Справа № 296/9577/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" січня 2017 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді - Шалоти К.В.,
за участі: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,
представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_3, особа, яка бере участь у справі Служба у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
У листопаді 2016 року орган опіки та піклування в особі виконкому Житомирської міської ради звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку служби у справах дітей як дитина, яка проживає в сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Зазначалось, що мати хлопчика ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, а батько дитини зловживає спиртними напоями, не піклується про дитину, не цікавиться його навчанням, учиняє з сином бійки, не працює, веде аморальний спосіб життя. При цьому обов'язки по утриманню та вихованню дитини взяла на себе двоюрідна бабуся ОСОБА_6
Представники виконкому Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судовому засіданні поданий позов підтримали, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню сина, вказували про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав як такого, що відповідає інтересам дитини.
Відповідач в судові засідання не з'явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявну у справі згоду позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення учасників процесу та думку дитини, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 18.06.2000 р. (а.с. 6).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.09.2013 р. ОСОБА_5, яка являлась матір'ю неповнолітнього ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с.7).
Так, позов мотивований тим, що батько дитини - ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а систематична профілактична робота, яка проводилась з батьком дитини суб'єктами соціальної роботи, позитивного результату не дала.
Із актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 23.02.2016 р. та 18.05.2016 р., складений працівниками служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи ЦСССДМ проведеного за місцем проживання дитини у АДРЕСА_1 слідує, що санітарний стан житла задовільний, наявний газ, вода опалення, електропостачання відключено за борги, в приміщенні брудно, речі розкидані, посуд не помитий (а.с.8-9) .
Згідно рапорту-характеристики старшого інспектора ЖВП ОСОБА_7 вбачається, що гр. ОСОБА_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання характеризується з негативного боку, зловживає спиртними напоями, не працює, вихованням сина не цікавиться та в повній мірі не займається (а.с.18).
Згідно зі ст.18, 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.
Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КпАП України (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей) згідно постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 08.11.2013 року (а.с. 34).
Відповідно до повідомлення ГУНП в Житомирській області №1486/1 від 13.09.2016 року працівниками Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області відносно гр. ОСОБА_3 09.06.2016 року було складено адміністративний протокол (АП №004555) за ч. 1 ст. 184 КУпАП та 02.11.2016 адміністративний протокол (АП №007061) за ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Згідно характеристики учня Житомирського вищого професійного училища-інтернату, ОСОБА_4 слідує, що останній навчається з 01.09.2015 року на державній формі навчання за професією: "Оператор комп'ютерного набору. Електромеханік з ремонту та обслуговування лічильно- обчислювальних машин". Навчається на достатньому рівні. Вказується, що у взаємовідносинах з одногрупниками проявляє нестриманість, некомунікабельність. Різка зміна настрою без явних причин свідчить про нестійку емоційно-регуляторну сферу особистості. Бабуся приділяє значну увагу вихованню ОСОБА_4, підтримує контакт з класним керівником (а.с. 12).
Відповідно до ч.2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Так, заслуханий в судовому засіданні ОСОБА_5 вказав, що батько ОСОБА_3 не цікавиться його життям, постійно зловживає алкогольними напоями, матеріальної допомоги не надає. Зазначив, що протягом останніх трьох місяців з батьком не проживає, перебуває на утриманні бабусі, яку в подальшому бажає бачити своїм опікуном.
Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування (рішення міськвиконкому від 08 грудня 2016 року №1129) ОСОБА_3 злісно ухиляється від виконання обов'язків з виховання та утримання сина, у помешканні, де проживає сім'я, антисанітарні умови проживання, зручності відсутні, вода, електропостачання відключені за борги. Пенсію по втраті годувальника батько витрачає не за призначенням, на власні потреби, тому виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 39).
Із роз'яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.
Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконує свої батьківські обов'язки відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не турбувався про нього, при цьому відсутні докази у підтвердження того, що відповідач цього не робить з поважних причин, тому суд вважає, що ОСОБА_3 злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи, що характер поведінки останнього до сина не змінилося і після пред'явлення даного позову, суд виходячи з найвищих інтересів дитини вважає виправданим застосування такого крайнього заходу як позбавлення відповідача батьківських прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, з урахуванням вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи чи установи, яка в подальшому буде здійснювати догляд за нею, до її повноліття.
Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп. за дві вимоги немайновогохарактеру.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 367 ЦПК України, суд, -
Позов виконавчого комітету Житомирської міської ради - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею, починаючи з 14 листопада 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір в сумі 1102 (одну тисячу сто дві) грн. 40 коп.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота