Справа №2-533/11
пр.№ 6/464/68/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за кордон,

В С Т А Н О В И В :

06.04.2017 року державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львів ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду громадянина України за кордон. Подання мотивовано тим, що на виконанні в ВДВС знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3М аліментів на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в сумі 900 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 03.11.2010 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виконавче провадження про стягнення аліментів відкрито 21.02.2011 року. Боржником рішення суду не виконується. Державним виконавцем проведено дії з метою встановлення матеріального стану боржника. Майна у боржника не виявлено. З метою своєчасного виконання рішення суду державний виконавець ВДВС просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспортного документа до виконання своїх зобовязань покладених на нього рішенням суду.

Згідно з ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив наступне.

07.02.2011 року Шевченківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист № 2-533 на підставі рішення суду від 25.01.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3М аліментів на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в сумі 900 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 03.11.2010 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За вищезазначеним виконавчим листом 21.02.2011 року державним виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУЮ відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері. В статті 6 цього Закону лише передбачена можливість тимчасового обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У відповідності до вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Зважаючи на викладені правові норми, суд дійшов висновку, що першочерговими заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

До матеріалів справи не додано жодних доказів того, що боржник навмисно ухиляється від виконання судового рішення. Сам по собі факт невиконання судового рішення, ще не свідчить про факт навмисного ухилення від його виконання. Будь-яких доказів про навмисне ухилення боржника від виконання судового рішення державний виконавець суду не надав. Натомість до матеріалів подання державним виконавцем не додано жодних доказів на підтвердження вжитих ним першочергових заходів для примусового виконання судового рішення, що свідчить про передчасність звернення до суду із вказаним поданням, оскільки вжиті державним виконавцем заходи по примусовому виконанню судового рішення не вичерпані.

Зважаючи на викладене вище, суд прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що боржник навмисно ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, а вжиті державним виконавцем заходи по примусовому виконанню цих зобов`язань вичерпані та не принесли позитивного результату.

За таких обставин обмеження боржника у праві вільно залишати територію України позбавлене законних підстав та призвело б до порушення його конституційних прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

в задоволенні подання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України - ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Радченко Е. А.