Справа № 383/1108/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Адаменко І.М.,

при секретарі Одінцовій Н.Г.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області в режимі відеоконференції справу за позовною заявою Закритого акціонерного товариства «Єврофінанс» в особі ліквідатора ЗАТ «Єврофінанс» арбітражного керуючого ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ОСОБА_4» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ЗАТ «Єврофінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно. В обґрунтування позивач зазначив, що у провадженні господарсьткого суду Запорізької області знаходиться справа №19/5009/2383/11 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Єврофінанс», де ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3, який під час здійснення ліквідаційних заходів встановив, що належний товариству транспортний засіб RENAULT CLIO SYMBOL, сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, та який перебуває у заставі ПАТ "КБ Надра", за невідомих обставин незаконно без письмової згоди заставодержателя вибув із володіння власника та зареєстрований за ОСОБА_2. На цій підставі, та у відповідності до ст.387 ЦК України, просить витребувати вказаний автомобіль від відповідача ОСОБА_2 з чужого незаконного володіння та визнати за позивачем право власності на цей транспортний засіб.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просить суд задовольнити їх, посилаючись при цьому на зміст позовної заяви.

Сторона відповідача заперечила проти доводів позивача, та просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв"язку з їх необгрунтованністтю вказуючи, що є добросовісним набувачем спірного автомобіля за довговором купівлі-продажу, укладеного між ним та позивачем у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, та який не визнано недійсним, про існування обтяження .

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до змісту позову підставою звернення до суду є порушення прав власника на рухоме майно. Спірним рухомим майном є транспортний засіб RENAULT CLIO SYMBOL, сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2.

Судом встановлено, що 11 червня 2009 року, на Українській товарній біржі "Контрактова", між ЗАТ "Єврофінанс" як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем укладено договір купівлі-продажу №098282 транспортного засобу RENAULT CLIO SYMBOL, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ( а.с.77-78).

21.11.2009 року вказаний транспортний засіб зареєстровано за власником ОСОБА_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ССА 203588 (а.с.22), та який на час розгляду справи не вибув з його володіння.

Також, судом встановлено, що згідно договору застави №122-1/3-V/2006 від 29.01.2007 року ( а.с.27-28) та Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ( а.с.23-26) транспортний засіб RENAULT CLIO SYMBOL, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 є об"єктом обтяження та перебуває у заставі ВАТ КБ "Надра" в забезпечення виконання зобов"язаннь, що випливають з кредитного договору №122/МКЛ-V-2006 від 26.01.2007 року.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України, визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Отже, предметом доказування є наявність у позивача права власності на спірне майно та незаконність володіння цим майном з боку відповідача.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року №5 " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Пунктом 23 вказаної Постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння.

В судовому засіданні позивачем не доведено належними та допустими доказами факт наявності у нього права власності на транспортний засіб RENAULT CLIO SYMBOL, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 на час звернення з позовом до суду. Спірне майно вибуло з володіння позивача за його волею та на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2009 року, який ніким не оспорюється та не визнаний судом недійсним, а тому, суд дійшов висновку про правомірність права власності відповідача ОСОБА_2 на вищевказаний транспортний засіб.

До тогож, вказаний висновок не спростовується й доводами позивача, при цьому не підтвердженими належними та допустимими доказами, про відсутність письмової згоди заставодержателя на відчуження вказаного автомобіля, а з листа ОСОБА_4 від 30.11.2016 р. (.а.с.35) лише слідує, що у банку відсутні документи, якіб свідчи про надання такої згоди та не зазначено, що вони згоди позивачу на вчинення дій, пов"язаних зі зміною права власності на спірний транспортний засіб не надавали.

Також, позивачем не довоедено й самого факту наявності кредиторської заборгованості перед ПАТ КБ "Надра" станом на дату звернення до суду з позовом.

За змістом ст.392 ЦК України, лише власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право осопорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивач на час звернення до суду з позовом не є власником майна - транспорного засобу RENAULT CLIO SYMBOL, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, а тому не може звертатися до суду у спосіб, що визначений ст.392 ЦК України.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 правомірно набув право власності на транспортний засіб RENAULT CLIO SYMBOL, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 на підставі правочину, який є дійсним, належних і допустимих доказів на підтвердження вимог позивача суду не надано, відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими, а тому позивачу в задоволенні позовних вимог до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 316, 328, 387, 392 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Закритому акціонерному товариству «Єврофінанс» в особі ліквідатора ЗАТ «Єврофінанс» арбітражного керуючого ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ОСОБА_4» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Адаменко