АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Жук М.В.
№22-ц/796/3654/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №756/5160/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

У мотивування вимог посилався на те, що ТОВ «Київська комунальна компанія» відповідно до умов Договору про надання послуг з управління №12/003 від 01.10.2012 року, який укладено з ПрАТ «Енергополь-Україна» (балансоутримувачем), є управителем житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до умов даного Договору ТОВ «Київська комунальна компанія» набуло право отримувати від мешканців зазначеного будинку оплату за житлово-комунальні послуги.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

20 березня 2013 року між ТОВ «Київська комунальна компанія» та кожним із співвласників квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено відповідний Договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг.

Відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 порушено умови п. 2.4, 3.2.2 Договору та умови п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме, не здійснено своєчасну оплату за надані житлово-комунальні послуги.

Станом на 22.02.2016 року солідарна заборгованість відповідачів перед ТОВ «Київська комунальна компанія» по оплаті наданих житлово-комунальних послуг становить у загальній сумі 2463,42 грн, а саме: заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій - 1525,81 грн, заборгованість по компенсації за спожиту теплову енергію місць загального користування - 170,63 грн, заборгованість по компенсації за холодне водопостачання та водовідведення - 78,19 грн, заборгованість по компенсації за послуги охорони - 688,79 грн.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України позивачем здійснено розрахунок трьох процентів річних від суми боргу та суми інфляційних нарахувань, які становлять 23,03 грн та 48,84 грн відповідно.

З урахуванням наведеного позивач просив суд ухвалити рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Київська комунальна компанія» грошових коштів в сумі 2535,29 грн, що складається з боргу за оплату житлово-комунальних послуг - 2463,42 грн, трьох процентів річних - 23,03 грн, інфляційних нарахувань - 48,84 грн, а також про стягнення з відповідачів суми сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Під час розгляду справи ТОВ «Київська комунальна компанія» подало заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказало, що станом на 24 жовтня 2016 року відповідачі не здійснили оплату заборгованості за житлово-комунальні послуги, що становить 5 569,52 грн, з яких: заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій - 3356,14 грн, заборгованість по компенсації за спожиту теплову енергію місць загального користування - 277,10 грн, заборгованість по компенсації за послуги охорони - 1936,28 грн.

Також із відповідачів підлягають стягненню три проценти річних у розмірі 104,50 грн та інфляційні нарахування у розмірі 246,63 грн.

З урахуванням наведеного ТОВ «Київська комунальна компанія» просило суд ухвалити рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Київська комунальна компанія» грошових коштів в сумі 5920,65 грн, що складається з боргу за оплату житлово-комунальних послуг - 5569,52 грн, трьох процентів річних - 104,50 грн, інфляційних нарахувань - 246,63 грн, а також про стягнення з відповідачів суми сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» 2 960 грн 32 коп. заборгованості та 689 грн 00 коп. судового збору, а всього 3649 грн 32 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» 2 960 грн 32 коп. заборгованості та 689 грн 00 коп. судового збору, а всього 3649 грн 32 коп.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зупинити провадження у справі, скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зазначають, що вони звернулися до суду з клопотанням про зупинення провадження в справі в зв'язку з наявністю судового спору між сторонами про визнання Договорів про надання житлово-комунальних послуг недійсними та неможливістю розгляду даної справи до набрання рішенням суду законної сили в іншій цивільній справі. Однак, судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 201, ч. 3 ст. 203 ЦПК України.

Вказують, що суд не взяв до уваги докази, подані ними як підставу їх заперечень, а саме: звернення відповідачів до позивача щодо розірвання договору про надання житлово-комунальних послуг в зв'язку з його невідповідністю Типовому договору, порушення прав споживачів, заяви про відмову від послуг з охорони та незаконне включення цієї послуги до договору про утримання будинку і прибудинкової території, заяви про відсутність опалення в місцях загального користування, що є підставою для законної відмови від оплати за послугу, яка не була надана та інші докази.

