Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, витребування з незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 6 квітня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області

від 15 вересня 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 15 квітня 2005 року між ним та

ОСОБА_5 у м.Лас Вегас, Штат Невада, Сполучені Штати Америки, було укладено шлюб, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2009 року було розірвано. За час спільного проживання подружжя придбало спільне майно, а саме квартиру по АДРЕСА_1. 5 грудня 2006 року ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу відчужила спірну квартиру ОСОБА_6, чим порушила його право як співвласника.

Ураховуючи наведене, просив визнати квартиру по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, частки яких є рівними; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку вказаної квартири; витребувати у ОСОБА_6 1/2 частину спірної квартири; зобов'язати ОСОБА_6 не перешкоджати ОСОБА_4 у користуванні належною йому частиною квартири.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 6 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку в порядку ст. 212 ЦПК України, встановив фактичні обставини справи та прийшов до правильного правового висновку, що спірна квартира не є об'єктом спільної сумісної власністю подружжя

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки була придбана останньою до укладення 15 квітня 2005 року шлюбу з ОСОБА_4, а саме 11 травня 2000 року, а відтак ОСОБА_5 мала право на її відчуження без отримання згоди позивача. За викладених обставин, ОСОБА_4 не має права на витребування спірної квартири. Крім того, на момент набуття ОСОБА_5 спірної квартири 11 травня 2000 року позивач ОСОБА_4 перебував у іншому зареєстрованому шлюбі.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Посилання суду на положення ст. 57 СК України є помилковим, оскільки на момент придбання спірної квартири діяла норам ст. 24 КпШС України, яка аналогічна за змістом ст. 57 СК України. Проте вказане посилання на правильність висновку суду не впливає.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 6 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.С.Ткачук