Справа № 544/1475/16-ц
№ пров. 2/544/88/2017
Номер рядка звіту 51
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 січня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С,

представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 районної державної адміністрації до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 РДА звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що в м. Пирятин по вул. Єлени, 2/5 проживає сімя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. разом з нею проживає її малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач у шлюбі не перебуває, відомості про батька дитини записані зі слів матері. З 16 червня 2011 року ОСОБА_5 перебував на обліку дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах, оскільки мати самоусунулась від виконання своїх батьківських обовязків, зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя, дитина часто не ночувала вдома. У звязку з цим розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА від 14.09.201 ОСОБА_5 було відібрано у матері та влаштовано до Полтавського обласного притулку для дітей. У вересня 2012 року РДА звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення її батьківських прав щодо її сина. Оскільки відповідач виправила свою поведінку вищевказаний позов було залишено без розгляду. 28.10.201 ОСОБА_5 знову було поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Дана сімя проживає в квартирі без комунальних зручностей, яка належить матері співмешканця. ОСОБА_4 ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, соціальної допомоги не отримує. З 26.02.201 сімя перебуває під соціальним супроводом в центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Вжиті заходи щодо створення відповідачем належних умов для виховання, проживання та розвитку дитини, формування навичок відповідального батьківства результатів не принесли. Службою у справах дітей встановлені факти самоусунення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обовязків щодо її малолітнього сина. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, ніде не працює. ОСОБА_4 притягувалася органами поліції до адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обовязків. Згідно характеристики ОСОБА_5, дитина спокійна, врівноважена, може говорити неправду, пропускає навчання без поважних причин, має труднощі у спілкуванні з однолітками, пасивний. Зовнішній вигляд неохайний, брудний. Мати не цікавиться навчанням та поведінкою дитини, часто ночує у товариша, бо не може потрапити додому. Гроші на обіди відсутні, але іноді дитина бере їжу з дому. Окрім цього, в характеристиці зазначено, що перебування ОСОБА_5 в сімї матері несе загрозу життя та здоровя дитини. 09.12.201 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було вирішено питання про негайне відібрання ОСОБА_6 у його матері, а також доручено службі у справах дітей підготувати висновок про доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її сина ОСОБА_5 Враховуючи вищевикладене, позивач просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.30, 33-34). Заяви про розгляд справи в її відсутність від відповідача не надходило.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи.

Представник третьої особи Пирятинського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. По суті справи пояснила, що сімя ОСОБА_5 перебуває під соціальним супроводом центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. При відвідуванні даної сімї по місцю проживання мати майже завжди була в нетверезому стані. ЇЇ співмешканець поводився агресивно. Умови, в яких проживає сімя, незадовільні. Хлопчик не був забезпечений спальним ліжком. Мати хлопчика, її співмешканець та дитина спали втрьох на одному дивані. Дитина ходила до школи брудна. Центр неодноразово надавав гуманітарну допомогу одягом, продуктами харчування, канцелярським приладдям. З матірю постійно проводилися бесіди, але результатів це не давало. Основною перешкодою в належному піклуванні за сином являється алкогольна залежність ОСОБА_4 Працівники центру допомогли ОСОБА_4 відновити паспорт та оформити соціальну допомогу, яку вона до серпня 2016 року отримувала, але виплати припинилися у звязку з не оформленням документів. Також її було працевлаштовано, однак в її житті зявився черговий співмешканець, і вона знову почала вживати спиртні напої, кинула роботу та перестала піклуватися про дитину.

Судом в порядку ст. ст. 63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, була допитана свідок ОСОБА_7, яка являється класним керівником ОСОБА_5 По суті справи пояснила, що найбільшою проблемою даної сімї це горілка. Коли мати була тверезою, то дитина ходила до школи і була більшменш чистою, але голодною. Мати отримувала 1500грн допомоги, але 200грн на харчування в школі виділити дитині не могла. Вона, як класний керівник, домовлялася з працівниками столової, щоб ОСОБА_5 годували безкоштовно. Діти не хотіли сидіти з ним, оскільки він був брудний та мав неприємний запах. Матір жодного разу не зявилася на батьківські збори. За два роки вони змінили три місця проживання. Дитина вчилася на достатньому рівні, мала від 7 балів і вище, але у звязку з тим, що він не робить домашнього завдання та дуже часто не відвідує школу, він почав гірше навчатися.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, допитавши свідка, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, являються ОСОБА_4 та ОСОБА_8, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.5).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька ОСОБА_5 записані у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері (а.с.6).