Посилаються, що суд не взяв до уваги висновок, встановлений рішенням №36/01-р/к Антимонопольного комітету та рішенням Господарського суду м. Києва від 13.07.2015 року.

Звертають увагу й на те, що розрахунок заборгованості не може вважатися належним і достовірним доказом, оскільки не підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку про витрати виконавця послуг по даному будинку, нормативно-правовими актами про затвердження тарифів на послуги з центрального опалення та з утримання будинку і прибудинкової території, не містить правовстановлюючих документів на закріплену за будинком прибудинкову територію, технічного паспорту будинку з даними про житлову та загальну площу будинку, площу підвалів, технічних поверхів, сходових клітин, та інших показників, які впливають на визначення розміру щомісячної плати за житлово-комунальні послуги, і які є підставою для формування тарифів відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №529 та від 21.07.2005 року №630.

Крім того, позивач не надав у якості доказів передбачених щорічних Актів звірки нарахувань за теплову енергію для потреб централізованого опалення, доказів про показники загально-будинкового лічильника теплової енергії, які відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 26.12.1997 року №1497 та від 21.07.2005 року №630 є єдиною підставою для нарахування плати за послуги з централізованого опалення.

Також позивачем не надано доказів того, що він мав право надавати їм послуги з опалення та водопостачання, оскільки суду не надано договорів з постачальниками таких послуг.

Посилаються, що послуга з опалення місць загального користування взагалі не надавалася.

Зазначають, що судом з порушенням процесуального законодавства було прийнято витяг з протоколу зборів співвласників, який не має ознак достовірності та належності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції підставно виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Судом встановлено, що ТОВ «Київська комунальна компанія» відповідно до Договору про надання послуг з управління №12/003 від 01.10.2012 року, який укладено з ПрАТ «Енергополь-Україна» (балансоутримувачем), є управителем житлового будинку АДРЕСА_1. (а.с. 9-13 т. 1)

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

20.03.2013 року між ТОВ «Київська комунальна компанія» та ОСОБА_3 укладено Договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг №12/01/3/429. (а.с. 14-18 т. 1)

Також 20.03.2013 року ТОВ «Київська комунальна компанія» укладено з ОСОБА_2 Договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг №12/01/3/429. (а.с. 23-27 т. 1)

У Додатках № 1 до Договорів №12/01/3/429 від 20.03.2013 року встановлено порядок робіт, які виконуються з ініціативи власника (користувача) квартири, і впливають на елементи оздоблення та конструкції будинку, чи потребують втручання в роботу інженерних мереж будинку. (а.с. 19-20, 28-29 т. 1)

Відповідно до Додатків №2 до Договорів №12/01/3/429 від 20.03.2013 року сторонами узгоджено вартість тарифів та перелік послуг, які надаються управляючою компанією з утримання будинку та прибудинкової території, зовнішньої охорони території та послуг консьєржів для здійснення охорони під'їздів. (а.с. 21, 30 т. 1)

20.03.2013 року сторонами укладались Додаткові угоди № 1 до Договору №12/01/3/429 від 20.03.2013 року, згідно яких забудовник протягом перших 2-х років експлуатації багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 7, бере на себе обов'язок частково приймати участь в утриманні цього будинку. Також умовами даних Додаткових угод визнався розмір компенсації витрат ТОВ «Київська комунальна компанія» на утримання будинку та прибудинкової території. (а.с. 22, 31 т. 1)

Згідно п. 2.2, 2.3 Договорів №12/01/3/429 від 20.03.2013 року предметом цих Договорів є передача власником (користувачем) управляючій компанії функцій по здійсненню управління житловим комплексом та забезпечення належної його експлуатації відповідно до Закону та умов Договору, а також забезпечення якісного та своєчасного надання житлово-комунальних послуг, визначених Договором. Власник (користувач) бере участь у витратах на виконання зазначених послуг та своєчасно їх оплачує відповідно до діючих тарифів та умов Договору.

Вартість послуг, що сплачуються за Договором складається з компенсації витрат управляючій компанії на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі визначеному встановленим Законом порядком, за 1 м кв. займаної площі, а також для розрахунків за зовнішню охорону території та розрахунків за послуги консьєржів для здійснення охорони під'їздів в розмірах, визначених Додатком 2 та Додатковою угодою до цього Договору. Відшкодування витрат за спожиті тепло, гаряче та холодне водопостачання і водовідведення сплачується за показаннями приладів обліку.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Київська комунальна компанія» зазнала, що відповідачами порушено умови п. 2.4, 3.2.2 Договору та умови п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме, не здійснено своєчасну оплату за надані житлово-комунальні послуги.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях. Будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 2.4, пп. 3.2.2 п. 3.2 Договорів №12/01/3/429 від 20.03.2013 року плата за надані послуги ХВП, ГВП за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Плата за центральне опалення, за цим договором, проводиться в опалювальний період з врахуванням показника будинкового лічильника.

Власник (користувач) зобов'язаний оплачувати комунальні послуги управляючої компанії за діючими розцінками і тарифами відповідно до загальної площі та показань лічильників, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 порушували вимоги Договорів та Закону щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим станом на 24 жовтня 2016 року мають заборгованість у розмірі 5 569,52 грн, з яких: заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій - 3356,14 грн, заборгованість по компенсації за спожиту теплову енергію місць загального користування - 277,10 грн, заборгованість по компенсації за послуги охорони - 1936,28 грн. (а.с. 116-118 т. 1)

Згідно додатку до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року, до переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відносяться такі послуги: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення); прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем: гарячого водопостачання, / холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації; дератизація; дезінсекція; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових інженерних систем у разі їх наявності; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинку та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків); поливання дворів, клумб та газонів; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; експлуатація номерних знаків на будинках;о місць загального користування і підвалів та підкачування води; енергопостачання ліфтів.

Структура та складові тарифу для будинку АДРЕСА_1 затверджено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) №591 від 19.06.2015 року, згідно якого тариф за 1 кв.м загальної площі квартири за місяць становить 4,45 грн. (а.с. 24-28 т. 2)

Надання зазначених вище послуг здійснюється як ТОВ «Київська комунальна компанія», так і спеціалізованими підрядними організаціями, з якими укладені договори, зокрема, Дочірнім підприємством «Фірма Альтфатер Київ» (Договір про вивезення та утилізацію твердих побутових відходів №3377 від 01.04.2015 року), ТОВ «Техком-Сервіс» (Договір №060913-СПД від 06.05.2013 року), ТОВ «Майстерліфт» (Договір про надання послуг з технічного обслуговування обладнання диспетчерських систем №14/05-03/005 від 01.07.2014 року, Договір №3 від 07.02.2013 року), ПАТ «Київенерго» (Договір про постачання електричної енергії №52494 від 21.02.2013 року). (а.с. 2-65 т. 2)

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення з відповідачів 3356,14 грн за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій.

Щодо вимог про стягнення компенсації за спожиту теплову енергію місць загального користування у розмірі 277,10 грн колегія суддів зазначає таке.

01.09.2014 року між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Київська комунальна компанія» укладено Договір №8413019 на постачання теплової енергії у гарячій воді, згідно п. 1.1 якого позичальник зобов'язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреби опалення, вентиляції та гарячого постачання, а споживач зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому Договорі. (а.с. 66-69 т. 2)

Поставлена на умовах даного договору теплова енергія використовувалася для опалення квартир, нежитлових приміщень будинку, а також для опалення і забезпечення нормативної температури в місцях загального користування будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов'язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Враховуючи наведене вище, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як співвласники приміщень загального користування, зобов'язані належно утримувати зазначені приміщення, в тому числі і сплачувати кошти за спожиту теплову енергію.

