Справа № 520/1763/16-ц
Провадження № 2/520/5484/17
Київський районний суд м. Одеси
У складі головуючого судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і дружини,
Позивачка у лютому місяці 2016 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, на утримання малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стверджуючи, що відповідач є батьком дитини, і що він не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Крім того, позивачка вимагає стягнути з відповідача аліменти на своє ОСОБА_1- утримання у розмірі прожиткового мінімуму на місяць на одну особу до досягнення дочкою ОСОБА_3 трирічного віку. До судового засідання позивачка не зявилась, надала заяву про вирішення спору за її відсутності і зазначила, що позов підтримує і не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач до суду не зявляється, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомляє.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вивчив надані документи і встановив наступне:
Сторони з листопада 2013 року по січень 2016 року спільно проживали і підтримували шлюбні стосунки. 11 січня 2015 року ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_4. При реєстрації народження дитини відповідач визнав своє батьківство і в актовий запис про народження дитини про ОСОБА_2 внесені відомості як про батька дитини. З 11 січня 2016 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Малолітня дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивачка в заяві стверджує, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться долею дівчинки, а вона ОСОБА_1 - не має можливості працювати, тому як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому позивачка звернулась до суду з цими вимогами. Посилаючись на скрутне матеріальне становище позивачка вимагає стягнути з відповідача на її утримання кошти у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для непрацюючої особи до досягнення дочкою ОСОБА_4 3-річного віку, стверджуючи, що відповідач має можливість надавати таке утримання. Позивачка пояснила, що ОСОБА_2 працює ветлікарем, але умисно приховує свої доходи, інших утриманців, крім малолітньої дочки відповідач не має.
При вищенаведених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим частковому задоволенню з таких підстав: ст.180СК визначає «батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку малолітня дитина проживає з матірю, відповідач не приймає участі в утриманні і вихованні дитини.
Суд дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання дитини у частці від доходу батька в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту звернення позивачки до суду 12.02.2016 року.
Ст.91 і ст. 84 СК України передбачають право жінки, яка не перебуває у шлюбі і з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання жінка має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У даному випадку суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_1 на період до досягнення дочкою ОСОБА_4 3-річного віку у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача.
Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України, з чоловіка на утримання дружини ст.91 і ст.84 СК України.
Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів ОСОБА_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення дочкою ОСОБА_3 повноліття до 11 січня 2033 року.
Стягнути з з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 утримання у розмірі 1/6 частки від усіх доходів ОСОБА_2 щомісяця, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення дочкою ОСОБА_3 трирічного віку до 11 січня 2018 року або до зміни матеріального становища сторін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.