Справа №464/8600/16-ц
пр.№ 4-с/464/4/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Кравс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_2 на дії та постанову державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

заявник звернулась до суду із скаргою, в якій вона просить визнати неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу ДВС ОСОБА_3 щодо накладення на неї штрафу за невиконання рішення суду та скасувати постанову від 08.11.2016 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №51251757. В обгрунтування скарги покликається на те, що рішення суду не було виконано з поважних причин, що зумовлено складністю виконання рішення, боржниками вживались заходи до його виконання, а тому у державного виконавця не було підстав для накладення штрафу.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав скаргу, дав пояснення аналогічні її змісту, просить скаргу задоволити.

Державний виконавець Сихівського відділу ДВС в судовому засіданні заперечив вимоги скарги, посилаючись на те, що у боржника було достатньо часу для добровільного виконання рішення суду.

Заінтересована особа в судове засіданні не зявилась, хоча належним чином (під розписку) була повідомлена про час та місце розгляду скарги, а тому зважаючи на необхідність дотримання строків розгляду скарги, суд вважав за можливе розглянути скаргу у його відсутності.

Заслухавши представника боржника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою від 01.06.2016 року відкрито виконавче провадження № 51251757 з примусового виконання виконавчого листа № 464/9299/14-ц, виданого 17.05.2016 року на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова, яким зобовязано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6-П.А. привести горище до попереднього стану, який існував до здійснення реконструкції квартири АДРЕСА_1. Вказаною постановою боржникам надано строк до 08.06.2016 року для добровільного виконання рішення суду.

Копія вказаної постанови отримана боржником ОСОБА_6-П.А., який 10.06.2016 року звернувся до державного виконавця із заявою, де повідомив, що інші боржники копію постанови не отримали, оскільки перебувають за межами м. Львова та просив відкласти проведення виконавчих дій.

Постановою від 10.06.2016 року проведення виконавчих дій відкладено до 20.06.2016р.

Постановою від 21.06.2016 року виконавче провадження зупинено, у звязку з тим, що державним виконавцем скеровано до Сихівського районного суду м. Львова заяву про встановлення способу виконання рішення суду.

21.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у вищезазначеному виконавчому провадженні, про що боржника повідомлено листом за вих. № 19462 від 25.10.2016 року, в якому було запропоновано виконати рішення суду в строк до 28.10.2016 року., вказаний лист отримано боржником 27.10.2016 року.

28.10.2016 року на підставі акту перевірки стану виконання рішення державним виконавцем винесено постанову про накладення на заявника штрафу в розмірі 1700 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону зазначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно п.16 ч.3 цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, що діяла на день відкриття виконавчого провадження) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Частиною 2 ст. 63 Закону (в редакції закону, що діяла на день накладення штрафу) передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Відтак, державний виконавець вправі накласти на боржника штраф лише в разі невиконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк, встановивши, що таке невиконання має місце без поважних причин.

Проте, судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 не могла виконати судове рішення у встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження строк (до 20.06.2016 року), оскільки станом на 10.06.2016 року не отримувала копії постанови про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить як заява іншого боржника ОСОБА_6-П.А., про яку було відомо державному виконавцю, так і відсутність відомостей про скерування копії постанови заявнику.

Після цього, виконавче провадження було зупинено, оскільки державний виконавець звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про встановлення способу виконання судового рішення, що свідчить про те, що спосіб виконання рішення був неможливий або незрозумілим і самому державному виконавцю.

21.10.2016 року вчинення виконавчих дій було поновлено, проте заявника про це було повідомлено лише листом від 25.10.2016 року, який отриманий 27.10.2016 року.

Враховуючи складність способу виконання рішення суду, яка визнається самим державним виконавцем, заявника (боржник ОСОБА_2Б.) не мала можливості виконати судове рішення до 28.10.2016р., оскільки для цього залишалась лише одна доба.

Оскільки будинок № 127 по вул. І.Франка в м. Львові належить до памяток архітектури 1910 року, самостійне виконання боржниками рішення суду про відновлення попереднього стану горища (без залучення спеціалізованої організації) є неможливим, у звязку із чим, в день отримання листа від державного виконавця, 27.10.2016р. боржниками укладено договір підряду на реставраційно-ремонтні роботи з приводу горища по вул. І.Франка, 127 у м. Львові з ТзОВ «КВІК-СЕРВІС-ПЛЮС», що свідчить про намір виконати рішення суду. Про факт приступлення до виконання рішення суду та укладення зазначеного договору державному виконавцю було відомо до 28.10.2016р., що ним визнано в судовому засіданні.

Проте, державний виконавець 08.11.2016 року лише зафіксував, що рішення суду не виконано та горище в попередній стан не приведено, не перевіривши причин невиконання судового рішення.

Як випливає з положення ч.2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець вправі накласти на боржника штраф лише в разі невиконання судового рішення без поважних причин. Тобто, зясування причини невиконання рішення суду є обовязковою дією державного виконавця перед прийняттям рішення про накладення штрафу.

З огляду на те, що державний виконавець перед накладенням штрафу не зясовував причини невиконання боржниками рішення суду, а також враховуючи, те, що боржником вживались заходи спрямовані на виконання рішення суду, самостійно виконати рішення (без залучення спеціалізованої організації) боржники не можуть, що є обєктивною причиною невиконання у встановлений виконавцем строк, а тому суд вважає, що штраф на заявника накладено безпідставно, відтак, скарга підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження», ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 року), ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити. Визнати неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу ДВС м. Львова ОСОБА_3 щодо накладення 08 листопада 2016 року на ОСОБА_2 штрафу у виконавчому провадженні № 51251757 за невиконання рішення суду.

Скасувати постанову державного виконавця Сихівського відділу ДВС м. Львова ОСОБА_3 від 08 листопада 2016 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу у виконавчому провадженні № 51251990 за невиконання рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою без участі якої постановлено ухвалу протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуюча Бойко О. М.