Справа № 486/1330/16-ц
Провадження № 2/486/134/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.

при секретарі Зубко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому попередньому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, про звільнення з-під арешту нерухомого майна та заборону обмеження прав іпотекодержателя,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звільнення з-під арешту нерухомого майна та заборону обмеження прав іпотекодержателя.

Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 05.09.2007 р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № NKUCGК06150145, згідно з яким банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 21250 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 20.09.2007 р. був укладений договір іпотеки, за яким останній надав в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у нього перед банком утворилася заборгованість, яка станом на 28.11.2016 р. складає 60389,69 доларів США, що перевищує вартість предмета іпотеки.

Право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо предмета іпотеки виникло 20.09.2007 року, а 23.02.2012 року державним виконавцем був накладений арешт на вказане майно, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки.

Вважає, що у державного виконавця Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки згідно із договором іпотеки.

Тому просить позов задовольнити та звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме: квартиру загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права іпотекодержателя щодо квартири загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

В попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі, зазначив, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області №1424/1079/2012 від 12.11.2012 року було надано право ПАТ КБ «ПриватБанк» на продаж предмету іпотеки, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 17.10.2016 року ОСОБА_1 було повідомлено про продаж його квартири в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 в попереднє судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, надає свою згоду на продаж його іпотечної квартири банком від його імені та просить розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи в попереднє судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без його участі.

Враховуючи позиції представника позивача, відповідача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що 05.09.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № NKUCGК06150145, згідно з яким зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 21250 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором (а. с. № 7-9).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 20.09.2007 р. був укладений договір іпотеки, за яким останній надав в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу(а. с. № 10-13).

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у нього перед банком утворилася заборгованість, яка станом на 28.11.2016 р. складає 60389,69 доларів США, що перевищує вартість предмета іпотеки.

Однак, звернути стягнення на предмет іпотеки, скориставшись правом іпотекодержателя, ПАТ КБ «ПриватБанк» не має можливості, оскільки Відділ ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області постановою про арешт майна боржника від 23.02.2012 р. наклав арешт на вищевказану однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за вищевказаним договором іпотеки від 20.09.2007 р. (а. с. № 14-15).

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 20.09.2007 р. тобто, як передбачено ст. 16 Закону України «Про заставу», з моменту укладання договору застави, а постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на вказану квартиру, винесена Відділом ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області лише від 23.02.2012 р., тобто пізніше, ніж заставне майно було передано в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк».

До того ж, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 28.11.2016 р. складає 60389,69 доларів США, що перевищує вартість предмета іпотеки, яка на дату укладання договору іпотеки складала 126 250 гривень.

Таким чином, Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області не має правових підстав для звернення стягнення на іпотечне майно на користь стягувача, який не є іпотекодержателем.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, найвищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ «ПриватБанк», так як він зареєстрував обтяження на предмет іпотеки 20.09.2007 р., а Відділ ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області - 23.02.2012 р. (а. с. № 14-15).

За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2756 (1378+1378) гривень, сплачена останнім при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1,2).

Керуючись ст.ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 130, 174, 179, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, про звільнення з-під арешту нерухомого майна та заборону обмеження прав іпотекодержателя - задовольнити в повному обсязі.

Звільнити з-під арешту, накладеного Відділом державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, квартиру загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належну на праві власності ОСОБА_1.

Заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права іпотекодержателя щодо квартири загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ((49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299) судовий збір в розмірі 2756 гривень (двісті тисячі сімсот пятдесят шість гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_2