Справа № 754/1549/17
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши, підписану, ОСОБА_4, як адвокатом від імені ОСОБА_2, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, про визнання права власності та визнання права власності на частину в спадщині,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення свого права власності, просить: визнати недійсною його відмову від спадщини; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину; визнати за ним право власності на 1/2 частину квартиру, як одним із подружжя; визнати 1/2 частину квартири спадковим майном; поділити спадщину в рівних частинах між ним і відповідачкою, як спадкоємцями.

У позові зазначено ціну позову щодо позовних вимог майнового характеру в сумі: 750000 грн..

До позову додано квитанції про сплату судового збору в сумі: 7500 грн..

Вважаю, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви про розірвання шлюбу з одночасним поділом майна судовий збір справляється за розірвання шлюбу і за поділ майна.

До позову додано документ про сплату судового збору за ставкою для позовних вимог майнового характеру.

Однак, крім позовних вимог майнового характеру, позивач заявляє декілька позовних вимог немайнового характеру, що в свою чергу свідчить про те, що в порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позову не додано оригінал документа, що підтверджує повну сплату судового збору.

У порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зміст позову не містить і в позові не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів того, чому п. 2 і п. 4 прохальної частини протирічать один одному, оскільки в п. 2 прохальної частини позову, позивач повністю оспорює право власності відповідачки на спадщину, а в п. 4 прохальної частини позову, позивач визнає за відповідачкою право власності на частину спадкового майна.

Також у порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зміст позову не містить і в позові не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів, які б свідчили про наявність у позивача права на участь саме в поділі спадкового майна, право на яке, як зазначається в позові, позивач, як спадкоємець у передбаченому чинним законодавством України порядку на час подання позову, ще не набув.

Крім того, в порушення ч. 8 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви не додається належних документів, що підтверджують повноваження ОСОБА_4, як представника позивача. Зокрема, додана до позову копія договору про ведення справи в суді та надання юридичної допомоги № 26/12-С від 26.12.2016 року, належним чином взагалі не завірена і до неї не додано відповідних документів ОСОБА_4, як адвоката.

Невиконання вимог ст. 119 ЦПК України, перешкоджає відкриттю провадження у справі.

За таких обставин, позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Підписану ОСОБА_4, як адвокатом від імені ОСОБА_2, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, про визнання права власності та визнання права власності на частину в спадщині, залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем або ОСОБА_4 даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: