АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова компанія «Нова» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Справа №755/8601/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2438/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 серпня 2015 о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, по пл. Перемоги, 1 у м. Києві, порушив п. 13.1 Правил дорожнього рух, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля марки «Сузукі», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7, в результаті чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження автомобіля марки «Сузукі», державний номер НОМЕР_2. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2015 №761/33536/15-п (провадження №3/761/5711/2015), яка не оскаржувалась і набрала законної сили, встановлено порушення ОСОБА_5 п. 13.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого сталась дорожньо-транспортної пригоди, та визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. В результаті дорожньо-транспортної пригоди спричинено пошкодження автомобіля марки «Сузукі», державний номер НОМЕР_2, власником якого є позивач. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричиненої з вини ОСОБА_5 позивачу завдано майнової шкоди, розмір якої, згідно з рахунком-фактурою офіційної станції технічного обслуговування «Сузукі» - TOB «Авто Метрополіє» складає 26968,91 грн..

Тому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь завданої майнової шкоди у розмірі 26968,91 грн. та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, подано апеляційну скаргу,в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задолвольнити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.193).

Третя особа ПрАТ «СК «Нова» в судове засідання не з'явилася.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення третьої особи ПрАТ «СК «Нова» про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.305 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та ПрАТ «СК «Нова»

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24 серпня 2015 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_3, по пл. Перемоги 1 у м. Києві не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Сузукі», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року, ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Нова», визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Власником автомобіля Suzuki, реєстраційний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Як убачається з матеріалів справи, в обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на рахунок-фактуру № АМ-0000603 від 17 березня 2016 року, який видано Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Метрополіс» за надані послуги та матеріали на суму 26968,91 грн.

Крім того, позивач посилається на Довідку Управління патрульної служби МВС України в м. Києві про пошкодження транспортних засобів, в якій зазначено, що 24 серпня 2015 року о 18 год. 30 хв. внаслідок ДТП на автомобілі Suzuki, номерний знак НОМЕР_2, під час зовнішнього огляду було виявлено пошкодження: задні двері багажника та задній бампер.

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Правовий висновок Верховного суду України у справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася 24 серпня 2015 року та в Довідці Управління патрульної служби МВС України в м. Києві про пошкодження транспортних засобів зазначено пошкодження автомобіля позивача: задні двері багажника та задній бампер, а рахунок-фактуру № АМ-0000603 Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Метрополіс» складено лише 17 березня 2016 року, тобто майже через сім місяців після дорожньо-транспортної пригоди, а також відсутні належні та допустимі докази того, що пошкодження автомобіля позивача, які зазначені в рахунку-фактурі від 17 березня 2016 року, були отримані саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 серпня 2015 року, крім того, позивачем не надано підтвердження необхідності проведення саме такого ремонту автомобіля, як зазначено в рахунку-фактурі № АМ-0000603 від 17 березня 2016 року ТОВ «Авто Метрополіс» для відновлення автомобіля після ДТП, що сталася 24 серпня 2015 року та відповідно до вимог п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як убачається з матеріалів справи, при розгляді справи судом першої інстанції, стороною позивача не надавалися докази оцінки спричиненої шкоди у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Не надано також доказів поважності причин, які б зумовили неподання таких доказів до суду першої інстанції.

Наданий до Апеляційного суду м. Києва Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 10 березня 2017 року, проведений ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначений звіт не був предметом розгляду в суді першої інстанції і крім того, позовні вимоги на підставі вказаного звіту, позивачем не заявлялися.

Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що такий висновок колегії суддів не позбавляє можливості реалізувати абсолютне право позивача ОСОБА_4 на відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 10 березня 2017 року, проведеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт».

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: