У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 листопада 2006 року між сторонами укладено договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 200 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії.

У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 4 444,89 доларів США, що станом на 29 березня 2013 року еквівалентно 35 514,67 грн.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Частиною 2 статті 207 ЦК України, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, якщо він підписаний сторонами.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач не підписував кредитний договір на підставі якого позивач просить стягнути на свою користь заборгованість, про що зокрема свідчить висновок судово-почеркознавчої експертизи від 07 травня 2016 року № 1.1.-76/16.

Доказів отримання відповідачем коштів згідно кредитного договору позивачем не надано.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав належних та допустимих доказів для спростування висновку експерта та не заявив клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, у разі незгоди з висновками проведеної експертизи.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують..

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов