Справа№592/926/17
Провадження №2/592/695/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Труханової Л.М.,

з участю секретаря - Сахненко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2016р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком - відповідачем ОСОБА_2.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.04.1999 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис №235. В період шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 08.12.2009 р. н. Підставою для розірвання шлюбу вказує ті обставини, що між сторонами склалися неприязні стосунки, відсутність спільних інтересів, втрата почуття любові один до одного. З червня 2016 року сторони проживають окремо. Позивач вважає , що сини повинні проживати разом з відповідачем , який їх любить і спроможній їх матеріально забезпечити. У батька з синами психологічний контакт , прив"язаність один до одного.

У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви у повному обсязі та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона на даний час перебуває у стосунках із чоловіком, який має двох неповнолітніх дітей, і з яким вона планує створити сімю, буде разом проживати з чоловіком та двома його дітьми. Вважає , що її та відповідача неповнолітні сини повинні проживати разом з відповідачем в квартирі АДРЕСА_1. Власниками даної квартири є вона та її мати , кожній із них належить по 1/2 частки квартири. Незважаючи на те , що відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 і там же проживає, у разі ухвалення судом рішення , він може проживати разом з дітьми і її матір"ї в квартирі №38. З відповідачем не проживають однією сім"єю з березня 2015 року узв"язку з тим , що відповідач проходить військову службу в зоні АТО.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову, вважав його таким, що підлягає задоволенню. Суду пояснив, що у період з 23.03.2015 по 06.10.2016 проходив військову службу в зоні АНО. 06.10.2016р. з ним був укладений контракт про проходження військової служби , строк дії якого визначений до закінчення особливого періоду. На даний час він проходить лікування в воєнному госпіталі м. Харкова. Вказує, що умови контракту не дозволяють йому повернутися на постійне місце проживання в м. Суми. Однак, якщо буде рішення суду яким буде визначено місце проживання дітей разом з ним в м. Суми , то його переведуть для продовження проходження військової служби в м. Суми.

Представник третьої особи ОСОБА_6 проти задоволення позову не заперечувала, надала суду Висновок служби у справах дітей СМР № 592/27.01-21 від 04.04.2017 року щодо визначення місця проживання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з батьком -ОСОБА_2.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 15.04.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання народилися двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 08.12.2009 р. н. (а. с. 8-9)

Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність спільних інтересів, втрату почуття любові один до одного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання позивача на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому подальше збереження сімї неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України.

В частині вимог позивача щодо визначення місця проживання дітей позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Про таке саме зазначено і у Пленумі ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

Відповідно до ст. 161 СК України Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

Згідно ст. 3 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі

З матеріалів справи, а також з наданих сторонами пояснень вбачається, що спір між сторонами з приводу місця проживання дитиниОСОБА_4, 08.12.2009 р. н. наразі відсутній. ОСОБА_3, 30.11.1999 р. н., згідно чинного законодавства має право самостійно визначитись з ким він бажає проживати. Рішення суду необхідно відповідачу для вирішення питання щодо в подальшому проходження ним військової служби не в зоні АТО , а в м. Суми.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи та пояснень сторін не вбачається які саме права, свободи чи інтереси позивача в даному випадку порушені, невизнані або оспорювані відповідачем.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 3,10,11, 14, 60,61,209, 212,214, 215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей , задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, за актовим записом № 235.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат в сумі 640 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційний суд Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складений 08.04.2017.

Суддя Л.М. Труханова