Справа № 405/3920/16-ц
Провадження №2/405/662/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 22 серпня 1998 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №466.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 серпня 1998 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №466. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказав, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам, на підставі чого між ними припинено шлюбні стосунки, а також припинено ведення спільного господарства. Позивач також вважає, що примирення між ним та відповідачем не можливе, у звязку з чим просив не призначати строк на примирення подружжя.

Ухвалою судді Ленінського районного суду Циганаш І.А. від 19 травня 2016 року провадження у даній справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 07 вересня 2016 року об'єднано в одне провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу з зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та присвоєно цивільній справі номер 405/3920/16-ц, 2/405/662/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2016 року (підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: звільнення з посади судді Циганаш І.А., розпорядження керівника апарату суду №252 від 21.09.2016 року), зазначена цивільна справа розподілена судді Івановій Л.А.

Ухвалою суду від 30 листопада 2016 року на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України роз'єднано у самостійні провадження позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на предмет позову служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини.Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу залишено у даному провадженні у справі №405/3920/16-ц, провадження 2/405/662/16.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на предмет позову служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини виділено у самостійне провадження та передано до канцелярії суду для присвоєння реєстраційного номеру та розподілу згідно вимог ст.11-1 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримавз підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Додатково, на обгрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу з відповідачем, позивач зазначив, що причинами для розірвання шлюбу з відповідачем є також і інші причини, а саме: інтимні стосунки відповідача з іншими чоловіками, про що йому стало відомо, зловживання відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого відповідач стає психічно неврівноваженою, що відображається на дитині та після того, як він в кінці травня, 2016 року припинив з відповідачем спільне проживання, син, який залишився проживати з відповідачем, через місяць прийшов до нього і сказав, що хоче проживати разом з ним. Вказав, що наявність майнових спорів щодо поділу майна, що є предметом розгляду в судах, не може бути перепоною для вирішення судом в даному провадженні позову про розірвання шлюбу, оскільки бажання продовжувати шлюбні відносини з відповідачем він не має, більш того, в нього є інша жінка, з якою він має намір створити сімю.

Зазначена позиція позивача підтримана в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового

розгляду справи повідомлена судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 24.03.2017 року, причини не явки суду не відомі. Крім того, під час судового розгляду справи відповідач ОСОБА_4 надавала письмові заперечення на позов (від 07.02.2017 року за вх.№2500 та від 13.03.2017 року), які долучені до матеріалів справи, відповідно до яких зазначила, що шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, однак не з зазначених ним причин щодо різних поглядів на сімейне життя, а з причин його (позивача) неправильної поведінки у сімї, його спосіб життя, неповагу, створення конфліктних ситуацій, що змушувало та змушує її неодноразово звертатися із заявами до правоохоронних органів. Вказала, що припинення між ними шлюбних стосунків мало місце і раніше протягом близько чотирьох років в період з 2006 по 2009 роки, коли ОСОБА_1 притягувався судом Туреччини до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі до 4-ох років на території Туреччини, при цьому, вона (ОСОБА_4І.), залишившись з дворічним сином, вимушена була працювати та займатися вихованням дитини самостійно. Зазначила, що ОСОБА_1 таємно від неї було сфабриковано протокол загальних зборів ТОВ «Агро-Щит Плюс», яким вона була виключена із числа засновників товариства, у звязку з чим ОСОБА_1 став єдиним засновником ТОВ «Агро-Щит Плюс» та присвоїв собі всі матеріальні цінності, при цьому, незаконність його дій була встановлена рішенням господарського суду Кіровоградської області. Крім того, позивач ОСОБА_1 03.06.2016 року викрав автомобіль НОМЕР_1, власником якого вона (ОСОБА_4І.) являється, у звязку з чим по даному факту відкрито кримінальне провадження від 04.06.2016 року, також, зазначила, що позивач за період з 03.07.2016 року по 17.07.2016 року, не допускаючи її до будинку по вул. Новосибірська, 8, власником якого вона є, викрав всі її індивідуальні речі на загальну суму 200 000 грн., а також всупереч встановленому законом порядку змінив замки на вхідних дверях зазначеного будинку та на хвіртці, до будинку її не допускає, у звязку з чим вона вимушена мешкати у своїх батьків.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу не визнав, заперечував щодо розірвання шлюбу, зазначивши на обгрунтування заперечень, що позивач таємно від відповідача подав зазначений позов до суду, і причини для розірвання шлюбу зовсім інші, ніж ті, які зазначені в позові. Вказав, що позивач привласнив собі усе спільно нажите з відповідачем майно, також привласнив особисті речі відповідача, чинить перешкоди відповідачу у проживанні в будинку, який є спільною власністю подружжя. Крім того, на спростування доводів позивача про те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, надав сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду ОСОБА_4 13.02.2017 року, відповідно до якого наркологічних захворювань не виявлено.Вважає, що позов про розірвання шлюбу має бути розглянутий лише після вирішення питання про поділ спільного майна подружжя, і, більш того, вважає, що після поділу майна подружжя позивач не буде підтримувати позов про розірвання шлюбу. Також зазначив, що шлюб необхідно зберегти в інтересах неповнолітньої дитини сторін сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також вважав за необхідне викликати в судове засідання відповідача з метою її особистої участі в розгляді справи.

В свою чергу, судом відзначається, що ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 N 475/97-ВР , гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної,

кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Листом Верховного ОСОБА_3 України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими середі ншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, що передбачено також ч.3 ст.27 ЦПК України.

Під час знаходження в суді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_4 в судові засідання, призначені судом на 30.11.2016р., 28.12.2016 р., 25.01.2017 р., 07.02.2017 р., 13.03.2017 р., 17.03.2017 р. не зявлялася, подаючи клопотання про відкладення слухання справи у звязку з її перебуванням у відрядженнях та на лікарняних листках, при цьому, в судових засіданнях неодноразово був присутній повноважний представник відповідача адвокат ОСОБА_7, тим самим, судом відзначається, що відповідач не виявила бажання особистої участі в розгляді зазначеної справи про розірвання шлюбу, також не повідомила суду день та час, в який вона може зявитися в судове засідання для надання пояснень, враховуючи її відрядження по роботі за межі міста.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення проти позову представника відповідача, враховуючи письмові пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 1998 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що 22 серпня 1998 року складено відповідний актовий запис за №466, та 11 травня 2016рокуКіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області повторно видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 095450, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, в порядку ст.111 СК України, за клопотанням відповідача (вх.№30527 від 30.11.2016 року) судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу ОСОБА_4 строк на примирення з позивачем ОСОБА_1 терміном один місяць, разом з тим у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося, позивач наполягав на судовому розгляді позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті.

За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених як позивачем, так і відповідачем в письмових запереченнях причин для розірвання шлюбу, серед яких, зокрема, позивач зазначивпротилежність поглядів на сімейне життя, що стало суперечити їх інтересам, відповідач зазначила на неправильну поведінку в сімї позивача, його спосіб життя, неповагу, створення конфліктних ситуацій,суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За викладених вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, яке не проживає разом з кінця травня, 2016 року, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, недосягнення примирення у строк, наданий судом, відсутність між сторонами спілкування, враховуючи також дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявленняпозивачаприпинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чимпозовні вимоги про розірвання шлюбу є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, судом також відзначається, що передбачені законом підстави для відмови в позові про розірвання шлюбу відсутні, та один з подружжя наполягає на розірванні шлюбу.

Доводи представника відповідача про неможливість розірвання шлюбу при наявності між сторонами спору про поділ спільного майна подружжя, не ґрунтуються на законі, оскільки ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу не перешкоджає вирішенню в судовому порядку питання про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-59, 60, 212, 213- 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який зареєстровано 22 серпня 1998 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №466.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. ОСОБА_2