1Справа № 335/4229/17 2/335/1159/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Гончаренко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, в якому зазначила наступне.

З 10.09.2010 року позивач, ОСОБА_1 перебуває з відповідачем, ОСОБА_2 у шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, що спричинило втрату почуття любові та поваги одне до одного. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено що з 10 вересня 2010 року позивач, ОСОБА_1 перебуває з відповідачем, ОСОБА_2 у шлюбі, який було зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №817. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої є ОСОБА_1П та ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей.

Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, що спричинило втрату почуття любові та поваги одне до одного. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Неповнолітня дитина проживає з матірю. Примирення та збереження сімї неможливе, у звязку з чим суд вважає необхідним розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дитини мають бути присуджені у твердій грошовій сумі.

У звязку з викладеним, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Крім того, на підставі ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача, ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 640 гривень та на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень.

Керуючись ст. ст. 104,105,110,112,180-183, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 81, ч. ч. 1, 3 ст. 88, ст. ст. 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 10.09.2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №817.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 30.03.2017 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір у сумі 640 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Воробйов