Провадження №2-о/428/65/2017
УХВАЛА

10 січня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Сєвєродонецький міський відділ управління державної міграційної служби України у Луганській області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 10.01.2017 р. о 10-00 годині не зявилась, до суду надала заяву про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв не надходило.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд вважає необхідним витребувати від Державної прикордонної служби України відомості щодо перетинання кордону України громадянкою України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 1989 року по 2016 рік.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ЦПК України, з метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

В поданій до суду заяві наводиться твердження про те, що ОСОБА_1 з 1989 року по 2016 рік проживала на території України. Вказана обставина, на думку суду, в разі її підтвердження може мати суттєве значення для вирішення справи та потребує перевірки.

Суд вважає, що не витребування вищенаведених доказів по справі може ускладнити або зробити неможливим правильне вирішення спору по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 64, 208-210, ч.2 ст. 235 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Зобовязати Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надати до суду в строк до 19 січня 2017 року (на електронну та поштову адреси суду) відомості щодо перетинання кордону України у період з 1989 року по 2016 рік громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію ухвали направити Головному центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України для виконання.

Розяснити, що в разі відсутності можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, особа зобов'язана повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов'язку подати суду докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т. С. Журавель