Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/343/17
Провадження №: 2/332/302/17
06 квітня 2017 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Безлер Л.В., за участю секретаря Жечевої А.В., заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа: Комунальне підприємство «Наше місто», Заводський районний відділ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначили, що позивач ОСОБА_2 є відповідальним квартиронаймачем неприватизованої квартири АДРЕСА_1. Разом із нею в цій квартирі зареєстровані її син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_1 зі своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 На початку 2012 року відповідач ОСОБА_3 зібрав свої речі і виїхав з квартири, пояснивши, що має намір мешкати окремо в іншому місці. З того часу родина втратила звязок із відповідачем, місце його фактичного проживання їм невідоме, відсутні засоби звязку. Особистих речей відповідача ОСОБА_3 в квартирі не має, коштів на оплату комунальних послуг він не надає. Оскільки відповідач за вищевказаною адресою значиться зареєстрованим, але фактично не проживає, виникає проблема зі сплатою надмірних комунальних платежів, які не споживаються відповідачем, але нараховуються, чим обєктивно порушуються права позивачів, так як вони самостійно сплачують всі витрати, повязані з утриманням квартири, та комунальні платежі. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі більш ніж 6 місяців, не сплачує комунальні послуги, та не несе ніяких витрат з утримання житла, він відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, може бути визнан таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, у звязку з чим вони вирішили звернутися до суду та просять визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщення - квартирою № 62, розташованій в будинку № 37-в по вулиці Історичній в м. Запоріжжі.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5, який діє на підставі нотаріально завіреної довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та в установленому порядку. Суду надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує/а.с.44/
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в звязку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача та представник третьої особи не заперечували.
Представник третьої особи - Заводського районного відділу у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Суду надано заяву про недоцільність залучення їх як третьої особи у справі у звязку з тим, що відповідно до змін до ЗУ 1382-IV від 11.12.2003 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» УДМС України в Запорізькій області та його територіальними підрозділами реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання не здійснюється.
Представник третьої особи КП «Наше місто» ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні при вирішенні питання про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, покладався на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення представників позивача ОСОБА_5, третьої особи - КП «Наше місто» ОСОБА_6, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 не знаходиться у власності, інших речових правах, в іпотеці, та не має обтяжень.
Згідно інформації, наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-16/01/0490 від 09.03.2017р., за адресою АДРЕСА_2 значаться зареєстрованими по теперішній час: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4Б./а.с.67/
З інформації, наданої адресно-довідковим підрозділом УДМС в Запорізькій області вбачається, що відповідач ОСОБА_3 до теперішнього часу значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/а.с.15/.
У відповідності зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причинах понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців, лише у випадках спеціально передбачених діючим житловим законодавством України. Перелік цих випадків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, яка є кумою позивачки ОСОБА_1, суду пояснила відповідач ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_1, крім того їй достовірно відомо, що він не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 5 років, оскільки вона відвідує родину позивачів за зазначеною адресою не рідше трьох разів на місяць. На теперішній час в квартирі мешкають: позивач ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 зі своєю дочкою ОСОБА_4 Особистих речей відповідача ОСОБА_3 в цій квартирі немає та взагалі будь-які чоловічі речі у вказаній квартирі відсутні. Також їй відомо, що усі борги за комунальні послуги сплачує лише ОСОБА_1
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що він є колишнім чоловіком ОСОБА_1 До 2013 року він проживав з ОСОБА_1 і дочкою ОСОБА_4 у м.Вільнянську та доволі часто провідував тещу ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3. У звязку з цим йому достовірно відомо, що відповідач ОСОБА_3, брат ОСОБА_1, в 2012 році поїхав з вказаної квартири. В 2013 році, після розлучення, його колишня дружина ОСОБА_1 з дочкою переїхала мешкати до матері в зазначену квартиру, де вона зареєстрована. На даний час він також достовірно знає, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою, оскільки після розлучення не менше ніж один раз на тиждень відвідує свою дочку за місцем проживання - АДРЕСА_3. Жодного разу після залишення відповідачем вказаної квартири він його не бачив. Особистих речей ОСОБА_3 та взагалі будь-яких чоловічих речей у вказаній квартирі немає.
Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений факт того, що він без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців і тривалий період часу, втратив до цього житла будь-який інтерес, оскільки взагалі до квартири не приходить, житлово-комунальні послуги не сплачує. Таким чином, всі зазначені дії відповідача свідчать про те, що він не ставиться до вказаного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, в звязку з чим він може бути визнаним таким, що втратив право користування ним. При цьому суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, не скористався своїми правами сторони в процесі і не надав суду жодного з доказів, що спростовують доводи позивачів, а відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в спірній квартирі.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири 62 будинку № 37-в, що розташований по вулиці Історичній міста Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 06.04.2017 року, повний текст заочного рішення виготовлений 10.04.2017 року.
Суддя Безлер Л.В.