УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна М.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Бурштинська міська рада Івано-Франківської області, про знесення самочинного будівництва та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив:

- зобов'язати ОСОБА_5 знести самовільно збудовану добудову до літньої кухні, розташовану на земельній ділянці по АДРЕСА_1;

- стягнути з ОСОБА_5 на його користь 5 000 грн моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що він з відповідачем є сусідами, проте у зв'язку із самовільною прибудовою ОСОБА_5 навісу до літньої кухні наприкінці 2014 року, стічні води з даху прибудови стікають на його подвір'я, у зв'язку із чим руйнується встановлена між їхніми господарствами огорожа, постійно підтоплюється його підвальне приміщення.

Посилаючись на те, що відповідач ігнорує його зауваження та чисельні прохання з приводу усунення вказаної вище перешкоди, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Рішенням Галицького районного суду від 07 червня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 знести самовільно збудовану добудову до літньої кухні, що розташована на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 серпня

2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задоволено.

Рішення Галицького районного суду від 07 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що добудова до літньої кухні зведена ОСОБА_5 самочинно із порушенням вимог чинного законодавства України, а тому підлягає знесенню із відшкодуванням позивачу моральної шкоди у розмірі 500 грн.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, та виходив з того, що відповідач встановив на власній земельній ділянці тимчасовий піднавіс біля господарської будівлі згідно з рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 02 листопада 2015 року № 211 «Про надання дозволу ОСОБА_5 на встановлення тимчасового піднавісу на власній земельній ділянці по АДРЕСА_1» та за умови виконання ним вимог акту КП «Житловик» від 20 травня 2015 року, тобто за умови облаштування водостічних труб для відводу дощових вод від тепломережі (а. с. 29); вказане рішення у встановленому законом порядку позивачем не оскаржувалося та не визнавалося недійсним, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що відповідач здійснив самочинне будівництво, у зв'язку із чим вмотивовано відмовив у задоволенні позову, оскільки вимог про зобов'язання ОСОБА_5 забезпечити відвід дощових вод з його подвір'я, позивач не заявляв.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 серпня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Т.О. Писана