Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожити газ за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року,

встановила:

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз» (далі - ПАТ «Тернопільміськгаз») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 є споживачем природного газу та перебуває в договірних відносинах з позивачем по наданню послуг з газопостачання по АДРЕСА_1. За період з 1 лютого 2010 року по 1 липня 2015 року заборгованість за спожитий природній газ становить 15 671,99 грн, яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути дану заборгованість з ОСОБА_4 в судовому порядку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Тернопільміськгаз»

15 671,99 грн заборгованості за спожитий природній газ та 1 378 грн судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, а саме в розмірі 5 024,85 грн, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку в порядку ст. 212 ЦПК України, вірно застосовував положення

Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 9 грудня 1999 року, в редакції, що діяла з 29 лютого 2012 року і у 2014 році, та прийшов до правильного правового висновку, що ОСОБА_4, який є споживачем послуг з газопостачання, не виконував встановлений законодавством обов'язок знімати фактичні показники лічильника газу станом на кожне 10 число місяця та проводити оплату за надані послуги виключно по фактичних показниках, які фіксуються на особовому рахунку споживача на підставі наданих повідомлень про оплату і, таким чином, допустив заборгованість по оплаті за використаний природній газ, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Доводи касаційної скарги були предметом розгляду апеляційним судом та правомірно відхилені.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.С.Ткачук