікуючим лікарем закладу охорони здоров'я за місцем проживання чи лікування хворого, підписується головою і членами лікарсько-консультаційної комісії і надсилається в медико-соціально-експертну комісію (далі - МСЕК). Підставами для направлення на МСЕК є, зокрема, наявність ознак інвалідності, закінчення терміну інвалідності, необхідність продовження листка непрацездатності.

Відповідно до п. 14 Інструкції за результатами огляду хворого (інваліда) та прийнятого рішення лікарем-експертом МСЕК заповнюється Повідомлення лікувально-профілактичного закладу про рішення МСЕК, яке підписується головою МСЕК і повертається до закладу охорони здоров'я, який направив хворого (інваліда) на МСЕК. Повідомлення лікувально-профілактичного закладу про рішення МСЕК зберігається в амбулаторній карті весь термін її зберігання.

Проаналізувавши всі вище викладені обставини суд зазначає, що вимога позивача про відновлення документу - направлення на МСЕК, яка звернена до ОСОБА_2 як фізичної особи не може бути задоволена судом з тих підстав, що для отримання направлення на МСЕК необхідно дотримуватись певного, визначеного законом порядку. І первинним кроком особи, яка звертається з такою вимогою - є звернення до лікуючого лікаря. Наступним кроком - має бути звернення до завідуючого профільного відділення. Далі питання виноситься на розгляд ЛКК, на якій первинних хворих представляє відповідальна особа органу охорони здоров'я з ЕТН.

Суд наголошує, що позивач не просить визнати дії відповідачів неправомірними з приводу невиконання ними своїх професійних обов'язків. Завідуючий неврологічного відділення не відновлює документ на проходження МСЕК без попереднього звернення до лікуючого лікаря. Окрім цього, відновлення можливе у разі видачі документу в минулому.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Міської лікарні №3 про зобов'язання поновити документ про проходження медичного огляду та поновити направлення на медико-соціальну експертну комісію - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв