АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]
09 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді: Прокопчук Н.О.
суддів: Семенюк Т.А., Стрижеуса А.М.
при секретарі: П'ятничук В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування автомобіля та позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності ,-
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою та просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_4 на його розрахунковий рахунок суми сплачених судових витрат у розмірі 6 091, 79 грн. Зазначав,що
рішенням колегії суддів судової палат з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 15.09.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року скасуване та ухвалене нове рішення наступного змісту : Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування автомобіля задовольнити.

Визнати недійсним договір купілі-продажу автомобіля «Land Rover Range Rover Evoque» (номер шасі НОМЕР_1) на підставі довідки-рахунку № ВІА 854727 від 08.08.2014 року виданої ОСОБА_3 ТОВ «Ореон Трейд» .

Витребувати автомобіль «Land Rover Range Rover Evoque» (номер шасі НОМЕР_1) від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності - відмовити.

При цьому судом не було вирішено питання щодо відшкодування понесених ним судових витрат.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав.

Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення .

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховий Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до трьох відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

При зверненні до суду апеляційної інстанції ним 21.04.2016 р. було сплачено судовий збір у розмірі 607, 21 грн. (Том 4, а.с. 191), а 03.06.2016 р. - 6091, 07 грн. (Том 4, а.с. 214), а відтак, загальна сума сплаченого ним судового збору за подання до суду апеляційної скарги становить 6 698, 28 грн.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Згідно з п. 36 вищевказаної постанови, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

А відтак, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у рівних частинах.

Окрім того, зі змісту заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення убачається, що він також заявив вимогу про стягнення суми судового збору на його розрахунковий рахунок. Разом з тим, нормами ЦПК України, зокрема ст. 88, не передбачено стягнення судових витрат, що були понесені та документально підтверджені стороною, на конкретний розрахунковий рахунок. Вказані дії провадяться державним виконавцем в межах виконавчого провадження з дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 88, 220, 304, 307, 313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалити у даній справі додаткове рішення наступного змісту : Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору по 2 232, 76 грн. з кожного.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 760/12505/14-ц

№ апеляційного провадження: 06.48/8/2017

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.