Справа № 564/2239/16-ц
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А. В.
позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом його виселення з будинку № 5 по вул. Рощинських у м. Костопіль Рівненської області.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями № 5 по вул. Рощинських у м. Костопіль Рівненської області. У вказаному будинку проживає вона із сімєю та колишній чоловік ОСОБА_3 Останній веде себе агресивно та аморально, зловживає спиртними напоями, зчиняє конфлікти, ображає її. У звязку з такою поведінкою відповідача ОСОБА_1 неодноразово доводилося викликати правоохоронні органи, однак позитивного результату це не дало і ОСОБА_3 продовжує свою неправомірну поведінку по відношенню до неї. Враховуючи дані обставини та керуючись статтями 319, 321, 391, 379 ЦК України та статтями 116, 157 ЖК України просить суд виселити ОСОБА_3 з належного їй будинку.
Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю з підстав зазначених у ньому, зазначили що не заперечують щодо ухвалення заочного рішення по справі.
ОСОБА_1 в судовому засіданні також пояснила, що у будинку, власницею якого вона є, разом з нею проживають ще її двоє дітей, а саме донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказала, що неправомірна, агресивна поведінка її колишнього чоловіка відповідача по справі ОСОБА_3 негативно впливає на психологічний розвиток дитини, оскільки дитина постійно перебуває в стресових ситуаціях, так як є свідком агресивної поведінки відповідача, дитина переживає постійний страх. Зазначила, що відповідач також псує належне їй майно, зокрема повибивав у будинку двері, харчується без дозволу її продуктами.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 224 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до договору довічного утримання від 26.12.2012 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Костопіль по вул. Рощинських, 5 Рівненської області (а.с.5).
З довідки № 4249 від 29.06.2016 року виданої КП «Костопільське будинкоуправління» вбачається, що у спірному будинку зареєстровані позивачка, її колишній чоловік ОСОБА_3, син ОСОБА_5, дядько ОСОБА_6 (а.с. 14).
В судовому засіданні було зясовано, що фактично у спірному будинку проживає позивачка, її діти та її колишній чоловік - відповідач по справі, донька ОСОБА_7 на даний момент перебуває на навчанні.
З рішення Костопільського районного суду № 564/205/13-ц від 20.02.2013 року вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано 20.02.2013 року, законної сили рішення набрало 04.03.2013 року.
В ході розгляду справи встановлено, що через зловживання відповідачем алкогольними напоями, він веде себе аморально і агресивно, застосовує до позивача протиправні дії, що полягають у фізичному насильстві та психологічному тиску. Даний факт підтверджується постановою про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 44).
З матеріалів справи вбачається, що донька сторін ОСОБА_7 також неодноразово зверталася до працівників поліції з приводу неправомірної поведінки її батька ОСОБА_3 за місцем їхнього проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується висновками про розгляд звернень громадянки ОСОБА_7 від 16.08.2016 року, 14.07.2016 року та 14.07.2016 року (а.с. 10-12).
Згідно ч.3 ст. 9, ч.1 ст. 109 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Частинами 1, 4 ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо під час їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України, в тому числі дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Статтею 157 ЖК України встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Згідно зі ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною
Вислухавши, позивача, дослідивши надані нею письмові докази, оцінюючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову з огляду на ті обставини, що при розгляді даної справи по суті знайшов своє підтвердження факт систематичного порушення правил співжиття та застосування у зв'язку з цим до відповідача заходів запобігання і громадського впливу з боку відповідних органів, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України, які виявилися безрезультатними.
Враховуючи, що позовні вимоги про виселення на підставі ст. 116 ЖК України є доведеними, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.1,11).
На підставі викладеного, керуючись ст. 116, 156, 157 ЖК України, ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення - задоволити
Виселити ОСОБА_3 з будинку № 5 по вулиці Рощинських у м. Костопіль, Рівненської області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати у розмірі 551 гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8