Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Родіній Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання біржового контракту дійсним,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання біржового контракту дійсним.

В обґрунтування позову вказавши, що 22 липня 1996 року його мати придбала у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат загальної площею 49,10 кв.м., житловою 33,60 кв.м. Угода була кладена на Маріупольській універсальній товарній біржі, біржовий контракт (договір купівлі-продажу) 22 липня 1996 року за № 10008. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 мати - ОСОБА_6. Просив позов задовольнити, та визнати дійсним договір купівлі-продажу (біржовий контракт № 10008) трикімнатної квартири АДРЕСА_1, укладений 22 липня 1996 року на Маріупольській універсальній товарній біржі між ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, надали на адресу суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за біржовим контрактом № 10008 (договором купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 22 липня 1996 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_6 придбала трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10).

22 липня 1996 Маріупольським бюро технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване на ОСОБА_6, у відповідності до біржового контракту № 10008 від 22.07.1996 року, за № 36186 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 21 серпня 196 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1, батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, актовий запис № 997.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, актовий запис № 1608(а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 967 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_4 виданого Жовтневим ВРАГМ м.Маріуполя, актовий запис № 632(а.с.6).

15 вересня 2016 року нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2052/02-31, з якої вбачається що ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

З біржового контракту вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1, розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обов'язок за договором купівлі-продажу.

Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за позивачами зареєстроване право приватної власності на вказану квартиру.

За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідачка у цій справі) мала б надати нотаріусу документ, який підтверджує її право власності на відчужувану квартиру, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цю квартиру за іншими особами (позивачкою у цій справі).

З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачкою прав власності не передбачений законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 197, 209 ЦПК України, ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною - задовольнити.

Визнати дійсним укладений 22 липня 1996 року на Маріупольській універсальній товарній біржі біржовий контракт № 1008 (договір купівлі-продажу), за яким ОСОБА_7 та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова