Справа № 461/7676/16 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/2284/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Бойко С.М., Мікуш Ю.Р.

з участю секретаря: Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року, у справі за позовомОСОБА_2 до Львівської міської ради, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з участю третьої особи: Головного управління Національної поліції України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій,-

встановила:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до Львівської міської ради, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з участю третьої особи- Головного управління Національної поліції України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка полягає у незабезпеченні житлом ОСОБА_2 у строк, що передбачений пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Зобовязано Львівську міську раду повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_2 та членів його сім'ї, позачергово благоустроєним житлом, яке за розміром і санітарними умовами відповідає ст.ст. 48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.Зазначає, що є пенсіонером МВС з 1 січня 2011 року, статус інваліда війни ветерана війни отримав з квітня 2011 року. На квартирному обліку у Львівській міській раді перебуває з 17 грудня 1999 року, у списку для позачергового надання житла з 21 січня 2013 року за №1776 (інвалід війни 3 групи) та у списку для першочергового надання житла з 17 грудня 1999 року за №4323 (працівник міліції), згідно довідки від 20 вересня 2016 року. Вказує, що згідно довідки від 6 лютого 2014 року на квартирному обліку ЛМУ ГУМВС України у Львівській області перебував з 17 грудня 1999 року за №43, у списку для позачергового надання житла з 2012 року за №6 (інвалід війни 3 групи). На неодноразові звернення до відповідних органів протягом 2010-2016 років відповідачі письмово повідомляли, що поліпшення його житлових умов можливе при виділенні додаткових коштів з бюджету, будівництва житла, розподіл якого буде проводитись УМВС у Львівській області.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером МВС України з 1 січня 2011 року, статус інваліда війни ветерана війни отримав з квітня 2011 року (а.с.7).

Згідно довідки №2501/161 від 20 вересня 2016 року, виданої Управлінням житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку з 17 грудня 1999 року за №18914, у списку для першочергового надання житла з 17 грудня 1999 року за №4323 як працівник міліції та у списку для позачергового надання житла з 21 січня2013 року за №1776 як інвалід війни 3 групи.

Відповідно до п.18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інваліди війни та прирівняні до них особи, які потребують поліпшення житлових умов, позачергово забезпечуються житлом, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн протягом року.

Відповідно до ст. 46 ЖК України, поза чергою жиле приміщення надається , зокрема інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення . Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Згідно ст. 5 цього Кодексу державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до п.п.67 п.4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №383/2011, Міністерство відповідно до покладених на нього завдань вживає відповідно до законодавства заходів щодо забезпечення правового і соціального захисту осіб рядового і начальницького складу працівників органів внутрішніх справ, військовослужбовців та працівників внутрішніх військ МВС України, пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, членів їх сімей, розробляє пропозиції з цих питань і вносить їх на розгляд відповідних органів.

Є встановленим, що позивач неодноразово звертався до відповідачів щодо поліпшення його житлових умов, однак ГУ МВС України у Львівській області належним чином не відреагувало на ці звернення (а.с.8-13).

Львівська міська рада, в межах наданих їй повноважень, вживала заходів для вирішення питання щодо поліпшення житлових умов позивача, зокрема була створена комісія для розгляду звернень позивача та інших громадян з питань отримання ними житла, проводились засідання комісії з цього питання, Львівський міський голова звертався до Міністра внутрішніх справи з приводу погодження передачі земельної ділянки на вул. Величковського у м. Львові до ГУ НП у Львівській області та передачі квартир Львівській міській раді, погоджувалось питання місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, затвердження відведення земельної ділянки.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів (ч.1 ст.9 ЖК України).

На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що право позивача на позачергове одержання житла було порушено внаслідок протиправної бездіяльності Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, та таке право підлягає захисту.

Судом вірно задоволено позов в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ МВС України у Львівській області щодо незабезпечення житлом позивача та зобов»язання Львівської міської ради повторно розглянути питання щодо забезпечення позивача та членів його сім»ї позачергово благоустроєним житлом.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: