Провадження №22-ц/784/309/17
провадження № 22ц/784/309/2017 Головуючий у першій інстанції: Гуденко О.А.
категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

02 лютого 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Серебрякової Т.В .,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2016 року, ухваленого

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6А, ОСОБА_7 про стягнення боргу.

Позивачка зазначала, що 15 листопада 2013 року уклала з ОСОБА_8 договір позики, за яким останній отримав 82000 грн. на строк до 15 травня 2014 року. Крім того, рішенням Центрального районного суду від 24 червня 2009 року, залишеним в цій частині без зміни рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2009 року, з ОСОБА_8 на її користь стягнуто 10040 грн. авансу.

Посилаючись на те, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, позивачка просила стягнути зазначені суми боргу з відповідачів, які є спадкоємцями померлого.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2009 року, залишено без зміни рішення Центрального районного суду від 24 червня 2009 року в частині стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 10040 грн. авансу. Крім того, 15 листопада 2013 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_8 договір позики, за яким останній отримав 82000 грн. на строк до 15 травня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер. Його спадкоємцями першої черги є син - ОСОБА_9 та мати - ОСОБА_7 Спадкоємцем четвертої черги є ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась з вимогами про стягнення боргів ОСОБА_8 до його спадкоємців в листопаді 2015 року.

Між тим, строк вимоги по спірному договору позики настав в травні 2014 року.

Отже, позивачка звернулась з вимогами про стягнення боргу за договором позики до спадкоємців поза межами строків, визначених ст. 1281 ЦК України, що позбавляє її права вимоги за цим договором.

З цих же підстав, позивачка позбавлена права вимоги на стягнення зі спадкоємців боргу, присудженого рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2009 року.

За таких обставин, основний висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, є правильним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що вона зверталась до спадкоємців з вимогами в межах річного строку після смерті ОСОБА_8, не можуть братись до уваги, оскільки будь-яких доказів таких звернень позивачка суду не надала.

Інших доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

Т.В. Серебрякова