Справа № 148/386/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Тульчинського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої позові вимоги наступним.

Рішенням Тульчинського районного суду від 23.12.2010 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Про розірвання шлюбу видано свідоцтво.

В шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка проживає з позивачкою та перебуває не її утриманні. Домовитись із відповідачем про добровільну сплату аліментів їй не вдається.

Відповідач не працює, аліменти нікому не платить, стягнень за виконавчими документами не має, батьків на його утриманін немає.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,11,12.2005 року народження, в розмірі ? всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку.

В судовому хзасіданін позивачка свої позовні вимоги змінила та просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 700 грн. щомісяця, оскільки івдповдіача офіційно не працює та не має фіксованого заробітку.

Пояснила суду, що аліменти він сплачував добровільно, але їх мало. Просить вона не багато. Сама вона працює, але зараз перебуває у декретній відпустці. Відповдіач офіційно не працює. Але знає, що його середньомісячний дохід 6000 грн.

У неї нова сім»я. Є ще дитина 6 місяців. Вона отримує кошти на дитину.

До березня 2017 року відповідач щомісяця давав по 500 грн.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4, проти задоволення позову заперечував. Відповідач за своїм фінансовим становищем не може сплачувати аліменти. Він офіційно не працевлаштований. Переніс дві операції. Має другу сім»ю,де й нього на утриманні також є діти.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти по 600 грн. щомісяця. Дитині він все купує. Кожного року бере із собою на відпочинок. Офіційного працевлаштування він не має. Має нерегулярні заробітки. Також має іншу сім»ю. В нього на утриманні також перебувають неповнолітні діти дружини.

Із наданих сторонами письмових доказів вбачається наступне.

Рішенням Тульчинського районного суду від 23.12.2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №031174, виданого відділом РАЦС Тульчинського РУЮ 22.12.2005 року ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2. Її матір»ю є позивачка.

За довідкою виконкому Тульчинської міської ради №657 від 06.03.2017 року на утриманні позивачки перебуває дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані ними письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст..212 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Під час перебування позивачки та відповідача у шлюбі, у них 12.12.2005 року народилась дочка ОСОБА_3, батьком якого у свідоцтві про її народження записаний відповідач, що підтверджується копією вказаного свідоцтва серії 1-АМ №031174, виданого відділом РАЦС Тульчинського РУЮ 22.12.2005 року .

В даний час дитина знаходяться на повному утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області № 657 від 06.03.2017 року.

Відповідно до чч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789/Х11 ( 78912) від 27.02.1991 року, та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки відповідач достатньої матеріальної допомоги для утримання та виховання дитини не надає, то суд вважає, що позов про стягнення з нього аліментів слід задовольнити.

При цьому суд вважає, що з врахуванням того, що відповідач створив другу сім»ю, де на його утриманні також перебувають неповнолітні діти, розмір аліментів повинен становити 650 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.88 ч.3 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 180-182, 184 СК України, ст. ст. 79, 88, 209, 215,219 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі шістсот п»ятдесят (650) грн. щомісяця, починаючи з 07.03.2017 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі п»ятсот дев»яносто чотири ( 594 ) грн.29 коп.

Рішення суду звернути до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особою яка брала участь у розгляді справи,але не була присутня в судовому засіданні з дня отримання копії рішення, до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд .

Суддя: