233 № 233/6509/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря Кліменко І.В.,

особи, які брали участь у справі:

позивачка ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 із відповідною позовною заявою, в якій зазначила, що 11 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що 11 жовтня 2003 року складено актовий запис № 402 від 11 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні відносини вони припинили та стали мешкати окремо з вересня 2016 року через постійні сварки, психологічну несумісність, втрату почуттів кохання та поваги один до одного. У обох фактично склалися інші родини. Спору про поділ майна, про місце проживання дитини, яка мешкає з позивачкою, та з інших питань, які виникають між подружжям, не має. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, строк на примирення не потрібний, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище ОСОБА_4.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Представник позивачки ОСОБА_2 судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1М, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні після розяснення йому процесуальних прав та обовязків, зробив усну заяву про визнання ним позовних вимог в повному обсязі та пояснив, що остаточні шлюбні відносини між подружжям припинилися у вересні 2016 року, оскільки дружина мешкає з іншим чоловіком. Він є далекобійником, рідко буває дома, приїздить до м. Донецьк лише заради побачень з сином. Зберегти сімю вважає неможливим. Разом з тим, вони домовилися, що дитина буде проживати з дружиною, а відповідач через друзів на картковий рахунок буде передавати їй гроші у м. Донецьк на утримання сина. Судом були розяснені сторонам наслідки відповідної процесуальної дії.

На виконання вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у звязку з визнанням відповідачем позову.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 11 жовтня 2003 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 402 від 11 жовтня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб 1-НО № 203518, виданим 11.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька.

Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 335 від ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-НО № 024276, виданим 26.05.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька.

Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Разом з тим, ч. ст. 110 СК України передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сімю намірів не має, позивач фактично має іншу сімю, а, отже, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача.

Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне.

Пленум ВСУ в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Однак, враховуючи, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, чого між сторонами у справі не має, та враховуючи те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права інших осіб, строк на примирення не є необхідним.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї ОСОБА_4 суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 15, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадського стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 402 від 11 жовтня 2003 року, - розірвати.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 копійок.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити - ОСОБА_1.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя