Справа № 1316/518/12 Головуючий у 1 інстанції:Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/1105/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: апелянтів(позивачів) ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представника позивачів ОСОБА_7,

представників відповідача ОСОБА_8 підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Продан ЛТД» - ОСОБА_9, ОСОБА_10,

представника Львівської міської ради та ВК ЛМР ОСОБА_11,

представника відповідача ОСОБА_12 комунальної власності ДЕП ЛМР ОСОБА_13,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Львівської міської ради, ОСОБА_12 комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_8 підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Продан ЛТД» про визнання незаконним рішення, недійсним договору купівлі продажу нежитлових приміщень, скасування державної реєстрації права власності, витребування нежитлових приміщень,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2016 року у позові ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Львівської міської ради, ОСОБА_12 комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_8 підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Продан ЛТД» про визнання незаконним рішення, недійсним договору купівлі продажу нежитлових приміщень, скасування державної реєстрації права власності, витребування нежитлових приміщень - відмовлено.

Рішення оскаржили позивачі ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі апелянти зазначають, що не погоджуються із даним рішення суду першої інстанції, вважають його не законним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначають, що рішення №59 від 15.02.2002 року Виконавчого комітету Львівської міської ради з частині затвердження п.16 Додатку щодо включення нежитлових приміщень по вул. Франка, 8 у м. Львові у перелік обєктів, що підлягають приватизації шляхом викупу таким, що не відповідає вимогам закону. Оскільки, відповідно до п. 40 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого наказом №52. Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року Приватизація вбудованих в житлові будинки нежилих приміщень, які призначені для соціально-побутового обслуговування громадян за місцем проживання (магазини, аптеки, бібліотеки, поліклініки та інші) або орендуються юридичними чи фізичними особами, здійснюється колишнім власником будинку після завершення в ньому приватизації квартир за погодженням зі створеним товариством власників квартир. Відповідно до п. 42 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» вільні нежилі приміщення можуть бути продані власником будинку товариству власників квартир або іншим юридичним особам (підприємствам, організаціям, установам) переважно на конкурсній основі до Фактичній вартості будівництва загальної площі житлових будинків за цінами, що склалися на момент продажу. Переважне право на придбання таких приміщень має товариство власників квартир. На момент прийняття рішення №059 Виконавчого комітету Львівської міської ради від 15.02.2002 року не всі квартири житлового будинку №8 по вул. Франка у м. Львові були приватизовані, тому приватизація вбудованих в житлові будинки нежилих приміщень не могла бути здійснена і її проведення порушує дане положення, що діяло на момент прийняття рішення Виконавчим комітетом Львівської міської ради так і на момент укладення договору купівлі-продажу. Окрім того, відповідно до п. 41 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» не підлягають приватизації допоміжні приміщення житлових будинків, які призначені для забезпечення експлуатації та обслуговування будинку (приміщення теплопунктів, котельних, сміттєзбірників, колясочних, приміщення, через які прокладені мережі комунікації, а також приміщення, які використовуються для розміщення обслуговуючого будинок персоналу, та складські приміщення). Власником перелічених приміщень після приватизації квартир буднику є товариство власників квартир. Вільні підвальні приміщення за згодою власників квартир будинку переобладнуються під кладови і передаються їм у власність безкоштовно у встановленому порядку. Оскільки через приватизовані відповідачем нежитлові приміщення підвалу по вул. Франка, 8 у м. Львові прокладені комунікації, вони використовувались для розміщення обслуговуючого будинок персоналу такі приміщення не могли бути обєктом приватизації. Належні докази наявності комунікацій у приватизованих приміщеннях наявні у матеріалах справи. Відтак, просять суд: скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким: визнати незаконним рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №059 від 15.02.2002 р. «Про приватизацію обєктів комунальної власності м. Львова в частині затвердження п. 16 Додатку щодо включення нежитлових приміщень по вул. Івана Франка, 8 у м. Львові у перелік обєктів, що підлягають приватизації шляхом викупу; визнати недійсним Договір №791 купівлі-продажу нежитлових приміщень шляхом викупу від 14.01.2003 р., посвідчений ОСОБА_17, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за №175, в частині продажу нежитлових приміщень у підвалі будинку №8 по вул. Ів. Франка у м. Львові позначених у технічному паспорті номерами ХІІ, ХІІа, ХІІІ; скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення у підвалі будинку №8 по вул. Івана Франка у м. Львові позначені у технічному паспорті номерами ХІІ, ХІІа, ХІІІ загальною площею 21,2 кв.м., що зареєстровані на праві власності за СП ТзОВ «Продан ЛТД»; скасувати державну реєстрацію права власності на будинок №8 (в цілому) по вул. Франка у м. Львові, загальною площею 1154,0 кв.м., що зареєстрований на праві комунальної власності за Територіальною громадою м. Львова в лиці Львівської міської ради; витребувати із незаконного володіння СП ТзОВ «Продан ЛТД» нежитлові приміщення у підвалі будинку №8 по вул. Франка у м. Львові, позначених у технічному паспорті номерами ХІІ, ХІІа, ХІІІ та передати їх власникам квартир у вказаному будинку.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянтів (позивачів) ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представника позивачів ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, представників відповідача ОСОБА_8 підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Продан ЛТД» - ОСОБА_9, ОСОБА_10, представника Львівської міської ради та ВК ЛМР ОСОБА_11, представника відповідача ОСОБА_12 комунальної власності ДЕП ЛМР ОСОБА_13на її заперечення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №059 від 15.02.2002 року «Про приватизацію обєктів комунальної власності м. Львова» прийняте в межах повноважень органу місцевого самоврядування, а оспорюваний Договір №791 купівлі-продажу нежитлових приміщень шляхом викупу від 14.01.2003 року укладений у відповідності до вимог чинного законодавства та не порушує охоронюваних законом прав та інтересів позивачів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих правових норм, правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або спорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також органи і особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №059 від 15.02.2002 «Про приватизацію обєктів комунальної власності м. Львова» затверджено перелік об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу у встановленому законом порядку (п. 1), до котрого п. 16 Додатку включено нежитлове приміщення за адресою: вул. І. Франка, 8, покупець - СП ТзОВ «Продан ЛТД» (а.с. 8, т. 1).

На виконання рішення виконкому Львівської міської ради від 15.02.2002 №59 між ОСОБА_12 ресурсів Львівської міської ради (Продавцем) та ОСОБА_8 підприємством, товариством з обмеженою відповідальністю - фірмою «Продан Лтд» (Покупцем) було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.01.2003 №791, згідно з яким Продавець зобовязався передати у власність Покупцю нежитлові приміщення загальною площею 68,5 кв.м, позначені в технічному паспорті Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (ЛОДКБТІЕО) складеному 26.01.2000 р. номерами 11-1, 11-2 на першому поверсі, номерами ХІІ, ХІІа, ХІІІ в підвалі будинку за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, буд. 8, що належить територіальній громаді м. Львова на підставі рішення Ленінського райвиконкому м. Львова №222 від 14.04.1987 р., зареєстрований 02.02.2000 р. ЛОДКБТІЕО за реєстровим №7048 в реєстровій книзі №8 на праві комунальної власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради, що підтверджується дублікатом реєстраційного посвідчення від 02.02.2000 р. /п. 1.1/ (а.с. 123-126, т. 1; а.с. 211-214, т. 1; а.с. 226-229, т. 1; а.с. 44-46, т. 2).

Із дубліката Реєстраційного посвідчення ОСОБА_13 КММ №008585 від 02.02.2000 р. вбачається, що будинок в цілому, який розташований в місті Львів по вулиці Ів. Франка за №8 зареєстрований на праві комунальної власності за Територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ОСОБА_4 на підставі Рішення (Ленінського) Галицького райвиконкому від 14.04.1987 року №222, та записано в реєстрову книгу №8 за реєстровим №7048 (а.с. 46, т. 2).

Зазначене підтверджується також даними ОСОБА_18 83140 від 31.10.2002 р., виданої Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (а.с. 47, т. 2), та матеріалами інвентаризаційної справи будинку за адресою: місто Львів по вулиці Ів. Франка №8 (квартал 911), складеної Львівським обласним бюро технічної інвентаризації Львівського обласного управління комунального господарства (довідка про приналежність будівель будинковолодіння №8 по вулиці Ів. Франка, зареєстрованих інвентаризаційним бюро в реєстровій книзі будинковолодінь під реєстровим №7048; аркуші інвентаризаційної справи 109, 110, 114, 129, 130, 146, 147, 157). При цьому, відповідно до примітки до довідки-характеристики, по заяві власника відчужувалися ТзОВ СП «ПРОДАН» нежитлові приміщення на 1-му поверсі площею 47,3 кв.м.; в підвалі площею 21,2 кв.м., загальною площею 68,5 кв.м., які згідно проведеному розрахунку складають 6/100 ідеальну частку.

Наказом начальника ОСОБА_12 ресурсів Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради від 30.07.2002 року №415 «Про затвердження звіту про оцінку майна, будівель (приміщень), споруд» затверджено звіт про оцінку приміщення, яке орендує СП ТзОВ «Продан» що знаходиться за адресою: м. Львів вул. І. Франка, 8 (а.с. 49, т. 2).

Згідно з наказом начальника ОСОБА_12 ресурсів Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради від 15.11.2002 р. №483 «Про приватизацію приміщень», наказано: приватизувати способом викупу нежитлові приміщення загальною площею 68,5 кв.м, позначені в технічному паспорті ЛОДК БТІ та ЕО складеному 26.01.2000 р. номерами 11-1, 11-2 на першому поверсі, номерами ХІІ, ХІІа, ХІІІ в підвалі будинку за адресою: м. Львів, вул. Ів. Франка, буд. 8, які орендує спільне підприємство, товариство з обмеженою відповідальністю - фірма «Продан Лтд» (а.с. 50, т. 2).

Як вбачається із Акту приймання-передачі №791 від 15.01.2003 р., останнім засвідчено, що Продавцем виконані зобовязання щодо передачі Покупцю у власність обєкта продажу, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Ів. Франка, буд. 8 (нежитлові приміщення загальною площею 68,5 кв.м) (а.с. 53, т. 2).

Відповідно до ст.380 ЦК Українижитловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), додатку Б ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Частиною 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських ОСОБА_4 народних депутатів.

Будівельними нормами й правилами БНіП 2.08.02-85 та БНіП 2.08.02-89 «Громадські будівлі й споруди», затвердженими відповідно постановою Державного комітету СРСР у справах будівництва від 19.12.1985 р. №236 і введеними в дію 01.07.1986 р. та постановою Держбуду СРСР від 16.05.1989 р. №78 (чинними на час ведення вказаної інвентаризаційної справи бюро технічної інвентаризації), було визначено Перелік приміщень, розміщення яких допускається в підвальних і цокольних поверхах громадських будівель (відповідно в Додатку 2 та Додатку 4). Серед них у підвальних поверхах: вестибюль при обладнанні виходу із нього назовні через перший поверх; гардеробні, вбиральні, вмивальні, душові; роздягальні; кабіни особистої гігієни жінок; комори і складські приміщення; приміщення магазинів продовольчих товарів; магазинів непродовольчих товарів торговельною площею до 400 м2; приміщення приймання склопосуду, зберігання контейнерів, прибирального інвентарю; підприємства громадського харчування; санітарні пропускники: дезінфекційні; кабінети праці й техніки безпеки; білизняні; приміщення зберігання речей хворих; розвантажувальні; приміщення зберігання й миття мармитних візків, гіпсу; стерилізаційні суден і клейонок; приміщення дезінфекції ліжок і стерилізації апаратури; приміщення миття й сушіння простирадл, полотен і брезентів; компресорні; кімнати прасування й чищення одягу; приміщення для сушіння одягу і взуття; пральні. У Посібнику по проектуванню установ охорони здоров'я (до БНіП 2.08.02-89), затвердженому директором Державного проектного науково-дослідного інституту по проектуванню установ охорони здоровя 19.12.1989 р., описані службові й побутові приміщення лікувально-профілактичних установ призначені для роботи адміністрації установи і сприяючих підрозділів, а також для забезпечення нормальних, комфортних умов для роботи персоналу установ(душеві, вбиральні).

