Провадження № 2-о/225/17/2017
Справа № 225/5987/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мигалевича В.В.,

за участю:

секретаря Голубової О.О.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м. Торецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_3 (заінтересована особа Торецька міська рада Донецької області) про встановлення факту проживання однією сім'єю,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2016 року ОСОБА_3 звернулася із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з 2005 року по 2013 рік з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є батьками її чоловіка.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що знаходячись у зареєстрованому шлюбі батьки її чоловіка за ордером № 2361 від 13.08.1979 року отримали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, та проживали в зазначеній квартирі постійно з моменту її отримання. Вказує, що після реєстрації шлюбу зі своїм чоловіком у 2005 році, його батьки зареєстрували заявницю у свою кватиру по АДРЕСА_1, доки у 2007 році вона разом з чоловіком не переїхала до отриманої за ордером своєї квартири по АДРЕСА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 року свекор заявниці - ОСОБА_4 помер, а свекруха на той час вже була хвора на онкологічне захворювання та потребувала постійного догляду, тому з початку 2013 року заявник разом з чоловіком та донькою проживали разом у квартирі батьків її чоловіка за вказаною вище адресою разом зі свекрухою ОСОБА_5, тому заявниця знов зареєструвалася у вказаній квартирі батьків її чоловіка, та проживала в ній доглядаючи за хворою свекрухою до дня смерті останньої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Заявник вказує, що після смерті свекрові вона разом з донькою залишилася проживати в АДРЕСА_1, де і проживає на даний момент. Вона сплачує комунальні послуги, ремонтує та доглядає вказану квартиру, однак для оформлення приватизації квартири їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім'єю з померлими батьками її чоловіка, у зв'язку з чим остання вимушена звернутися до суду із вказаною заявою.

В судовому засіданні представник заявника за дорученням ОСОБА_6 вимоги підтримала в повному обсязі,наполягала на їх задоволенні. Уточнила, що просить встановити факт проживання заявниці однією сім'єю з батьками чоловіка в період в період з 16 травня 2007 року по 05 березня 2008 року; з 17 вересня 2008 року по 16 січня 2013 року; з 30 жовтня 2013 року по 17 грудня 2013 року.

Представник заінтересованої особи Торецької міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заявниці, просила рішення ухвалити на розсуд суду.

Допитаний в якості свідка по справі ОСОБА_7 підтвердив факт проживання його дружини ОСОБА_3 в зазначені вище періоди, пояснив, що встановлення даного факту необхідно останній для переоформлення особових рахунків та оформлення права власності на квартиру.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Частинами 1, 2 ст. 61 ЖК УРСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Судом встановлено, що заявниця є невісткою ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.7,8,13,14).

З копії ордеру на житлове приміщення № 2361від 13.08.1979 року (а.с.15) вбачається, що на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Дзержинська, вказаний ордер виданий ОСОБА_4 на право займання житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, загальною площею 28 кв.м.

Відповідно до ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Як встановлено у судовому засіданні, заявник по справі разом зі своєю донькою зареєстровані в зазначеній вище квартирі (а.с.5,11) та проживали разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_4 однією сім'єю з 16 травня 2007 року по 05 березня 2008 року; з 17 вересня 2008 року по 16 січня 2013 року; з 30 жовтня 2013 року по 17 грудня 2013 року (а.с.57-58), мали спільний бюджет, вели спільне господарство, що також підтверджено актами вуличного комітету від 19.10.2016 року, 23.01.2017 року та іншими матеріалами справи.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

З пояснень свідка ОСОБА_7, в судовому засіданні встановлено, що його дружина ОСОБА_3, яка є заявником по справі, в період з з 16 травня 2007 року по 05 березня 2008 року; з 17 вересня 2008 року по 16 січня 2013 року; з 30 жовтня 2013 року по 17 грудня 2013 року проживала однією сім»єю разом з його батьками. Останні фактично сумісно вели домашнє господарство, робили спільні покупки, ремонт, мали спільний бюджет та один перед одним взаємні права та обов'язки.

Вказані пояснення свідка та надані в матеріалах справи докази знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і не оспорювались відповідачем.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року роз'яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно вимогст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно витягу з рішення виконкому Торецької міської ради від 15.02.2017 року № 62 (а.с.49) вбачається, що заявнику було відмовлено в зміні договору найму житлового приміщення на її ім'я, у зв'язку з тим, що наймодавець не визнає її членом сім'ї наймача вказаної квартири.

В судовому засіданні встановлено, що визнання факту спільного проживання ОСОБА_3 та померлих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 14, однією сім'єю, необхідно заявнику для переоформлення договору найму житлового приміщення з метою оформлення приватизації квартири.

Суд, аналізуючи докази, надані заявником для підтвердження своїх доводів, приходить до висновку, що остання в період з 16 травня 2007 року по 05 березня 2008 року; з 17 вересня 2008 року по 16 січня 2013 року; з 30 жовтня 2013 року по 17 грудня 2013 року, тобто по день смерті ОСОБА_5, дійсно проживала з батьками свого чоловіка в квартирі АДРЕСА_3 однією сім'єю та вела з ними спільне господарство, тобто була членом їх сім'ї, оскільки це доведено належними та допустимими письмовими доказами в матеріалах справи та поясненням свідка.

За вказаних обставин суд вважає, що заявник дійсно в період з 16 травня 2007 року по 05 березня 2008 року; з 17 вересня 2008 року по 16 січня 2013 року; з 30 жовтня 2013 року по 17 грудня 2013 року проживала однією сім'єю з батьками свого чоловіка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 тобто була членом сім'ї наймача -ОСОБА_4, а тому після набула право на користування спірної квартири як член сім'ї наймача згідно вимог ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР.

Керуючись ст.ст. 212 - 215, 218 ЦПК України, ст.3 СК України, ст.ст.64, 106 ЖК УРСР, суд

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період з 16 травня 2007 року по 05 березня 2008 року; з 17 вересня 2008 року по 16 січня 2013 року; з 30 жовтня 2013 року по 17 грудня 2013 року за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: