Справа № 349/1470/16-ц
Провадження № 2/349/61/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Рибія М. Г.,

секретар Мартиновська І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Чесниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та господарських будівель,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Чесниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за адресою: вул. Гончарівка, 237, с. Чесники Рогатинського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування після смерті її батька, ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.06.2004 року померла її баба, ОСОБА_3. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові, а її батькові, ОСОБА_2, який помер 25.02.2013 року. ОСОБА_2 проживав разом зі своєю матірю на день її смерті, а тому прийняв спадщину. Однак за життя він не встиг оформити право власності на спадкове майно. На день його смерті вона проживала разом з ним. Батько заповіту не склав. Крім неї інших спадкоємців за законом та заповітом, які б претендували на спадкове майно немає. Після звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок та господарські будівлі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала.

Представник Чесниківськоїсільської ради в судове засідання не з`явився. Чесниківська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Так, згідно з копією свідоцтва про смерть І-НМ № 163658 від 24 червня 2004 року ОСОБА_3 померла 23 червня 2004 року.

ОСОБА_2 помер 25.02.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-СГ № 314623 від 26 лютого 2013 року.

Копіями свідоцтва про народження серія ІІ-НМ № 303547, паспорта громадянина України, рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2013 року підтверджується те, що Владика (ОСОБА_2) є дочкою ОСОБА_2 та що вона змінила прізвище з ОСОБА_2 на Владика.

Відповідно до копії заповіту від 22 липня 1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чесниківської сільської ради, ОСОБА_3заповіла все своє майно ОСОБА_2.

Згідно з довідкою № 415 від 19.09.2016 року, виданою виконавчим комітетом Чесниківської сільської ради, ОСОБА_3на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті з нею проживали: син, ОСОБА_2, та онука, ОСОБА_1. Заповіт від імені ОСОБА_3у виконкомі Чесниківської сільської ради посвідчувався 22.07.1998 року. Цей заповіт не змінено і не скасовано.

Відповідно до довідки № 685 від 15.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Чесниківської сільської ради, останнім постійним місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 25.02.2013 року, було с. Чесники, вул. Гончарівка, 237, Рогатинського району Івано-Франківської області. Заповіт від імені ОСОБА_2 в Чесниківській сільській раді не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_2 разом з ним проживали: дочка, ОСОБА_1, зять, ОСОБА_4, онук, ОСОБА_5 .

Отже, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, де вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, спадщину ОСОБА_3прийняв ОСОБА_2, а спадщину ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1.

Постановою № 420/02-31 від 11 листопада 2016 року державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на житловий будинок та господарські будівлі. Згідно з цією ж постановою станом на 11 листопада 2016 року із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від спадщини, заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, інші спадкоємці, крім ОСОБА_1, до нотаріуса не зверталися.

Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 237 по вул. Гончарівка (Гагаріна, 718) в с. Чесники Рогатинського району Івано-Франківської області та довідки № 383, виданих ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 05 вересня 2016 року, до його складу входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 61,7 кв. м, в т. ч. житловою площею 41,2 кв. м, літня кухня (літ. Б) площею 58,1 кв. м, стайня (літ. В) площею 52,3 кв. м, підвал (літ. Г) площею 3,0 кв. м, вбиральня (літ. Д) площею 1,2 кв. м, ворота (№ 3), огорожа (№ 4).

Відповідно до довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» № 383 від 05 вересня 2016 року судом встановлено, що за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_3, було зареєстровано право власності на половину домоволодіння по вул. Гагаріна, 718, в с. Чесники Рогатинського району.

Тобто на момент смерті ОСОБА_3їй належала 1/2 частка спірного житлового будинку та господарських будівель.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку та господарських будівель як спадкоємець ОСОБА_2, однак не може отримати документа, який засвідчує її право власності на це майно, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання якої зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, як спадкоємцем за законом ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку № 237 та господарських будівель по вул. Гончарівка в с. Чесники Рогатинського району Івано-Франківської області, а саме: житлового будинку (літ. А) площею 61,7 кв. м, в т. ч. житловою площею 41,2 кв. м, літньої кухні (літ. Б) площею 58.1 кв. м, стайні (літ. В) площею 52,3 кв. м, підвалу (літ. Г) площею 3 кв. м, вбиральні (літ. Д) площею 1,2 кв. м, воріт (№ 3), огорожі (№ 4).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Г. Рибій