Справа №515/57/17
Провадження №2/515/267/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
16 лютого 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Сивоконь Т.І.
за участю секретаря Комерзан Л.І.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
19.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи на те, що 09 липня 2011 року було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою по справі Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за №533. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачкою по справі.
Причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного життя вони виявили, що в них різні характери та погляди на сімейне життя. Позивач на примирення не згоден, у звязку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку.
Позивач в судове засідання надав завірену поштовим оператором телеграму з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи (а.с.17).
Відповідачка в судові засідання двічі не з'явилася. За інформацією, яка надійшла до суду 30.01.2017 року про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача від 27.01.2017 року за № 48/02-16, гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3. Судові повістки, відповідно до вимог абз.4 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені їй належним чином (а.с.14, 15,18,19). ОСОБА_2 причини своїх неявок суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність або заперечення проти позову суду не надала. Судом не можуть бути прийняті до уваги отримані факсом заяви від імені ОСОБА_2 про зміну підсудності та розгляд справи у її відсутності, оскільки підписи заявника не завірені належним чином, у встановленому законом порядку, та суду не надано будь-яких підтверджень, що вказані заяви підписані саме даною особою. А тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та постановити рішення при заочному розгляді справи, в порядку ст.ст.224-226 ЦПК України, на що позивач згоден.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №144876 (а.с.5), 09.07.2011 року був укладений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за №533.
Копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 349369 (а.с.6) підтверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони по справі.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканність.
Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, спільно однією сімєю не проживають, примирення не бажають. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, шлюб між ними варто розірвати.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.
В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, відповідачка не змінювала прізвище після реєстрації шлюбу, тому підстав для відновлення її прізвища, суд не вбачає.
Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Керуючись ст.ст.56, 104, 105, 110-115 Сімейного Кодексу України, ст.ст.15, 30, 57, 58, 59, 60, 197, 208, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 09 липня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №533 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мають неповнолітню доньку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Сивоконь