Із матеріалів технічного паспорта на будівлю, який був складений Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 04.02.1969 р. та міститься в інвентаризаційній справі, вбачається, що будинок №8 по вулиці Івана Франка у м. Львові 1888 року побудови.

Як вбачається з інвентаризаційної справи, на плані І поверху поверхового плану будинку 1958 р. поряд з іншими позначено: приміщення 1 площею 10,50 кв.м., приміщення 2 площею 17,07 кв.м., приміщення 3 площею 5,40 кв.м., приміщення 4 площею 15,90 кв.м. (аркуш інвентаризаційної справи 8). У Журналі внутрішніх обмірів і підрахунку площ, приміщень, будівлі літер по вул. Ів. Франка, будинок №8, місто Львів,призначення вказаних приміщень зазначене як торгове, фактичне використання цих приміщень лікувальне (аркуш інвентаризаційної справи 14). У Відомості внутрішніх обмірів і підрахунків площ будівлі літер А по вул. Ів. Франка, будинок №8, місто Львів, призначення приміщень, розміщених у підвальному поверсі, зазначене як службове (аркуш інвентаризаційної справи 70). У Допоміжній таблиці №1 для визначення зносу будівель за технічним станом конструктивних елементів і переоцінці (оцінці), місто Львів, будівля літ. «А-4», вул. Ів. Франка, будинок №8, квартал 911, власник місцеві ради, складеній 10.12.1971 р. зазначено наявність у будівлі підвалу жилого будівельним обємом 104 м3 та підвалу нежилого будівельним обємом 713м3 (аркуш інвентаризаційної справи 44).

Розпорядження Міської адміністрації Львівської міської ОСОБА_4 народних депутатів від 04.08.1993 р. №861 «Про надання в оренду нежитлових приміщень по вул. Ів. Франка, 8», згідно з яким: «І. Фонду комунального майна м. Львова в установленому порядку згідно законодавства розірвати з Львівською обласною ОСОБА_4 Товрядвод України договір оренди на нежитлове приміщення в буд. №8 по вул. Ів. Франка, враховуючи їх згоду. 2. Надати нежитлове приміщення в буд. №8 по вул. Ів. Франка загальною площею 66,3 кв.м товариству з обмеженою відповідальністю "Водник" для громадського харчування. 3. Фонду комунального майна м. Львова укласти договір оренди згідно з цим розпорядженням терміном на 2 роки» (аркуш інвентаризаційної справи 104).

Наказом начальника ОСОБА_12 комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради від 23.01.1998 р. №347-С «Про надання в суборенду частини орендованих площ по вул. Ів. Франка, 8» Орендарю СП «Продан - ТзОВ», що орендує нежитлові приміщення 1-го поверху площею 17,1 кв.м. та підвальне площею 18,2 кв.м. згідно з договором оренди №6820 та приміщення 1-го поверху площею 31,8 кв.м. і підвальне площею 4,9 кв.м. згідно з договором оренди №6775 в буд. №8 по вул. Ів. Франка передати ПП «Аніла» в суборенду частину приміщення 1-го поверху №11-3 (договір №6820) площею 17,1 кв.м. та підвал площею 18,2 кв.м. для торгівлі на термін дії основного договору (аркуш інвентаризаційної справи 125).

ОСОБА_19 плану підвалу та 1го поверху на будівлю літер «А-4» по вул. Ів. Франка, буд. №8, м. Львів, що міститься у матеріалах інвентаризаційної справи, вбачається, що бюро технічної інвентаризації було проведено почну інвентаризацію та проставлено штамп біжучих змін від 15.09.1999 року (аркуші інвентаризаційної справи 78-79).

ОСОБА_18 17540 від 23.09.1999 року, виданої Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, слідує, що площі аптеки ПП «Аніла» нежитловою площею 35,3 м2 (літер 11-3 аптеки та ХІІ підвалу площами 17,1 м2та 18,2 м2) зазначені бюро технічної інвентаризації як нежитлові площі (аркуш інвентаризаційної справи 130).

Із рішення Арбітражного суду Львівської області від 17.09.1999 року у справі №1/1139-4/107 та Договору на оренду нежитлових приміщень №6775 від 28.07.1997 р., світлокопії котрих містяться в матеріалах інвентаризаційної справи (аркуші інвентаризаційної справи 136, 143-144), слідує, що 28.07.1997 р. між ОСОБА_12 комунального майна м. Львова (орендодавець) та ТзОВ СП «Продан ЛТД» у м. Львові було укладено договір про передачу останньому в оренду під магазин приміщень загальною площею 72 кв.м., в тому числі: 1-й поверх 48,9 кв.м. (11-1, 11-2, 11-3), підвальні 23,1 кв.м.(ХІІ, ХІІІ)за адресою: м. Львів, вул. Ів. Франка, 8, на термін із 20.06.1997 р. по 20.06.2002 р.(аркуш інвентаризаційної справи 136, 143-144).

Із листа-повідомлення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 13.11.2014 р. Ю1/1073 від 16.10.2014 р. щодо субєктів права власності на підвали будинку №8 по вулиці Івана Франка у м. Львові слідує, що згідно архівних матеріалів БТІ станом на 29.12.2012 р. у зазначеному будинку приватизовані: кв. №1: власники: ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №Г-07480 від 15.07.1996р., комора впідвалі площею - 10,0 кв.м.; кв. №2: власник ОСОБА_24 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2003р., комора в підвалі площею - 4,0 кв.м.; кв. №3: власник ОСОБА_14 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.07.1997р., комора в підвалі площею -14,0 кв.м.; кв. №4: власник ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.11.2006р., комора в підвалі площею 14,2 кв.м.; 7,1 кв.м.;кв. №5: власники: ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_15, ОСОБА_27,ОСОБА_28, ОСОБА_29 Йосифівна на підставі свідоцтва про право масності на квартиру №Г-12005 від 30.12.1996р., комора в підвалі площею - 4,0 кв.м.;кв. №6: власник ОСОБА_16 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2004р., без підвалу;кв. №7: власник ОСОБА_3, ОСОБА_30, ОСОБА_31 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №22979 від 01.07.1994р., комора в підвалі площею - 10,0 кв.м.; кв. №8: власник ОСОБА_5, ОСОБА_32 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №Г-25830 від 27.08.2003р., комора впідвалі площею - 8,0 кв.м.;нежитлове приміщення загальною площею 21,2 кв.м. під номерами XII, ХIIа, XIII - власник СП ТзОВ «Продан Лтд» на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.01.2003р. (аркуш інвентаризаційної справи 210). Із реєстраційних справ, складених Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, вбачається, що нежитлові приміщення 12-1 по 12-5 площею 29,7 кв.м у будинку №8 по вулиці Івана Франка у м. Львові на праві приватної власності належать ОСОБА_24 на підставі договору дарування Р. №21 від 20.01.2005, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_33 Нежитлове приміщення (годинникова майстерня)площею 13,2 кв.м. належать на праві приватної спільної часткової власності у частках відповідно 10/100 та 90/100 ОСОБА_34 та ОСОБА_35 на підставі свідоцтва про право власності №Г-02982 від 17.10.2008 р., виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради згідно з рішенням №1082 від 17.10.2008 р. Згідно з інвентаризацією підвальних приміщень в буд. №8 по вул. Івана Франка, проведеною ЛКП «Княже місто» відділу житлового господарства Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (від 20.11.2013 р. №900), «кв. №1 - під літ. IX пл. 12,6 м2; кв. №2 - під літ. X пл. 11,0 м2; кв. №3 - під літ. IV пл. 15,8 м2; кв. №4 - під літ. V пл. 14,2 м2; кв. №5 - під літ. ІІІ пл. 14,0 м2; кв. №6 - під літ. VI пл. 14,7 м2; кв. №7 - пл. 9,0 м2, на площі 30,6 м2 під літ. ІІ; кв. №8 - пл. 9,0 м2, на площі 30,6 м2 під літ. ІІ. Підвальні приміщення під літ. ХІІ пл. 18,2 м2; під літ. XIII пл. 7.9 м2 - ТзОВ «Продан». Підвальне приміщення під літ. VIII пл. 14,7 м2 - колишня котельня. Підвальні приміщення під літ. XI пл. 25,2 м2; під літ. І пл. 6,0 м2; під літ. XIV пл. 9,1 м2 знаходяться в загальному користуванні мешканців будинку. Підвальні приміщення під літ. V пл. 8,9 м2; пл. 9,0 м2, на площі 30,6 м2 під літ. ІІ вільні». Відповідно до листа ЛКП «Княже місто» від 20.11.2013 р. №313вих, «нежитлові приміщення в будинку №8 на вул. ОСОБА_36, загальною площею 68,5 кв.м (першого поверху пл. 47,3 кв.м, підвалу пл. 21,2 кв.м) знаходяться в приватній власності ТзОВ «Продан ЛТД» (а.с. 24-25, т. 1).

Відтак, із матеріалів технічної інвентаризації бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки слідує, що приміщення 11-1 площею 30,2 кв.м. і 11-2 площею 17,10 кв.м. (загальною площею 47,3 кв.м.) на першому поверсі будинку та приміщення ХІІ площею 16,80 кв.м., ХІІа площею 1,4 кв.м. і ХІІІ площею 3,00 кв.м. (загальною площею 21,2 кв.м.) у підвальному поверсі будинку (загальна площа приміщень 68,5 кв.м.), відчужені на підставі рішення виконавчого комітету міської ради №059 від 15.02.2002 та договору №791 купівлі-продажу нежитлових приміщень шляхом викупу від 14.01.2003 СП ТзОВ «Продан Лтд», відносилися до нежитлових, а не допоміжних, приміщень, використовуються підприємствами торгівлі та не призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців.

Тому, положення ст.ст. 1, 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року №4-рп/2004 на спірні правовідносини не поширюється, оскільки зазначені приміщення є нежитловими, не відносяться до допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку, на них не розповсюджується правовий режим спільної власності мешканців будинку.

Оскільки, зазначені нежитлові приміщення на першому поверсі та у підвальному поверсі належали до комунальної власності міста, тому Львівська міська рада - орган місцевого самоврядування, котрий представляє та приймає рішення від імені територіальної громади міста Львова, як власник мала право ними розпоряджатися.

Крім того, як встановлено судом і не заперечується сторонами позивачі - співвласники квартир під №3, 5, 7, 8 реалізували своє право шляхом приватизації належних до їхніх квартир та розташованих у підвальному поверсі будинку допоміжних приміщень квартир (комор). При цьому, як вбачається із проведеної інвентаризації, після приватизації приміщень будинку у підвальному поверсі залишились вільні приміщення, що знаходяться в загальному користуванні мешканців будинку.

Відтак, доводи апелянтів щодо порушення, відповідачами їхнього права спільної сумісної власності як власників квартир на підвали як допоміжні приміщення загального користування, власність на котрі територіальної громади міста не підтверджена правовстановлюючими документами є безпідставними і спростовується вищенаведеним.

Відповідно до п. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують всі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або у тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати, купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування та в оренду.

Згідно п. 30 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,до виключної компетенції рад відноситься прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності.

Відповідно до Додатку 1 («Програмою приватизації обєктів комунальної власності м. Львова») до ухвали 12-тої сесії 3-го скликання Львівської міської ради №962 від 22.02.2001 «Про програму приватизації обєктів комунальної власності м. Львова та заходи щодо забезпечення її виконання», органом приватизації об'єктів комунальної власності м. Львова є управління ресурсів Львівської міської ради (п. 1.5). Продаж об'єктів групи А здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, та цієї Програми (п. 3.1.1). Орган приватизації має право приймати за власною ініціативою рішення про приватизацію конкурентними способами об'єктів групи А, які створюються на базі майна комунальних підприємств, орендованих будівель (споруд, приміщень), об'єктів групи А, які не були приватизовані (п. 3.1.4).

Згідно п. 2.2 «Положення про управління ресурсів», затвердженого ухвалою 8-мої сесії 3-го скликання Львівської міської ради №529 від 24.02.2000 «Про питання забезпечення управління майном міської комунальної власності» встановлено, що ОСОБА_12 відповідно до покладених на нього завдань і в межах своїх повноважень:проводить єдину політику управління міським комунальним майном; виконує усі майнові операції, передає обєкти міської комунальної власності у користування фізичним або юридичним особам, використовує як заставу, встановлює в договорах умови і порядок користування та фінансування обєктів, що приватизуються, передаються в користування чи оренду; здійснює облік та інвентаризацію майна, контроль за його використанням і збереженням; формує та подає на розгляд ради переліки об'єктів приватизації, що підлягають продажу на аукціоні за конкурсом чи шляхом викупу; здійснює продаж об'єктів міської комунальної власності; здійснює контроль за виконанням зобов'язань, передбачених в договорах купівлі-продажу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянтів про те, що спірні приміщення не могли бути обєктами приватизації в розумінні Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», та що ОСОБА_12 ресурсів, укладаючи оскаржуваний договір №791, діяло без належних повноважень на розпорядження вказаним майном.

Доводи апелянтів, що будинок №8 по вул..Франка у м.Львові є історичною памяткою, а відтак не підлягав приватизації є безпідставним і спростовується наступним.

Частиною 3 ст. 17 Закону УРСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури» від 13.07.1978 року №3600-ІХ (далі - Закон УРСР №3600) було визначено, що переліки пам'яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) ОСОБА_4 народних депутатів.

Із листа ОСОБА_12 охорони історичного середовища Львівської міської ради від 21.10.2014 №04-2370 вбачається, що будинок №8 на вул. Франка у м. Львові включено в перелік памяток містобудування і архітектури місцевого значення Львівської області, згідно з рішенням Львівського облвиконкому «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, містобудівельну і художню цінність» від 05.07.1985 р. №381 Охоронний №323 (а.с. 122, т. 1).

Згідно із Додатком 1 до ухвали Львівської міської ради №962 від 22.02.2001 «Про програму приватизації обєктів комунальної власності м. Львова та заходи щодо забезпечення та заходи щодо забезпечення її виконання», приватизація пам'яток архітектури здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» (п. 3.1.8). Об'єкти культурної спадщини, що є пам'ятками архітектури, крім тих, що занесені до переліку пам'яток, які не підлягають приватизації, можуть бути приватизовані за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини (п. 3.1.9). Власник приватизованого об'єкта культурної спадщини зобов'язаний укласти відповідний охоронний договір (п. 3.1.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини», об'єкти культурної спадщини, що є пам'ятками, крім пам'яток, занесених до Переліку пам'яток, які не підлягають приватизації, можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Згідно із ухвалою 7-мої сесії 2-го скликання Львівської міської ради №558 від 28.11.1996 р. «Про заходи щодо збереження нежитлових приміщень в будівлях, що є памятниками архітектури в м. Львові», доручено управлінню охорони історичного середовища міськвиконкому, Представництву Фонду державного майна України в м. Львові, за погодженням з постійними комісіями комунального майна; законності, прав людини та депутатської етики; землекористування, будівництва і архітектури скласти адресний перелік нежитлових приміщень, що підлягають приватизації /викупу/ і подати на затвердження сесії міської ОСОБА_4 до 1 січня 1997 року (п. 2). Встановлено, що у випадку приватизації /продажу/ будівель-памяток архітектури місцевого значення вони зберігають статус «Памятка архітектури місцевого значення м. Львова» (п. 4.1).

Ухвалою 8-мої сесії 2-го скликання Львівської міської ради №698 від 24.04.1997 р. «Про затвердження адресного переліку будинків - памяток архітектури місцевого значення, в яких нежитлові приміщення підлягають приватизації» (зі змінами та доповненнями) було затверджено адресний перелік будинків, в яких нежитлові приміщення можуть бути приватизовані згідно з додатком. У вказаний додаток за №1597 включено житловий будинок за адресою вул. Франка, 8, Охоронний №323, як такий, в котрому дозволяється приватизація (підлягають приватизації) нежитлових приміщень.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №059 від 15.02.2002 року «Про приватизацію обєктів комунальної власності м. Львова» було затверджено перелік об'єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу у встановленому законом порядку, до котрого згідно п. 16 Додатку включено нежитлове приміщення за адресою: вул. І. Франка, 8, покупець - СП ТзОВ «Продан ЛТД».

Згідно із наказом начальника ОСОБА_12 ресурсів Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради від 15.11.2002 року №483 «Про приватизацію приміщень», приватизувати способом викупу нежитлові приміщення загальною площею 68,5 кв.м, позначені в технічному паспорті ЛОД БТІ та ЕО складеному 26.01.2000 р. номерами 11-1, 11-2 на першому поверсі, номерами ХІІ, ХІІа, ХІІІ в підвалі будинку за адресою: м. Львів, вул. Ів. Франка, буд. 8, які орендує спільне підприємство, товариство з обмеженою відповідальністю - фірма «Продан Лтд».

14 січня 2003 року було укладено договір №791 купівлі-продажу нежитлових приміщень, зареєстрований в управлінні ресурсів Львівської міської ради 14.01.2003 р. за реєстр. №207-А, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_17 та зареєстрований в реєстрі за №175, за яким ОСОБА_12 ресурсів Львівської міської ради продало, а Спільне підприємство, товариством з обмеженою відповідальністю - фірма «Продан Лтд» купило нежитлові приміщення загальною площею 68,5 кв.м, позначені в технічному паспорті Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (ЛОДКБТІЕО) складеному 26.01.2000 р. номерами 11-1, 11-2 на першому поверсі, номерами ХІІ, ХІІа, ХІІІ в підвалі будинку за адресою: м. Львів, вул. Ів. Франка, буд. 8, та стало їх власником.

При цьому, п. 5.5 зазначеного договору №791 було встановлено: протягом 30 календарних днів з дати укладення цього Договору укласти з управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради охоронне зобовязання на памятку архітектури місцевого значення за адресою: м. Львів, вул. Ів. Франка, буд. 8, відповідно до ухвал Львівської міської ради №558 від 28.11.1996 р. та №698 від 24.04.1997 р. (а.с. 124, т. 1; а.с. 44, т. 2).

Статтею 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року №1805-ІІІ (далі - Закон №1805) визначено, що об'єкти культурної спадщини незалежно форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення пам'ятки до Реєстру за категоріями національного та місцевого значення. Порядок визначення категорій пам'яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об'єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам'ятки.

Таким чином, об'єкт нерухомого майна набуває правового статусу пам'ятки із занесенням до Реєстру.

Відтак, на час прийняття рішення виконавчим комітетом Львівської міської ради (15.02.2002) щодо включення нежитлових приміщень загальною площею 68,5 кв.м у будинку №8 по вулиці Івана Франка у м. Львові до переліку об'єктів комунальної власності, що підлягають приватизації способом викупу, та укладення договору купівлі-продажу зазначених нежитлових приміщень між управлінням ресурсів Львівської міської ради та СП ТзОВ «Продан ЛТД» (14.01.2003), - не існувало жодних законодавчих заборон щодо включення цих нежилих приміщень до переліку об'єктів комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу, та їхнього відчуження.

Доводи апеляційної скарги позивачів є аналогічними їх позовним вимогам, вони були предметом перевірки у суді першої інстанції, отримали належну правову оцінку та правильно були відхилені судом першої інстанції.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином досліджено усі фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права та дотримано норми процесуального права, а тому рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апелянтів, викладені у апеляційній скарзі є безпідставними та такими, що не спростовують правильних висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

колегія суддів вважає можливим, відповідно до ст.ст.209, 218, 317 ЦПК України, проголосити вступну та резолютивну частини судового рішення, відклавши виготовлення повного судового рішення на пять днів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2016 року - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_37