В апеляційній скарзі апелянти зазначають, що послуга з опалення місць загального користування не надавалася, однак листами за вих. №15/01-08/572/1 від 05.11.2015 року та вих. №15/01-08/582/1 від 11.11.2015 року відповідачів було повідомлено, що температура повітря в приміщеннях загального користування будинку № 7 (в тому числі і на 25-му поверсі 3-ї секції, де знаходиться квартира відповідачів) відповідає нормативній та становить не менше 16°С. (а.с. 70-73 т. 2).

Відповідачі не надали суду допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про те, що місця загального користування не опалювалися. Представник позивача пояснив суду, що всі мешканці будинку, за виключенням відповідачів, вносять плату за опалення в місцях загального користування і не зверталися зі скаргами на неналежну температуру.

ТОВ «Київська комунальна компанія» також просила стягнути заборгованість по компенсації за послуги охорони у розмірі 1936,28 грн.

14 березня 2015 року відбулися Загальні збори співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, на яких прийнято рішення про необхідність забезпечення охорони в будинку та на прибудинковій території, а саме: вирішено організувати охорону цілісності та збереження конструктивних елементів благоустрою території, будинку, та систем їхнього інженерно-технічного оснащення, обмежити доступ сторонніх осіб до житлової частини будинку, забезпечити безпеку власників (користувачів) квартир та членів їх сімей на прибудинковій території та місцях загального користування будинку шляхом залучення одного з охоронних підприємств для надання охоронних послуг. (а.с. 74-81 т. 2)

На цих зборах також було прийнято рішення про укладення договору про надання послуг охорони з Приватним підприємством «Охоронна компанія «Осіріс». (а.с. 80 т. 2)

На виконання рішення співвласників 15 квітня 2015 року між ТОВ «Київська комунальна компанія» та ПП «Охоронна компанія «Осіріс» укладено Договір №1, відповідно до умов якого охоронна компанія прийняла на себе обов'язки надавати послуги з охорони та збереження майна та цілодобового здійснення встановленого внутрішньооб'єктного порядку (режиму) охорони на території житлового комплексу по АДРЕСА_1. (а.с. 82-103 т. 2)

Відповідно до додатку до Договору ПП «Охоронна компанія «Осіріс» розраховано калькуляцію вартості охоронних послуг в місяць з одного цілодобового поста охорони в сумі 17,82 грн/година охорони із спеціальними засобами активної охорони. (а.с.91-92 т. 2)

Матеріалами справи підтверджено, що у період з 15.04.2015 року по 31.12.2016 року вартість послуг охорони будинку та прибудинкової території, що припадає на одну квартиру (нежитлове приміщення) в буд. АДРЕСА_1 становила 138,61 грн.

Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов'язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

У п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначено, що співвласники зобов'язані виконувати рішення загальних зборів.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення з відповідачів 1936,28 грн заборгованості по компенсації за послуги охорони.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги посилання відповідачів на рішення №36/01-р/к Антимонопольного комітету та рішення Господарського суду м. Києва від 13.07.2015 року, оскільки встановлені даними документами обставини не впливають на вирішення питання щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з відповідачів підлягають стягненню три проценти річних у розмірі 104,50 грн та інфляційні втрати у розмірі 246,63 грн.

В апеляційній скарзі апелянтами зазначені заперечення на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2017 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження в справі з підстав порушення судом першої інстанції вимог ч. 4 ст. 201, ч. 3 ст. 203 ЦПК України.

Колегія судів, як і суд першої інстанції, відмовила апелянтам у задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі, оскільки позивач заявив позов про стягнення коштів за надані послуги, а відповідачі підтвердили, що такі послуги отримали. Наведене свідчить про те, що навіть за відсутності Договорів про надання послуг, які відповідачі оскаржили до суду, останні зобов'язані вносити плату за отримані ними послуги.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовуються.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва