АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/332/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 41 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації за проведення добудови будинку, визнання права власності на весь будинок та виплату грошової компенсації та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування будинком та усунення перешкод в його користуванні, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації за проведення добудови будинку, визнання права власності на весь будинок та виплату грошової компенсації.

Позивачка посилалась на те, що рішенням Звенигородського районного суду від 04 квітня 2013 року визнано за ОСОБА_6 право власності на 9/20 частин житлового будинку № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівській в м. Звенигородка, а за нею визнано право власності на 11/20 частин вказаного будинку. По зустрічному позову у цій справі стягнуто з ОСОБА_6 на її користь 17 819 грн. 00 коп. сплачених нею за кредитним договором.

Вважаючи, що вона витратила сама на ремонт та облаштування будинку значну суму та враховуючи, що колишній чоловік їй повинен сплатити вказану вище суму за рішенням суду, ОСОБА_7 вважає, що частка ОСОБА_6 у домоволодінні є не значною, а тому право на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду.

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила припинити за ОСОБА_6 право власності на 9/20 частин житлового будинку № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівській в м. Звенигородка. Просила виділити ОСОБА_7 та визнати за нею право власності на весь будинок № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівській в м. Звенигородка. Стягнути з неї грошову компенсацію на користь ОСОБА_6 за його частку в будинковолодінні в сумі 5 749 грн. 52 коп.

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування будинком та усунення перешкод в користуванні будинком, посилаючись на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2013 року, яким визнано за ним право власності на 9/20 частин житлового будинку № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівській в м. Звенигородка, право власності на яке він зареєстрував у встановленому законом порядку.

ОСОБА_6 у зустрічному позові вказував, що ОСОБА_7 чинить перешкоди в користуванні належним йому майном, в звязку з чим він звернувся до суду. Просив встановити порядок користування будинком № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівській в м. Звенигородка, Черкаської області, виділивши йому в користування кімнату 1-2 площею 15,80 кв. м, ОСОБА_7 виділити в користування кімнати 1-3 площею 11,0 кв. м та 1-4 площею 12,20 кв. м.

У спільному користуванні просив залишити кімнату 1-1 площею 14,40 кв. м, кухню ІІ площею 9,20 кв. м, веранду І площею 6,60 кв. м, кладову ІІІ площею 4,80 кв. м.

Надвірні та господарські споруди та будівлі, а саме: сарай «Б», сарай «В», вбиральню «Г», погріб «Д», колодязь питний № 4 залишити у спільному користуванні.

Просив зобовязати ОСОБА_7 не чинити йому перешкод в користуванні житловим будинком з надвірними та господарськими будівлями і спорудами за вказаною адресою.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.11.2015 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_6 на 9/20 частин будинковолодіння № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівській в м. Звенигородка Черкаської області.

Виділено ОСОБА_7 та визнано за нею право власності на будинковолодіння № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівська в м. Звенигородка Черкаської області.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 компенсацію за його частку у спільному майні в сумі 18458 грн 77 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, неповне встановлення обставини справи, які мають значення для справи. Просить рішення районного суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісного позову ОСОБА_7 відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_6А задовольнити.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від19 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації за проведення добудови будинку, визнання права власності на весь будинок та виплату грошової компенсації - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування будинком та усунення перешкод в користуванні будинком - задоволено.

Встановлено порядок користування будинком № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівській в м. Звенигородка Черкаської області. Виділено ОСОБА_6 в користування кімнату 1-2 площею 15,80 кв. м, Виділено ОСОБА_7 в користування кімнати 1-3 площею 11,0 кв. м та 1-4 площею 12,20 кв. м. Кімнату 1-1 площею 14,40 кв. м, кухню ІІ площею 9,20 кв. м, веранду І площею 6,60 кв. м, кладову ІІІ площею 4,80 кв. м, залишити у спільному користуванні. Надвірні та господарські споруди та будівлі, а саме: сарай «Б», сарай «В», убиральню «Г», погріб «Д», колодязь питний № 4 залишити у спільному користуванні.

Зобовязано ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_6 перешкод в користуванні житловим будинком з надвірними та господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. Нижньо-Хлипнівській, 20 у м. Звенигородка Черкаської області.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 судові витрати за сплату судового збору в сумі 2 014 грн. 60 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року рішення апеляційного суду Черкаської області від19 січня 2016 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування будинком та усунення перешкод у користуванні жилим будинком скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши ОСОБА_8А та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову ОСОБА_6, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Враховуючи ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_6 лише в частині його зустрічного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Звенигородського районного суду від 04 квітня 2013 року, що набрало законної сили, визнано за ОСОБА_6 право власності на 9/20 частин житлового будинку № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівській в м. Звенигородка, а за ОСОБА_7 визнано право власності на 11/20 частин вказаного будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ОСОБА_7 не заперечувала, що не бажає користуватися будинком спільно з відповідачем, між ними виникають конфліктні ситуації щодо проживання в будинку, тому чиняться перешкоди в користуванні належним майном відповідачу.

Це також підтверджується Актом, складеним депутатом Звенигородської міської ради 13 січня 2015 року в присутності свідків, в якому вказано, що ОСОБА_7 чинить перешкоди ОСОБА_6 в користуванні належною йому частиною будинку та не дає ключі від будинку. Крім того, в матеріалах справи міститься висновок ДІМ СДІМ Звенигородського РВ УМВС, з якого також вбачається, що з приводу даного факту ОСОБА_6 звертався також до районного відділу міліції, де рекомендовано скористатись судовим захистом своїх прав.

На підставі приведених вище доводів суд апеляційної інстанції вважає, що діями ОСОБА_7І порушуються права ОСОБА_8 як власника частини будинку, тому його зустрічний позов підлягає до задоволення.

Що стосується порядку користування спірним будинком, то колегія суддів звертає увагу на те, що будинок згідно даних Технічного паспорту має три житлові кімнати: 1-1 площею 14,40 кв. м, 1-2 площею 15,80 кв. м., 1-3 площею 11,0 кв. м та передпокій 1-4 площею 12,20 кв. м. Крім того у будинку є кухня ІІ площею 9,20 кв. м, веранда І площею 6,60 кв. м, кладова ІІІ площею 4,80 кв. м.

Звертаючи увагу на те, що ізольованими є тільки кімнати 1-2 та 1-3 вказаного будинку та враховуючи частки сторін у спільній власності, колегія суддів дійшла висновку про встановлення порядку користування спірним будинком, виділивши ОСОБА_6 в користування кімнату 1-3 площею 11,0 кв. м., а ОСОБА_7 виділити в користування кімнату 1-2 площею 15,80 кв. м. Решту приміщень - залишити у спільному користуванні. Також залишити у спільному користуванні надвірні та господарські споруди та будівлі, а саме: сарай «Б», сарай «В», убиральню «Г», погріб «Д», колодязь питний № 4.

Такий розподіл на думку суддів є практично єдиним варіантом і найбільше відповідає інтересам сторін.

За таких обставин, в звязку з неповним зясуванням судом обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6А підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування будинком та усунення перешкод в користуванні будинком задовольнити частково.

Встановити порядок користування будинком № 20 по вул. Нижньо-Хлипнівській в м. Звенигородка Черкаської області, виділивши ОСОБА_6 в користування кімнату 1-3 площею 11,0 кв. м, ОСОБА_7 виділити в користування кімнату 1-2 площею 15,80 кв. м.

Кімнату 1-1 площею 14,40 кв. м кімнату 1-4 площею 12,20 кв. м., кухню ІІ площею 9,20 кв. м, веранду І площею 6,60 кв. м, кладову ІІІ площею 4,80 кв. м, - залишити у спільному користуванні.

Надвірні та господарські споруди та будівлі, а саме: сарай «Б», сарай «В», убиральню «Г», погріб «Д», колодязь питний № 4 - залишити у спільному користуванні.

Зобовязати ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_6 перешкод в користуванні житловим будинком з надвірними та господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. Нижньо-Хлипнівській, 20 у м. Звенигородка, Черкаської області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :