Справа №339/83/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Бойко Н.З.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом у вигляді будинковолодіння №2 в с.Тисів по вул. С.Стрільців,2 після смерті матері, яке складається із житлового будинку "А", з господарськими спорудами: навісу "Д", вбиральні "Е", криниці, воріт, огорожі , а також на будівельні матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва недобудованих господарських споруд, які розташовані за вказаною адресою : літньої кухні Б, стодоли В, стайні- Г., визнавши за нею усі права забудівника незавершеного будівництва вказаних господарських споруд.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за час шлюбу по вул. С.Стрільців,2 в с.Тисів збудували на законних підставах житловий будинок з господарськими спорудами: навісу, вбиральні, криниці, воріт, огорожі , а також через відсутність коштів та похилий вік не закінчили будівництво окремих господарських споруд: літньої кухні Б, стодоли В, стайні "Г". Після смерті батьків вона як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, але не може офрмити свідоцтво про право на спадщину чере відсутність правовстановлюючих документів.

В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, викладениху позовній заяві. Додатково пояснила, що на час смерті батьків була зареєстрована за іншою адресою в м.Калуш і після їх смерті вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину, за рішенням суду їй надано додатковий строк. Окремі господарські споруди: літня кухня, стодола та стайня є незбудованими, залито тільки фундамент. На даний час вона проживає у вказаному житловому будинку, збудованому батьками.

Відповідач позов визнав та вказав, що на вказане майно не претендує, оскільки за заповітом він має право на 1/2 частину будинковолодіння по вул. Довбуша,1 в с.Тисів.

Суд, вислухавши пояснення сторін повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи предметом розгляду справи є будинковолодіння по по вул.С.Стрільців,2 в с.Тисів, реєстрація права власності на яке не проводилося та правовстановлюючі документи на який ніким не виготовлялися.

З технічного паспорту на вказаний житловий будинок вбачається, що такий був збудований у 1990 році ( а.с.11-13).

Так, згідно витягу з рішення загальних зборів колгоспу "Дружба" від 22.04.1990року ОСОБА_4 вирішено надати земельну ділянку, площею 0,10га в с.Тисові по вул. Крушельницької,24 (теперішня ОСОБА_5,2) для будівництва житлового будинку (а.с.16).

В подальшому це рішення 12.07.1990року схвалено виконавчим комітетом Тисівської сільської ради народних депутатів у (а.с.17).

На виконання вказаного рішення забудівником ОСОБА_4 22.07.1990року отримано дозвіл на забудову вказаної земельної ділянки, виготовлено будівельний паспорт , що вказує на те, що будівництво житлового будинку здійснювалося на законних підставах.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як передбачено ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

А в ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону вказано, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, оскільки спірний будинок з окремими господарськими будівлями було збудовано до 01.07.2004 року, то державна реєстрації прав на нього не була обов'язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Відповідно до законодавства, яке діяло до 01.07.2004 року, до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

09.11.2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть і спадщину після його смерті прийняла тільки дружина ОСОБА_6, оскільки його діти ОСОБА_7 ( прізвище змінено на Фридер в зв"язку з одруженням) та ОСОБА_2 проживали окремо .

Таким чином, зважаючи на те, що вказаний житловий будинок збудовано у 1990 році і в записах погосподарської книги він рахувався за ОСОБА_6 (а.с.41), то суд визнав, що вона і була власником даного будинку.

09.11.2014року померла ОСОБА_3, яка за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, за яким вказаний будинок заповіла позивачу, а будинок по вул Довбуша,1 - обом дітям порівну. (а.с.14).

За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями частин 1,2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК строк.

Встановлено, що рішеннями Болехівського міського суду, як позивачу, так і відповідачу встановлено додаткові строки терміном два місяці для прийняття спадщини після смерті матері.

Позивач будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, оскільки від спадщини не відмовлявся, подавши заяву до нотаріальної контори про її прийняття (а.с.24).

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця (а.с.30).

Стосовно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії суд констатує наступне.

Нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов'язаних із цивільними правовідносинами.

Відсутність належного правовстановлюючого документу засвідчує про те, що дана справа не може тлумачитись як безспірна, а отже до даних правовідносин не може бути застосована нотаріальна форма охорони та захисту прав і законних інтересів позивача шляхом вчинення нотаріальних дій.

З технічного паспорту вбачається, дане будинковолодіння складається із житлового будинку "А", з господарськими спорудами : з незавершеними будівництвом літньої кухні Б, стодоли В, стайні- Г, а також навісу "Д", вбиральні "Е", криниці, воріт, огорожі, що є збудованими.

Отже, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом вважається такою, що прийняла спадщину у вигляді будинковолодіння по вул. С.Стрільців, 2 в с.Тисові після смерті матері і вона належить їй з часу її відкриття, зокрема: житлового будинку "А" з господарськими спорудами: навісу "Д", вбиральні "Е", криниці, воріт, огорожі.

Що ж стосується вимог щодо успадкування незавершеного будівництвом майна - господарських будівель, то суд виходить з наступного.

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудівника до завершення будівництва, його права та обов"язки, як забудівника, входять до складу спадщини.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Таким чином, за вказаних обставин згадані господарські споруди : літня кухня "Б", стодола "В", стайня "Г" є об"єктом незавершеного будівництва, а тому до позивача переходить право власності на будівельні матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва недобудованих господарських споруд. А також позивач, як спадкоємець успадкував право забудовника на вказані незавершені об"єкти, оскільки до прав та обов'язків померлого входили майнові права та обов'язки забудовника щодо будівництва цих споруд, а саме, право на завершення будівництва та здачу їх в експлуатацію, отримання свідоцтва права власності , відтак вказані права і обов'язки увійшли до складу спадщини після його смерті.

На підставі наведеного, ст. 1220-1223, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК, керуючись ст. 214,215 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом право власності на :

- будинковолодіння №2 по вулиці С.Стрільців в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, яке складається із житлового будинку "А", з господарськими спорудами: навісу "Д", вбиральні "Е", криниці, воріт, огорожі.

- на будівельні матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва недобудованих господарських споруд, які розташовані по вул.С.Стрільців, 2, в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, а саме: літньої кухні Б, стодоли В, стайні- Г.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом усі права забудівника незавершеного будівництва господарських споруд: літньої кухні "Б", стодоли "В", стайні "Г" по вул. С.Стрільців,2 в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Якщо особи, які брали участь в справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.