Відповідно до наданої характеристики ОСОБА_3 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 від 21.11.2016 №412/01.5-10 ОСОБА_5 навчається в даному закладі. Дитина спокійна, врівноважена, замкнена, може говорити неправду. Має середній рівень розумового розвитку та навченості. Зовнішній вигляд має недоглянутий, інколи брудний, всім необхідним для навчання забезпечений. Матір дитини рідко цікавиться навчанням та поведінкою сина, на батьківські збори не зявляється. Дитина часто ночує у товариша, бо не може потрапити додому. Гроші на обіди відсутні, але дитина інколи бере їжу з дому (а.с.14).

24 листопада 2016 року був здійснений вихід по місцю проживання сімї ОСОБА_5 для обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_5 За результатами обстеження було встановлено, що помешкання холодне, відключене від газопостачання, відсутні комунальні зручності, в кімнаті безлад. Умов для проживання, виховання та розвитку дитини не створено. Дитина не має окремого спального місця, місця для навчання. Продуктів харчування обмаль. Мати ніде не працює, соціальних виплат не отримує. Дитина хвора. Прийнято рішення про влаштування ОСОБА_5 до ОСОБА_3 ЦРЛ (а.с.15).

08 грудня 2016 року повторно був здійснений вихід по місцю проживання сімї ОСОБА_5 для обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_5 За результатами обстеження було встановлено, що помешкання холодне, відключене від газопостачання, відсутні комунальні зручності, в кімнаті безлад. Умов для проживання, виховання та розвитку дитини не створено. Дитина не має окремого спального місця, місця для навчання. Продуктів харчування обмаль. Мати ніде не працює, соціальних виплат не отримує. Сімя проживає за рахунок підробітку співмешканця матері дитини. На час обстеження ОСОБА_4 була відсутня (а.с.16).

Згідно довідки ОСОБА_3 ЦРЛ №1719 від 06.12.2016 ОСОБА_5 перебуває на лікуванні в педіатричному відділенні з діагнозом «Гострий бронхіт». Під час госпіталізації одяг дитини був забруднений, з дуже неприємним запахом. Мати зявилася лише один раз у нетверезому стані, непристойно поводилася у медичному закладі (а.с.12).

08 грудня 2016 року ОСОБА_3 районним Центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді було підготовлено повідомлення про стан виконання батьківських обовязків ОСОБА_4, зокрема в повідомленні зазначено, що матеріально-побутові умови проживання сімї незадовільні, в будинку холодно. Станом на 08.12.2016 ОСОБА_4 надана інформація з питань соціального захисту населення, постановки на облік в ОСОБА_3 центр занятості, оформлено ДСД малозабезпеченим сімям, за сприянням центру занятості влаштована на роботу, надані консультації щодо ефективних методів виховання дитини, ведення здорового способу життя, рекомендовано контролювати пропуски занять дитини в школі, співпрацювати зі шкільним психологом, вчасно повідомляти класного керівника про відсутність сина на уроках, брати довідки в дитячій консультації з метою підтвердження хвороби дитини, надано б/у одяг дитині та мамі, канцтовари (акція «Школярик»), продуктові набори, надана допомога в поданні заяви до поліції про втрату документів (документи повернуто), проведена профілактична робота та дані розяснення щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обовязків, проведено профілактичні бесіди, щодо вживання алкоголю (а.с.11).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при ОСОБА_3 РДА №14/2 від 09.12.2016 було рекомендовано прийняти розпорядження про негайне відібрання дитини ОСОБА_5, а також доручено службі у справах дітей підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_4 відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до розпорядження голови ОСОБА_3 РДА №353 від 12.12.201 ОСОБА_6 було відібрано у матері ОСОБА_4 та влаштовано до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» (а.с.9).

16 грудня 2016 року ОСОБА_5 було прийнято до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, що підтверджено довідкою №382 від 16.12.2016 (а.с.10).

Відповідно до довідки КЗ «Центру соціально-психологічної реабілітації дітей» №27 від 23.01.2017 за весь час перебування дитини у центрі його мати ОСОБА_4 жодного разу не відвідувала, не цікавилась життям та здоровям сина (а.с.37).

Відповідно до наданої інформації Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області від 12.12.2016 з ОСОБА_4 була проведена профілактична бесіда та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.13).

Згідно довідки Пирятинського центру зайнятості №2-28/919 від 07.12.201 ОСОБА_4 на обліку як безробітня не перебуває (а.с.17).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення ОСОБА_3 РДА №204 від 10.11.2016 ОСОБА_4 по серпень 2016 року отримувала допомогу одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям (а.с.18)

Служба у справах дітей ОСОБА_3 РДА у своєму висновку від 20.12.2016 №01-42/716 зазначила наступне. З 28.10.2016 малолітній ОСОБА_5 перебуває в службі у справах дітей на обліку дітей, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. Сімя ОСОБА_5 проживає в квартирі без комунальних зручностей, без опалення. Мати дитини, ОСОБА_4 на даний час ніде не працює, на обліку центру зайнятості не перебуває, соціальної допомоги не отримує, зловживає спиртними напоями. Умов для проживання, виховання та розвитку дитини не створено. До школи дитина ходить не регулярно, брудна та голодна. Дитину було відібрано та влаштовано в комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Громадянка ОСОБА_4 самоусунулась від виконання батьківських обовязків по відношенню до її малолітнього сина (а.с.19-21).

Після встановлення вказаних обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до вимог ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки дитини, чи один з них, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 зі змінами).

З наведених вище норм права вбачається, що позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків.

Відповідно до Принципу 6, закріпленого в Декларації прав дитини від 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Крім того при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Даючи правову оцінку поведінці ОСОБА_4 щодо виконання нею своїх батьківських обов'язків у відношенні власної дитини, суд вбачає свідоме ухилення та нехтування ОСОБА_4 своїми батьківськими обов'язками по вихованню дитини. Саме такий висновок суд робить виходячи з того, що вона, маючи матеріальну підтримку з боку держави, матеріально дитину не забезпечувала, не виділяла гроші на її харчування та лікування, не забезпечувала її належними умовами для проживання та навчання, не цікавилась її розвитком та поведінкою у школі, з дня госпіталізації сина до ОСОБА_3 ЦРЛ з діагнозом «Гострий бронхіт» ОСОБА_4 навідала його лише один раз і то в нетверезому стані. З моменту відібрання дитини, влаштування його до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, ОСОБА_4 жодного разу не поцікавилась про місце його перебування, про його здоровя та умови проживання. Мати не доклала зусиль для створення належних умов для проживання, навчання та розвитку дитини, хоча за сприяння соціальних служб мала таку можливість. Вказані обставини свідчать про свідоме невиконання та ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї дитини.

Крім того матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 чиняться перешкоди у виконанні нею своїх батьківських обов'язків відносно сина, або з інших незалежних від неї причин вона не може виконувати свої батьківські обов'язки.

Отже даючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до висновку, що свідоме невиконання матірю своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини суперечить вимогам Конвенції про права дитини, Декларації прав дитини, Конституції України та Сімейного Кодексу України, порушує права малолітньої дитини на належне батьківське виховання, а тому ці права дитини підлягають судовому захисту.

За таких обставин вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі, підтверджені встановленими обставинами та перевірені наданими доказами. При цьому суд відповідно до положень ст. 19 СК України приймає до уваги та погоджується з висновком Служби у справах дітей від 20.12.2016 №01-42/716. На думку суду позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, буде відповідати інтересам дитини.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.5-11, 209, 212-215, 292 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 районної державної адміністрації до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Нагорна