Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1276/16-ц
Номер провадження 2/540/11/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року. Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Порохні І.І.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України в судовому засіданні 31 січня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.09.2011р. між ним та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір без номера за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 15 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Оскільки зобовязання за договором позичальник належним чином не виконував, а тому утворилася заборгованість. 22.02.2015 року позичальник ОСОБА_3 помер, в звязку з чим, банк звернувся з листом-претензією щодо погашення заборгованості до спадкоємця померлого ОСОБА_2 Однак вимоги банку залишились без задоволення. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на день смерті позичальника, у розмірі 12 870,58 грн та судовий збір.

Відповідач направила до суду заперечення в якому просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що позивачем не надано доказів наявності в померлого рухомого чи нерухомого майна з достатньою вартістю для задоволення вимог кредитора, а на даний час вона свідоцтво про право на спадщину не отримала. Крім цього, відразу після смерті чоловіка вона повідомила ПриватБанк про смерть боржника про що надала свідоцтво і їй повідомили, що страховка перекриє суму заборгованості, а тому позивачем пропущений шестимісячний строк предявлення своїх вимог (а.с. 64-66).

У судове засідання представник позивача не зявився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав та зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до відповідачки і банк не довів, що померлому належить майно в межах якого відповідач повинна сплатити вказану заборгованість.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 30.09.2011р. між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений договір про надання банківських послуг без номера, що складається із Заяви позичальника разом з Памяткою клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів (а.с. 6-30).

За умовами договору (п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.23).

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Разом з тим, як убачається з актового запису про смерть № 08 від 23.02.2015р. ОСОБА_3 помер 22.02.2015 (а.с. 33).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором перед банком станом на 31.05.2016р. становить 12 870,58 грн. В той час, оскільки станом на час смерті ОСОБА_3 заборгованість перед банком складала 13570, 26 грн, що є більшою від суми вказаної позивачем у даному позові, а відтак суд буде виходити з розміру заборгованості зазначеного позивачем, враховуючи вимоги ст. 11 ЦПК України (а.с. 4-5).

08.01.2016 позивач звернувся до Машівської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст.1281 ЦК України, в якій зокрема просив: повідомити ПАТ КБ «Приватбанк» чи заводилась спадкова справа після померлого боржника; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 12 863,29 грн (а.с.34).

02.02.2016 державний нотаріус Машівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 надіслала на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» відповідь на Претензію кредитора, в якій повідомила, що 29 липня 2015 р. Машівською ДНК заведена спадкова справа № 122/2015 до майна померлого 22 лютого 2015 року ОСОБА_5, єдиним спадкоємцем майна померлого є його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно не видавалось. З Претензією кредитора спадкоємець не ознайомлена (а.с.43).

02.03.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» направило ОСОБА_2 лист-претензію щодо сплати заборгованості, яка виникла на дату смерті позичальника ОСОБА_3 у розмірі 12 863,29 грн. (а.с.44).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 цього Кодексу, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Недотримання кредитором строків, передбачених статтею 1281 ЦК України, пред'явлення вимог, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З наданого позивачем повідомлення вбачається, що копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 він отримав 05.08.2015р. (а.с. 104).

За таких обставин, з огляду на те, що позивач звернувся до нотаріуса з претензію до спадкоємця боржника 08.01.2016р, тобто упродовж 6 місяців з того часу коли дізнався про смерть боржника, а відтак суд вважає, що термін звернення до відповідачки ним не пропущено.

Відповідно до п.32 ч.2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Як видно з матеріалів справи, відповідач звернулася з заявою до Машівської ДНК з заявою про прийняття спадщини, що свідчить про те, що після померлого ОСОБА_3 залишилося відповідне спадкове майно. На пропозицію суду, представником відповідача не було надано документів про яке саме спадкове майно прийняла у спадщину відповідач, як і заяви відповідачки до нотаріуса про прийняття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, суд вважає, що відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Такий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-33цс15 від 08.04.2015р.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 за життя мав заборгованість перед позивачем за договором про надання банківських послуг у розмірі 12 870,58 грн, банк своєчасно звернувся з претензією до його спадкоємця відповідача у даній справі, про сплату вказаного боргу, а остання не довела, що прийняте нею у спадщину майно є меншим зазначеної суми, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг без номера від 30.09.2011 у розмірі 12 870,58 грн та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 01 лютого 2017 року

Суддя: