Провадження №2/523/550/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом та просила визнати за нею право власності на будинок № 297 по вул. Гладкова в м. Одесі. В обґрунтування вимог посилалася на те, що 09.06.1961 року рішенням Ленінської райради депутатів трудящих ОСОБА_2, було дозволено проживати в самочинно збудованій будівлі за зазначеною адресою. В 1992 році вона зі згоди ОСОБА_2 вселилася в зазначений будинок, а ОСОБА_2, переселилася в буд. № 295. Вона з 1992 року постійно проживає в будинку, утримує його в належному стані, сплачує комунальні послуги. Таким чином, вважає, що за нею має бути визнано право власності на будинок № 297 по вул. Гладкова в м. Одесі з підстав передбачених ст. 344 ЦК України, а саме за набувальною давністю. За тих самих підстав просить визнати право власності на земельну ділянку площею 989,49 кв.м, на якій розташований зазначений будинок.

Позивачка вимоги позову підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача вимоги позову не визнав та пояснила, що право власності за будь якою особою на будинок не зареєстроване, будинок є самочинно збудованим, земельна ділянка для будівництва не відводилася, а тому зазначене майно не може бути предметом правовідносин врегульованих ст. 344 ЦК України. Крім того, передача земель, що належить громаді м. Одеси, у користування або власність є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування в особі Одеської міської ради.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ОСОБА_2 в 1960 році самочинно збудувала житловий будинок № 297 по вул. Гладкова (Сталіна) в м. Одесі. Рішенням виконкому Ленінської райради № 480-ІІІ від 09.06.1961 року ОСОБА_2, було притягнуто до відповідальності за здійснення самочинного будівництва. ОСОБА_2, звернулася з заявою до виконкому Ленінської райради надати дозвіл на тимчасове проживання у збудованому будинку. Рішенням виконкому Ленінської райради № 480-ІІІ від 09.06.1961 року, за наслідками розгляду заяви було вирішено:

1. Залишити ОСОБА_2 самочинно збудоване домоволодіння по вул. Сталіна № 297, без оформлення технічної документації, без виділення земельної ділянки, із дозволом проживання в ньому.

В силу ст. 344 ЦК України, право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною 2 ст. 376 ЦК України, визначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи те, що державна реєстрація права власності за будь якою особою на будинок №297 по вул. по вул. Гладкова (Сталіна) в м. Одесі не здійснювалася, крім того, будинок є самочинно збудованим, земельна ділянка позивачці для будівництва не відводилася, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності з підстав передбачених ст. 344 ЦК України (набувальна давність) задоволенню не підлягають.

В частині визнання права власності на земельну ділянку суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 173 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за рішенням суду не може бути надана будь-якій особі у користування чи у власність земельна ділянка, що належить громаді міста, оскільки це є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування та/або органів державної влади на підставі ст. 116 ЗК України. Ухвалення такого рішення є безпосереднім втручанням в діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування.

На підставі ст. 344 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 64, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: