АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Лапчевської О.Ф.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора Арбітражного керуючого Венської Оксани Олександрівни

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД», Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання майнових прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він звернувся до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - ГУЮ у м. Києві) із заявою про реєстрацію за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1. Рішенням державного реєстратора було зупинено розгляд його заяви на п'ять днів та в подальшому відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну квартиру з підстав не усунення в п'ятиденний термін обставин, що були підставою для зупинення розгляду заяви, а саме не надання особою, яка залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва) до реєстраційної служби у паперовій формі оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копій, засвідчених в установленому порядку.

Позивач, посилаючись на те, що неподання відповідачем до реєстраційної служби необхідних документів унеможливлює реєстрацію за ним (позивачем) права власності на спірне нерухоме майно, а він не спроможний подати такі документи, просив з підстав, передбачених ст. 331, 392 ЦК України визнати за ним майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (1 черга будівництва, 4-секційний будинок).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року позов задоволено у повному обсязі та вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД», Фірма) в особі арбітражного керуючого Венської О.О. звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права без повного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувало на те, що суд першої інстанції не визначився із характером спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та не взяв до уваги, що підставою виникнення майнового права у позивача є укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» Договору пайової участі в будівництві від 14.04.2003 № 0471/322-32/2(р), у зв'язку з чим в порушення норм процесуального права не залучив Фірму до участі у справі в якості співвідповідача.

Судом при ухваленні рішення не взято до уваги умови вищевказаного Договору, зокрема п. 3.6., яким передбачено, що у випадку, якщо фірма не має можливості передати пайовику його долю до планованого строку закінчення будівництва, вказаному у п. 3.4. Договору, Фірма на вимогу пайовика пропонує останньому інший наявний об'єкт аналогічної вартості в порядку компенсації «долі пайовика» інше рівноцінне майно, яке знаходиться в наявності в іншому об'єкті аналогічної вартості або сторони узгоджують інший строк пред'явлення «долі пайовика», а тому висновки суду про задоволення позову суперечать доказам, наявним в матеріалах справи.

Також як на підставу скасування рішення суду посилалося на те, що судом не дотримано норм процесуального права щодо підсудності справи. Оскільки ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 липня 2012 року порушено провадження про банкрутство відносно ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД», відповідно до якої було внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, дана справа підсудна господарському суду.

Судом першої інстанції не було дотримано норм процесуального права щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Враховуючи ту обставину, що ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД», про час та місце розгляду справи не було повідомлено, позовної заяви не отримувало з незалежних від нього обставин, у нього не було можливості подати до суду документи щодо обставин справи, які не вивчалися в судовому засіданні першої інстанції і мають значення для вирішення справи.

Представники позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили її відхилити, а рішення залишити без змін.

Представник відповідача - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Третя особа - ГУЮ у м. Києві, належним чном повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не повідомило.

Третя особа - Арбітражний керуючий ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» ВенськаО.О. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «ГІПЕК» та ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» було укладено укладено Договір спільної діяльності з будівництва житлово-громадянського комплексу у АДРЕСА_1 від 24.10.2001 № 0991/241-252. На підставі пункту 4.3.2. цього Договору ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» отримала право залучати кошти юридичних і фізичних осіб для інвестування будівництва зазначеного об'єкту.

14 квітня 2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консоль ЛТД» та ОСОБА_6 (ОСОБА_6 (США) укладено Договір про спільну діяльність з дольової участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку № 0471/322-32/2(р) (а.с. 8-10).

Спільне українсько-хорватське підприємство «ГІПЕК» в подальшому перереєстроване у Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІПЕК» (далі - ТОВ «ГІПЕК») на підставі п. 27 рішення Київської міської ради від 10.07.2003 за № 638/798 уклало з Київською міською радою договір оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-громадського комплексу з підземним паркінгом.

Дозвіл на виконання будівельних робіт за № 0384-Шв/Р від 28.05.2008 видано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

28 жовтня 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено Договір відступлення майнового права, за яким первісний пайщик (ОСОБА_6) передав свої права, а новий пайщик (ОСОБА_4.) прийняла на себе вимоги останнього за Договором про спільну діяльність з дольової участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку, про фінансування будівництва квартири в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, яка повинна складатися з 2-х кімнат, загальною площею 76,60 кв.м. та має бути розташована на 10 поверсі будинку будівельний номер квартири № 97 та отримання її у власність, а також сплачує первісному пайщику її вартість (а.с. 12).

20.02.2014 складено Акт приймання-передачі, за яким Фірма передала, а позивач прийняв квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 30).

08 березня 2014 року Додатковою угодою було внесено зміни до Договору № 0471/322-32/2(р) від 14.04.2003, а саме: змінено преамбулу договору, де замість інвестора ОСОБА_4 стороною договору і новим інвестором зазначено ОСОБА_2; змінено номер квартири на 96 та вказано загальну площу квартири згідно технічного паспорту 83,8 кв.м. (а.с. 13).

Рішенням № 19271185 від 11.02.2015 ОСОБА_2 відмовлено у державній реєстрації прав власності на вищевказану квартиру з тих підстав, що заявником не подано у встановлений термін оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку (а.с. 24, 25).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач позбавлений права особисто отримати необхідні документи для реєстрації права власності, а також такі документи відсутні у відповідача, у зв'язку з відсутністю будь-яких відносин між відповідачем та ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД», який є замовником будівництва та залучав кошти фізичних і юридичних осіб.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Згідно статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами. Які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ч. 3 ст. 303 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є майнові права на квартиру АДРЕСА_1 (1 черга будівництва, 4-секційний будинок).

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Майнові права на нерухомість - об'єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є чуже майно, а також не вважаються правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Майновими визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, ропорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначати як право очікування, є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи суб'єктивного права власності на окремі об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження належності спірної квартири позивачу на праві власності.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_7 майнових прав на об'єкт інвестування - квартиру квартиру АДРЕСА_2 на підставі ст. 331, 392 ЦК України.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах № 6-318цс15 від 24.06.2015, № 6-3129цс15 від 30.03.2016.

Проте, ухвалюючи рішення суд першої інстанції вказаних обставин не врахвував, не вірно застосував положення ст. 331, 392 ЦК України, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Зважаючи на те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права щодо вирішення спору, рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо його законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора Арбітражного керуючого Венської Оксани Олександрівни - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/5133/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1039/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.