Номер провадження: 22-ц/785/872/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КП ЖКС «Фонтанський» дільниця №5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 листопад 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КП ЖКС «Фонтанський» дільниця №5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у приватній власності ОСОБА_3 знаходиться квартира №22 за адресою: м.Одеса вул.Армійська, 4.

27 липня 2015 року, позивач та інші громадяни квартир під №№ 21; 23; 27, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися з колективною заявою до прокуратури Приморського району м.Одеси в якій зазначили про затоплення квартири 03.07.2015 року. Також відповідно до поданої заяви, 06.07.2015 року позивач та інші мешканці квартир зателефонували до МЧС, органів міліції та КП ЖКС «Фонтанський» з проханням усунути подію та виявити причину затоплення на що зазначені органи проявили бездіяльність.

Також 08 липня 2015 року, позивачка звернулась до КП ЖКС «Фонтанський» з відповідними вимогами, на що 14.07.2015 року отримала акт обстеження від 06.07.2015 року, в якому встановлені причини затоплення.

У звязку із тим, що власником квартири №26, яка знаходиться над квартирою позивача, зареєстрована ОСОБА_5, тому ОСОБА_3 звернулась до неї із позовом та просила його задовольнити в повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують причину залиття квартири ОСОБА_3, та відсутні докази вини відповідача, тим самим просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Третя особа у судове засідання не зявилась, сповіщена належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не зявились, але про розгляд справи вони сповіщались неодноразово належним чином. Крім того, інтереси позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_5 представляють їх довірені особи. Тому відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін у справі у судове засідання не перешкоджає подальшому розглядові справи та їх доступі до апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, та заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд дійшов до висновку, що позивач не довів наявності причинного зв'язку дій ОСОБА_5 із завданням шкоди та пошкодження майна позивача та наданий позивачем акт не підтверджує факт пошкодження майна позивача з вини відповідача, позивачем не надано належних документів в підтвердження причин залиття.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність в діях відповідача елементів цивільного правопорушення: протиправність дій, вина та причинний зв'язок з наслідками, а саме ушкодженнями квартири позивача, тому вимоги ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишив без задоволення.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про спадщину р№3 1578 від 10.07.2006 року, виданого Одеською державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_2. Квартира № 26 знаходиться над квартирою № 22.

06.07.2015 року квартиру ОСОБА_3 було затоплено.

Згідно з Актами комісії КП ЖКС «Фонтанський» від 06.07.2015 року, 22.09.2015 року, залив стався з верхнього поверху з квартири № 26. Власник квартири ОСОБА_5

Згідно з даними актами в результаті затоплення в квартирі АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_3, стеля у кухні, коридорі кімнаті, санвузлі волога, меблі вологі, стіни вологі, обої відслоїлись.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку розміру матеріальної шкоди, завданого власнику внаслідок затоплення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, вартість проведення ремонту квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, власником якої є ОСОБА_3 становить 38 954,00 грн.

Відповідач добровільно відшкодовувати завдану в повному обсязі шкоду не бажає попри неодноразові звернення позивача.

Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з'ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акту встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Таким чином, висновок районного суду, проте, що акти комісії КП ЖКС «Фонтанський» від 06.07.2015 року, 22.09.2015 року, не відповідає встановленій діючим законодавством формі не ґрунтується на законі.

Вказаний висновок складений та затверджений уповноваженими особами, в якому зазначено, зокрема що залиття спричинено унаслідок недбалості осіб, мешканців квартири відповідача.

Згідно з п. 2 ст. 1064 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини. Це так звана презумпція вини заподіювача шкоди. Стосовно до обов'язків доказування це означає, що позивач у позовній заяві посилається на вину відповідача, але не зобов'язаний її доводити - вина відповідача презюміруется і відповідач (заподіювач шкоди) сам доводить її відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що вина у спричиненні шкоди відповідачем залиттям квартири позивача встановлена.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, згідно ст. 322 ЦК України власник, зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином збитки, завданні позивачу ОСОБА_3, повинна відшкодувати саме відповідачка ОСОБА_5.

Враховуючи, що з відповідачки підлягають стягненню збитки завдані затопленням квартири позивачки, то з неї також підлягають стягненню витрати позивачки з оплати експертизи у розмірі 1 600,00 гривень.

Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з того, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки судом встановлено вину відповідача ОСОБА_5 у заподіянні матеріальної шкоди позивачу, вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

В судовому засіданні колегією суддів було встановлено, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесених моральних стражданнях в зв'язку із отриманим стресом, пов'язаним із пошкодженням належного йому майна, незручностях проживання у залитій квартирі, необхідності звернення до суду за захистом порушених його прав.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, колегія суддів вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача у розмірі 5000,00 грн.

Таким чином, аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції на усі зазначені обставини по справі уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення районного суду на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 судові витрати у розмірі 1 116,10 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КП ЖКС «Фонтанський» дільниця №5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_3 (ІПН, ІНФОРМАЦІЯ_3) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 38 954 гривень, моральної шкоди 5 000 гривень, витрати на проведення незалежної оцінки вартості ремонтно відновлювальних робіт в розмірі 1600 гривень, а також судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 1 116,64 гривень.

Рішення суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_8

ОСОБА_2