Справа № 310/7959/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником житлового будинку №45-б по вулиці Чубаря в м.Бердянську Запорізької області згідно договору купівлі-продажу від 24.05.2016 року, за яким ОСОБА_2 продав позивачу житловий будинок за зазначеною вище адресою. Відповідно до підпункту «г» п.6 зазначеного договору купівлі-продажу ОСОБА_2 зобовязався забезпечити зняття з реєстрації місця перебування чи місця проживання усіх осіб, зареєстрованих у будинку у термін не пізніше дня укладення договору купівлі-продажу, у тому числі і щодо себе. Після укладення договору, 24.05.2016 року представник відповідача ОСОБА_3 передала їй ключі від будинку, документи на житловий будинок, техпаспорт, документи про сплату комунальних та інших платежів, домову книгу. Житловий будинок був звільнений від речей, які належали продавцю, у день укладення договору купівлі-продажу. Проте з домової книги їй стало відомо, що місце проживання ОСОБА_2 залишилось зареєстрованим у житловому будинку №45-б по вулиці Чубаря в м.Бердянську, що підтверджується довідкою виконкому Бердянської міської ради №2010 від 16.11.2016 р., записом у домовій книзі. Добровільно подати заяву про зняття з реєстрації відповідач не бажає. Місцезнаходження відповідача позивачу невідоме, тому позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити, не заперечують проти зочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії договору купівлі - продажу від 24.05.2016 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником житлового будинку №45-б по вулиці Чубаря в м.Бердянську, Запорізької області. (а.с. 7-10)

Згідно довідки виконкому Бердянської міської ради від 16.11.2016 року, довідки обласного адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 11,22).

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сімї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сімї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сімї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не був та не є членом сім'ї нового власника - позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_1, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності житлового будинку №45-б по вулиці Чубаря в м.Бердянську, Запорізької області, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №45-Б по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 551,2 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя