СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/57/17
Провадження №2/547/125/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року смт. Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Т.В.Зінченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Семенівська районна державна адміністрація Полтавської області, Лубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, обґрунтовуючи позовні вимоги неможливістю для позивача, як для спадкоємця за законом своєї матері ОСОБА_3, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 3,7 га, розташовану на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області, що належала матері сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, через втрату оригінала вказаного сертифікату та неможливістю оформлення спадкових праву нотаріальному порядку. Спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління майном після смерті матері. Мати заповіт не складала.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що вони спільно зі своїм братом поділили спадщину батьків порівну. На час смерті матері позивач проживала з нею, у 2001 році виїхала з батьківського будинку разом зі своїм чоловіком у придбаний ними будинок. За невідомих обставин позивач втратила сертифікат на ім'я матері, тому не може оформити спадщину матері, нотаріус роз'яснив їй неможливість видачі свідоцтва без наявності оригіналу сертифіката.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, у т.ч. шляхом складення власноручно відповідної заяви (а.с. 24). Підтвердив, що вони з позивачем є двома дітьми своїх батьків, їх спадщину поділили порівну: пай матері - позивачеві, частка батька - відповідачеві. Відповідач вже має відповідне свідоцтво про право на земельну частку (пай) батька.

Представник Семенівської РДА вважав, що позов може бути задоволено, позивач правомірно набула право на спадщину своєї матері, сторони дійшли згоди щодо поділу спадщини, держава не набула спадщину матері позивача.

Лубенська ОДПІ свого представника у судове засідання не направила, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за відсутності свого представника, просила овідомити про результат розгляду справи (а.с. 22).

Ураховуючи зазначене, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 158, ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника Лубенської ОДПІ.

Вислухавши пояснення сторін, представника Семенівської РДА, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач і відповідач є дітьми померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Заїчинці Семенівського району Полтавської області ОСОБА_3 і померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Заїчинці Семенівського району Полтавської області ОСОБА_4 (а.с. 7, 9, 11, 25).

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_4 (а.с. 9).

До дня смерті ОСОБА_3 усі зазначені особи проживали у АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, зокрема, земельна частка (пай) площею 3,7 га, що розташована на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області та зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП "Радянська Україна" за № 31 від 30.05.1997, яка їй належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 144398,44 грн. (а.с. 14). Оригінал сертифікату втрачено (а.с. 27), законодавство не передбачає можливості виготовлення дубліката або реєстрації права за померлою особою.

ОСОБА_3 заповіт не складала.

На час смерті ОСОБА_3 діяв ЦК УРСР.

За змістом ст.ст. 524-527 ЦК УРСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_3 її дочка (позивач ОСОБА_1) почала користуватися її майном. Зазначені дії, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, є діями, що свідчать про прийняття позивачем спадщини матері, у т.ч. вказаної земельної частки (паю) матері.

Відповідач, у свою чергу, набув право на земельну частку (пай), що належало батькові сторін за сертифікатом серія ПЛ № 0221286, про що нотаріусом 13.08.2008 складено свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я відповідача (а.с. 26).

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). Належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Ураховуючи зазначене, суд робить висновок, що права позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину порушено з незалежних від позивача, відповідача, третіх осіб обставин, а саме втратою оригінала сертифіката. Саме цим позивачам створено об'єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відтак суд захищає цивільні права позивача щодо отримання спадщини після смерті матері та визнає за позивачем право в порядку спадкування за законом на відповідну земельну частку (пай).

Визнання відповідачем позову не суперечить закону.

Керуючись ст.ст. 11, 57-60, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1) право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 3,7 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 17.02.2017.