БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

Справа № 2о/408/134/17

№408/1467/17

12 квітня 2017 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Карягіної В.А..

присяжних ОСОБА_1,ОСОБА_2

при секретарі- Савенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт.Біловодськ, заяву ОСОБА_3, заінтересована особа управління Пенсійного Фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 з 12 липня 2014 року.

В обґрунтування вимог заявниця в заяві вказала, що вона є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. ЇЇ син ОСОБА_5 разом зі своєю сімєю, яка складається з нього, його дружини ОСОБА_6 та дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Востаннє вона бачила сина 12 липня 2014 року вранці, коли він прийшов до неї разом з її другим сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, після чого вони відправилися до Петрівського РВ ГУМВС України в Луганській області, оскільки її син ОСОБА_10 на той час виконував обовязки начальника Петрівського РВ ГУМВС України в Луганській області.

Протягом ранку вона розмовляла по телефону зі своїми синами ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Останній раз розмовляла з ними приблизно о 12:00 годині, коли вони сказали, що з ними все гаразд та вони повертаються до с. Валуйське.

Під час повернення додому, в районі с. Плотина Станично-Луганського району, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 були зупинені невідомими особами та їх забрали в невідомому напрямку в транспортному засобі, який належав ОСОБА_9, після чого їх більше ніхто не бачив.

16 липня 2014 року вона, разом з дружиною ОСОБА_5 - ОСОБА_12 та дружиною ОСОБА_12 - Іриною звернулися із заявами до чергової частини Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області про викрадення її синів.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000762 до ЄРДР 16.07.2014 року були внесені відомості про надходження від неї заяви про незаконне позбавлення волі ОСОБА_5 та ОСОБА_9. Вона зверталася в усі слідчі органи та СБУ із заявами про розшук її синів. Від Головного слідчого управління СБУ вона отримала відповідь за вих..№ 6/Л-1673/2 від 19.08.2015 року про те, що відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_12 кримінальне провадження не розпочиналося та вони не затримувалися.

На сьогодні відсутні відомості щодо стану розгляду кримінального провадження за її заявами.

У звязку з тим, що дружина її сина ОСОБА_6 одна утримує і виховує неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, і має право на отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії при умові визнання ОСОБА_4 померлим чи безвісно відсутнім. Тому вона вимушена звернутися в суд з заявою про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала вимогу, викладену в заяві, та пояснила, що синів вона бачила востаннє 12 липня 2014 року, коли вони ішли на роботу. Їй відомо,що коли сини поверталися до дому, їх зупинили невідомі особи та забрали в невідомому напрямку в транспортному засобі, який належав сину ОСОБА_10. Після їх зникнення вона бачила даний транспортний засіб на території місця розташування військовослужбовців в Станиці Луганській, на якій вже в той час були встановленні військові номерні знаки. На її звернення до командира даного розташування ніяких відповідей не надано. Також пояснили, що вона зверталася до усіх можливих органів з заявами про розшук її синів та на даний час відсутні будь-які відомості про їх місцезнаходження.

Представник заінтересованої особи начальник управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області в заяві, адресованій суду, просить справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 10,11 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В відповідності до п.3 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч.1, 2 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Право на пенсію внаслідок втрати годувальника виникає і у випадку визнання годувальника в установленому порядку безвісно відсутнім згідно зі ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до відомостей, зазначених в довідці Валуйської сільської ради станично-Луганського району №249 від 17.01.2017 року з 12.07.2014 року по теперішній час ,ОСОБА_5 відсутній за фактичною адресою проживання, а саме : Станично-Луганський район, с. Валуйське, вул. 1 Травня,1ж.(а.с.15)

Відповідно до відомостей, зазначених в довідці Валуйської сільської ради станично-Луганського району №570 від 15.02.2017 року з 14.07.2014 року по теперішній час ,ОСОБА_5 відсутній за місцем реєстрації, а саме : Станично-Луганський район, с. Валуйське, вул. Октябрське,58.(а.с.16)

Згідно витягу з кримінального провадження №0000762 встановлено, що заява ОСОБА_3 внесена до ЄРДР 16.07.2014 року за ч.3 ст.146 КК України (а.с.20).

Згідно з ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

За вказаних обставин суд дійшов до висновку, що за останнім відомим суду місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 більш двох років відсутні відомості та дані про його місце перебування, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім.

На підставі ст. 43 ЦК України, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 234, 235, 246-250, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, безвісно відсутнім з 12 липня 2014 року.

Копію рішення направити заінтересованій особі для відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного сулу Луганської області через Біловодський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя

Біловодського районного суду

Луганської області ОСОБА_8

Присяжні : ОСОБА_1

ОСОБА_2