Справа № 737/102/17
Провадження № 2-о/737/10/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2017 року смт.Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - Іванець С.В.,

за участі секретаря Чередниченка С.О.,

за участі: заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої

особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Куликівський районний сектор управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Куликівського районного суду із заявою, про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на те, що він народився в місті Горлівка Донецької області, там же навчався в школі, потім закінчив професійно-технічне училище №5 м.Дзержинська, з 1990 по 1994 рік працював зварювальником на обєднанні «Стирол» м.Горлівка, з 1994 по 1999 рік відбував покарання у ВТК-82 м.Донецька, а з 2001 року по теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто усе життя постійно проживав на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України йому потрібно з метою отримання паспорта громадянина України та оформлення громадянства України, так як паспорт ним втрачено, а відділ міграційної служби не може вчинити вказані дії, так як не вдалося підтвердити його належність до громадянства України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав, вказаних в заяві.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні при вирішенні справи по суті покладалася на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_1, тому їй відомо, що ОСОБА_1 народився в м.Горлівка Донецької області та проживав там по 2001 рік. Їх батьки в той час переписувалися, вони з братом також підтримували родинні звязки, вона підтвердила, що станом на 24 серпня 1991 року її брат ОСОБА_1 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, а потім вона запросила його приїхати до Куликівського району, після чого він тут і залишився проживати.

Допитаний в судовому засіданні як свідок, заявник ОСОБА_1 показав, що з 1991 по 1994 рік він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2 та працював на обєднанні «Стирол» слюсарем, однак документи, що підтвердили б цей факт не збереглися, в звязку з військовими діями на Донеччині відновити документи немає можливості.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, допитаного як свідка, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно п.5 ч.2 ст.324 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився в м.Горлівка Донецької області, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-АГ №121115, виданим Калінінським рай бюро ЗАГСу Донецької області.

Відповідно до атестату про середню освіту №197280, виданого 05 листопада 1987 року у 1987 році ОСОБА_1 закінчив повний курс вечірньої середньої школи №5 м.Дзержинська Донецької області, та 01.09.1987 ОСОБА_1 вступив до професійно-технічного училища №5 м.Дзержинська Донецької області, яке закінчив 16.06.1988 за професією електрозварювальник ручної зварки.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповіднодо ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

Згідно з п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає до відповідного управління Міністерства внутрішніх справ документи згідно з переліком, зазначеним у п. 8 цього Порядку, зокрема рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Враховуючи те, що по справі доведено, що ОСОБА_1 народився в Україні, проживав в Україні, в період з 1991 по 1994 роки працював в обєднанні «Стирол» м.Горлівка Донецької області, що підтверджено в судовому засіданні показами свідків, зважаючи на те, що відповідно до положень статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб, зважаючи на те, що від встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 станом на 24 серпня 1991 року на території України залежить отримання ним паспорта громадянина України, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення, суд знаходить, що заявлені вимоги необхідно задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 станом на 24 серпня 1991 року на території України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», статтями 60, 209, 212 215, 234, 256, 258, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

З метою створення умов для отримання паспорта громадянина України встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В.Іванець