Справа № 530/1450/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

11.04.2017 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Демянченка С.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна", ОСОБА_1 про визнання договору поставки товарів № 26/12 від 18.12.2013 року недійсним та про стягнення грошових коштів в сумі 2000 грн.00 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна", ОСОБА_1 про визнання договору поставки товарів № 26/12 від 18.12.2013 року недійсним та про стягнення грошових коштів в сумі 2000 грн.00 коп.( а.с.2-3).

24.11.2016 року представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним ( а.с.26-30).

Ухвалою суду від 25.11.2016 року прийнято до спільного розгляду з позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна", ОСОБА_1 про визнання договору поставки товарів № 26/12 від 18.12.2013 року недійсним та про стягнення грошових коштів в сумі 2000 грн.00 коп. зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром",ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним, об'єднано їх в одне провадження (а.с.90).

Ухвалою суду від 14.02.2017 рокуцивільний позов ТОВ "Техмолпром" в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна", ОСОБА_1 про визнання договору поставки товарів № 26/12 від 18.12.2013 року недійсним та стягнення грошових коштів в сумі 2000 грн.00 коп., та зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним залишено без розгляду. По цивільній справі за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним призначено до розгляду ( а.с.112).

З зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним вбачається, що ТОВ "Лактос Україна" стало відомо про звернення до суду ТзЗОВ "Техмолпром" про визнання недійсним договору поставки товарів № 26/12 від 18.12.2013 року укладеного між ТзЗОВ "Техмолпром" та ТОВ "Лактос Україна", але позивач за зустрічним позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" вважає, що даний спір не підсудний загальному суду з підстав встановлених ст.12 ГПК України, оскільки підсудний господарським судам України. Окрім цього, позов мотивовано укладенням між позивачем та ОСОБА_1 договору поруки від 18 грудня 2013 року в якості забезпечення по договору поставки № 26/12 від 18 грудня 2013 року, що укладено між ТзОВ «Лактос Україна» та ТзОВ «Техмолпром». Договір поруки, укладений 18 грудня 2013 року між Поручителем - ОСОБА_1 та ТзОВ «Техмолпром», предметом якого згідно п.1.1. цього договору є : поручитель зобовязується на умовах даного Договору відповідати за виконання зобов'язань ТзОВ «Лактос Україна» (Кредитор), що виникли з договору поставки № 26/12 від 18 грудня 2013 року, який був укладений між Кредитором та боржником, а також дійсність основного договору. Тобто договір поруки укладений не між тими сторонами зобовязання, не між ТзОВ «Лактос Україна» і поручителем, а з самим боржником по основному зобовязанні, а тому зміст договору поруки суперечить ЦК України. За вищезазначених обставин товариство з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна"звернулося з зустрічним позовом до суду в якому просило суд визнати недійсним договір поруки укладений 18 грудня 2013 року між поручителем - ОСОБА_1 та ТзОВ «Техмолпром», предметом якого згідно п.1.1. цього договору є : поручитель зобовязується на умовах даного Договору відповідати за виконання зобов'язань ТзОВ «Лактос Україна» (Кредитор), що виникли з договору поставки № 26/12 від 18 грудня 2013 року та стягнути судові витрати.

В судове засідання представник позивача за зустрічним позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна", не зявився надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, зустрічний позов підтримав в повному обсязі, представник відповідача за зустрічним позовом ТзОВ «Техмолпром», за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання 17.03.2017 року та 11.04.2017 року не зявився, належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив заперечень на зустрічний позов не надав, співвідповідач ОСОБА_1 у судове засідання 17.03.2017 року та 11.04.2017 року не зявився, належним чином повідомлений про причини неявки суд не повідомив.

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійснимзадоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року між ТзОВ «Лактос Україна» та ТзОВ «Техмолпром» було укладено договір поставки №26/12. Згідно п.1.1 основного договору постачальник зобовязується в порядку та на умовах визначених у договорі передати у власність покупця сухе знежирене молоко, а покупець зобовязується в порядку та на умовах визначених у договорі приймати та оплачувати цей товар( а.с.4-5). 18 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Техмолпром» було укладено договір поруки. Згідно п.1.1 поручитель зобовязується на умовах даного договору відповідати за виконання зобовязань ТзОВ «Лактос Україна» перед ТзОВ «Техмолпром», що виникли з договору поставки № 26/12 від 18.12.2013 року який був укладений між кредитором та боржником,а також дійсність основного договору (а.с.7)

Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Згідно з п.3.1-3.3. поручитель та божник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобовязання. Поручитель відповідає перед кредитором за п.2.2. даного договору - у вигляді обовязку з виконання зобовязання боржником за основним договором на суму,що дорівнює 30000 грн.Штрафні санкції порукою не забезпечуються.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить визнати зазначений вище договір поруки недійсним, посилаючись на договір поставки товарів № 26/12 від 18.12.2013 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна", в якому сторони передбачили, що зобовязання за договором не можуть бути передані третім особам.

Зважаючи на відсутність волевиявлення позивача на укладення договору поруки, останній зазначає, що вказаний договір не відповідає вимогам ч.3 ст.203 ЦК України, що на його домку є підставою для визнання спірного договору недійсним.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Пунктом 3.1 договору поруки від 18.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТзОВ «Техмолпром», передбачено солідарну відповідальність поручителя і боржника.

Отже, чинним законодавством України та умовами як договору поставки, так і оспорюваного договору поруки не встановлено обов'язок кредитора та поручителя попереджати боржника про укладення договору поруки з метою забезпечення виконання його зобов'язань перед кредитором, а волевиявлення боржника під час укладення договору поруки не є істотною умовою договору поруки.

Судом встановлено що, договір поставки товарів № 26/12 від 18.12.2013 року укладений між Товариство з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" та товариством з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна", закінчився 31.12.2015 року ( а.с.6), а відповідно до п.6.1 договору поруки від 18 грудня 2013 року укладеного між ОСОБА_1 та ТзОВ «Техмолпром» цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення дії основного договору , тобто до 31.12.2015 року.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Таким чином, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, встановленого сторонами в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав указані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 24 лютого 2016 року в справі 6-2239цс15.

Виходячи із положень статей 553, 554, 626 ЦК України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем, порука створює права для кредитора та обов'язки для поручителя, безпосередньо на права та обов'язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов'язання не впливає, оскільки зобов'язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються.

Оскільки позивач за зустрічним позовом, товариство з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" звернулось з позовними вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним, однак товариство з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" не є стороною спірного договору, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 203, 553 ЦК України, ст. 3, 10,11, 15, 30, 57-61, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 203, 553 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні зустрічних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", ОСОБА_1 про визнання договору поруки від 18.12.2013 року укладеного між поручителем ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", недійсним відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя