Провадження № 2/646/754/2017
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Салайчук С.М.,

за участі секретаря Сімоненко К.Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Червонозаводському районі м.Харкова управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому вона просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування вимог зазначила наступне. Вона є власником спірної квартири на підставі договору купівлі - продажу від 26.12.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу в реєстрі за №5647. У вказаній квартирі окрім неї зареєстрований її син ОСОБА_2, про що свідчить довідка з місця проживання про склад сімї. Відповідач більше двох років добровільно виїхав з квартири, та мешкає в Російській Федерації, в квартирі відсутні його особисті речі. Оскільки у вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач, позивач змушена сплачувати комунальні послуги за нього, що утворює для позивачки додаткові труднощі.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надійшло нотаріально завірена заява ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності, та про визнання позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням доводів позовної заяви та наданих суду доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.12.2001 року власником спірної квартири, за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1 (а.с.7)

Згідно даних адресно-довідкового бюро, в спірній квартирі зареєстрований ОСОБА_2. (а.с.11)

Відповідач ОСОБА_2 більше двох останніх років не проживає в спірній квартирі та в квартирі відсутні його особисті речі.

Згідно ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього розгляду справи. У разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, згідно нотаріального завіреної заяви ОСОБА_2, останній позовні вимоги визнав у повному обсязі, та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач в квартирі АДРЕСА_2, власником якої є позивач, відсутній понад один рік, а тому позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею у спірній квартирі, підлягає задоволенню.

За вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 217 ЦПК України, ст.ст. 317, 386, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Червонозаводському районі м.Харкова управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Салайчук