__________________________________________________________________
Справа № 433/2959/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017 рокуТроїцький районний суд Луганської області

в складі: головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка з відповідачем мають спільну дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час виникла нагальна потреба у виїзді дитини за кордон, однак це не можливо без згоди батька, оскільки дитина не досягла 16-річного віку, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з позовними вимогами про надання дозволу на періодичні виїзди в її супроводі малолітньої дитини з неконтрольованої українською владою території через лінію зіткнення, а саме з міста Луганськ до контрольованої українською владою території, а також з контрольованої українською владою території через лінію зіткнення, а саме з контрольованої українською владою території до міста Луганськ, та за межі України до країн Австралії, Австрії, Республіки Білорусь, Королівства Бельгії, Республіка Болгарія, Сполучене Королівство Великої Британії і Північної Ірландії, Республіка Вірменія, Грецька Республіка, Республіка Грузія, Арабська Республіка Єгипет, Держава Ізраїль, Королівство Іспанія, Італійська Республіка, Республіка Казахстан, Канада, Китайська Народна Республіка, Республіка Куба, Латвійська Республіка, Литовська Республіка, Республіка Мадагаскар, Мальдівська Республіка, Королівство Марокко, Мексиканські Сполучені Штати, Республіка Молдова, Князівство Монако, Королівство Нідерландів, Федеративна Республіка Німеччина, Об'єднані Арабські Емірати, Республіка Польща, Португальська Республіка, Російська Федерація, Королівство Саудівська Аравія, Сполучені Штати Америки, Королівство Таїланд, Турецька Республіка, Республіка Узбекистан, Фінляндська Республіка, Французька Республіка, Демократична Соціалістична Республіка Шрі-Ланка без дозволу (згоди) батька дитини до досягнення дитиною 16-річного віку, а також надання дозволу позивачці або її офіційному представнику без згоди батька дитини оформлювати документи для періодичного тимчасового виїзду малолітньої дитини у супроводі матері за межі України до вищезазначених країн до досягнення дитиною 16-річного віку.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина знаходиться на утриманні позивачки (а.с.6).

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, з метою забезпечення повноцінного розвитку дитини, має бажання та можливість здійснити виїзд дитини за кордон.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітній дитині позивачки за кордон без згоди батька.

Крім того, згідно із пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом №415ог від 12 червня 2015 року в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57.

Виходячи із встановлених фактів, саме позивачка, як матір дитини, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і на самозахист своєї дитини.

З огляду на викладене, діючим законодавством також не встановлено обмеження щодо в'їзду/виїзду малолітньої дитини на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її в'їзду/виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Таким чином, оскільки позивачка позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на в'їзд/виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють в'їзд/виїзд малолітньої дитини на тимчасово окуповану територію України, а тільки встановлено особливий порядок перетинання лінії зіткнення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки також і в цій частині.

Керуючись ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150, 155 Сімейного Кодексу України, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.4 постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 74, 197, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на періодичні виїзди в її супроводі малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з неконтрольованої українською владою території через лінію зіткнення, а саме з міста Луганськ до контрольованої українською владою території, а також з контрольованої українською владою території через лінію зіткнення, а саме з контрольованої українською владою території до міста Луганськ, та за межі України до країн Австралії, Австрії, Республіки Білорусь, Королівства Бельгії, Республіка Болгарія, Сполучене Королівство Великої Британії і Північної Ірландії, Республіка Вірменія, Грецька Республіка, Республіка Грузія, Арабська Республіка Єгипет, Держава Ізраїль, Королівство Іспанія, Італійська Республіка, Республіка Казахстан, Канада, Китайська Народна Республіка, Республіка Куба, Латвійська Республіка, Литовська Республіка, Республіка Мадагаскар, Мальдівська Республіка, Королівство Марокко, Мексиканські Сполучені Штати, Республіка Молдова, Князівство Монако, Королівство Нідерландів, Федеративна Республіка Німеччина, Об'єднані Арабські Емірати, Республіка Польща, Португальська Республіка, Російська Федерація, Королівство Саудівська Аравія, Сполучені Штати Америки, Королівство Таїланд, Турецька Республіка, Республіка Узбекистан, Фінляндська Республіка, Французька Республіка, Демократична Соціалістична Республіка Шрі-Ланка без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення дитиною 16-річного віку.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 або її офіційному представнику, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оформлювати документи для періодичного тимчасового виїзду малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері за межі України до країн Австралії, Австрії, Республіки Білорусь, Королівства Бельгії, Республіка Болгарія, Сполучене Королівство Великої Британії і Північної Ірландії, Республіка Вірменія, Грецька Республіка, Республіка Грузія, Арабська Республіка Єгипет, Держава Ізраїль, Королівство Іспанія, Італійська Республіка, Республіка Казахстан, Канада, Китайська Народна Республіка, Республіка Куба, Латвійська Республіка, Литовська Республіка, Республіка Мадагаскар, Мальдівська Республіка, Королівство Марокко, Мексиканські Сполучені Штати, Республіка Молдова, Князівство Монако, Королівство Нідерландів, Федеративна Республіка Німеччина, Об'єднані Арабські Емірати, Республіка Польща, Португальська Республіка, Російська Федерація, Королівство Саудівська Аравія, Сполучені Штати Америки, Королівство Таїланд, Турецька Республіка, Республіка Узбекистан, Фінляндська Республіка, Французька Республіка, Демократична Соціалістична Республіка Шрі-Ланка до досягнення дитиною 16-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський

17.02.17