АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/663/2017 Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Дніпровського району м. Києва, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 24.12.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між сторонами не склалось за відсутності спільних інтересів, втрати почуттів, несумісності характерів, діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. Зазначила, що з грудня 2014 року вона з донькою проживають окремо від відповідача, шлюбні відносини фактично припинились, шлюб існує лише формально. Сім'я фактично розпалась та поновлена бути не може. Відповідач працює, має мінливий дохід, матеріально не допомагає утримувати їх спільну дитину та не приймає участі у її вихованні, а самостійно забезпечити усім необхідним доньку позивачка не в змозі. За наведених обставин просила шлюб між сторонами розірвати, визначити місце проживання малолітньої доньки разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року позов задоволено частково. Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 24.12.2011 року у Лівобережному Відділі державної реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3123, розірвано. Визначено місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народження у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 22.06.2016 року і до досягнення нею повноліття. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду в частині розміру аліментів, встановивши його в сумі 400 грн. на місяць, мотивуючи тим, що суд не в повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права. Зазначив, що через поганий стан здоров'я, відсутність роботи та джерела доходу він зараз знаходиться в дуже скрутному матеріальному становищі, крім того, він сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, тому не може сплачувати аліменти у визначеному розмірі, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.12.2011 року в Лівобережному Відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що зроблено актовий запис № 3123. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем.

Сімейне життя між сторонами не склалось за відсутності спільних інтересів, втрати почуттів, несумісності характерів, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З грудня 2014 року позивач з донькою проживають окремо від відповідача, шлюбні відносини фактично припинились, шлюб існує лише формально. Сім'я фактично розпалась та поновлена бути не може. Примирення між сторонами неможливе. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній.

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апелянт оскаржує рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів.

У відповідних положеннях Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено:

Стаття 3 В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Оскільки батьки неповнолітнього проживають окремо, то суд за заявою матері визначив місце проживання неповнолітнього з урахуванням, перш за все, його інтересів та з урахуванням його віку, з матір'ю.

При цьому як вбачається із матеріалів справи, батько погодився з такими висновками суду та органу опіки та піклування .

Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено , що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачує аліменти за рішенням суду на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні рішення про стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. було враховано матеріальний стан позивача та відповідача, стан здоров'я відповідача та дитини, а також та обставина, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення аліментів було задоволено частково .

Як вбачається із наданих позивачем доказів, відповідач є власником туристичної фірми, має матеріальну можливість відпочивати за межами України, а тому , на думку колегії суддів, доводи апелянта про скрутне матеріальне становище спростовуються наданими позивачем доводами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :