Номер провадження: 22-ц/785/2384/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі Сідлецька Ю. С.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 20.12.2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4

про спростування неправдивої інформації, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

в червні 2016року представник позивача ОСОБА_2, який діяв по довіреності, звернувся до Суворовського районного суду м. Одеса до відповідача ОСОБА_4 з позовом про спростування неправдивої інформації, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 08.12.2012року по заяві представника ОСОБА_5- ОСОБА_4 було відкрито кримінальне провадження №0000453 з правовою кваліфікацією ч.3 ст. 190 КК України( шахрайство).

Щодо фабули кримінальної справи: у період з жовтня 1999року невстановлена особа шляхом обману та зловживання довірою засновника ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами, які мали бути надані ОСОБА_5 у вигляді девідентів у розмірі 150000грн., спричинивши тим самим своїми діями ОСОБА_5 матеріальні збитки у розмірі 150000грн., а також шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 переоформило у власність ОСОБА_2 ( позивач) майно, яке належало товариству з обмеженою відповідальністю « Норма Плюс».

В позовній заяві є посилання на те, що ОСОБА_4 розповсюдив недостовірну інформацію в частині скоєння злочину, що має ознаки ч. 3 ст. 190 КК України ( шахрайство) в наслідок чого була знищена честь, гідність, ділова репутація ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Позивач посилалася на факти, які спростовують недостовірну інформацію в частині «засновника» ТОВ ОСОБА_5:

Засновниками ТОВ «Норма Плюс» з 1999року є ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Факт того, що ОСОБА_8 не є засновником ТОВ в період з 1999року по липень 2013року встановлено на підставі заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 05.02.2016 року.

В заставному капіталі ТОВ Норма Плюс» засновники внесли:

ОСОБА_5 4055грн.;

ОСОБА_6 1095грн.

За період з 1999року по липень 2013року заставний капітал засновниками не збільшився.

Позивач посилався на те, що своїми діями 17.07.2013 року відповідач ОСОБА_4 шантажував психологічно ОСОБА_6 кримінальною справою, що відкрита та примусив підписати ОСОБА_6ВІ. протокол від 17.07.2013 року та нову редакцію статуту ТОВ «Норма Плюс», реєстрацію якого проведено ОСОБА_9

Надалі позивач посилався на те, що взагалі в діях позивача відсутній склад злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

За скаргою ОСОБА_4 від 10.03.2016 року було скасована постанова про закриття кримінального провадження №0000453 , хоча позивач вважає, що в своїй скарзі від 10.03.2016року ОСОБА_4 виклав недостовірну інформацію.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просив:

визнати, що розповсюдження недостовірної інформації представником ОСОБА_5 відповідачем ОСОБА_4, а саме те, що ОСОБА_2 ОСОБА_6 скоїли злочин, передбачений ч3ст.190 КК України , не відповідає дійсності, порушує часть, гідність, ділову репутацію;

зобовязати ОСОБА_4 припинити неправомірні дії, відносно приниження честі, гідності, ділової репутації ОСОБА_2, ОСОБА_6;

зобовязати ОСОБА_4 спростувати інформацію в частині скоєння ОСОБА_2 та ОСОБА_6 кримінального злочину, передбаченого ч 3 ст. 190 КК України тим же шляхом, як він її розповсюдив;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 100000грн. і судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав.

Рішенням суду першої інстанції від 20.12.2016 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.59-60).

В апеляційній скарзі апелянт, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, просить рішення місцевого суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального та процесуального права.

В апеляційному суді представники ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримали.

Відповідач не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений, що підтверджується зворотним повідомленням.

У відповідності з вимогами ст. 305ч2 ЦПК України неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи, не перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріалами справи, заслухавши суддю доповідача, доводи скарги, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

По матеріалам справи встановлено, що предявлення представником позивача ОСОБА_2 позову до відповідача ОСОБА_4 повязано із кримінальним провадженням, яке розглядається слідчими органами.

За зверненням адвоката ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_5 відповідно до Закону України « Про адвокатуру» до ЄРДР 08.12.2012року Суворовським відділом міліції були внесені відомості про вчинення кримінального порушення, передбаченого ч 3ст.190 КК України.

В заяві було зазначено, що у період з жовтня 1999року невстановлена особа шляхом обману та зловживання довірою засновника ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами, які мали бути надані ОСОБА_5 у вигляді девідентів у розмірі 150000грн., спричинивши тим самим своїми діями ОСОБА_5 матеріальні збитки у розмірі 150000грн., а також шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 переоформило у власність ОСОБА_2 (позивач) майно, яке належало товариству з обмеженою відповідальністю « Норма Плюс». За заявою адвоката було розпочато досудове розслідування за №0000453.

Постановою заступника начальника СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 31.12.2015року кримінальне провадження було закрито.

За зверненням ОСОБА_4, який діяв як адвокат ОСОБА_5 постанова від 31.12.2015року про закриття кримінального провадження скасована, матеріали кримінального провадження повернуті до СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для проведення та продовження досудового розслідування.

Представник позивача ОСОБА_2 вважає, що внаслідок звернення представника ОСОБА_10 ОСОБА_4 до правоохоронних органів, порушені честь, гідність, ділова репутація ОСОБА_2 та вимагає спростування інформацію, яка на його погляд є неправдивою, відшкодувати моральну шкоду за поширення такої інформації.

Суд першої інстанції посилався на вимоги ст. 277 ЦК України, якою врегульовано, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів сімї недостовірної інформації, має право на спростування інформації (частина 1 цієї норми).

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного ( частина 3 цієї норми).

Спростування інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (частина 7 цієї норми).

Статтею 280 ЦК України врегульовано право фізичної особи, особисте немайнове право якої порушено, на відшкодування шкоди.

По матеріалам справи встановлено, що предявлення представником позивача ОСОБА_2 позову до відповідача ОСОБА_4 повязано із кримінальним провадженням, яке розглядається слідчими органами.

Суд виходив з того, що звернення представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 до правохоронних органів, правовідносини, що виникли між сторонами з приводу такого звернення, не можуть бути врегульовані на підставі ст. ст.277, 280 ЦК України.

Звернення до держави, в особі суду, правоохоронного чи іншого державного органу, наділеного владними повноваженнями про вирішення спору, поновлення прав чи захист законних інтересів чи поновлення законності, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003р №8-рп/2003 (v008р710-03) не є поширенням відомостей у розумінні ст. 7 ЦК України ( редакція 1963р.), яка дія на час постановлення вказаного рішення Конституційним Судом України.

Аналогічні розяснення містяться п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи».

Представник позивача в апеляційній скарзі посилається на те, що ним до суду надані документи, якими підтверджується, що відповідач ОСОБА_4 при зверненні до правохоронних органів надав недостовірну інформацію щодо ОСОБА_2, але суд не дав оцінку наданим ним доказам і постановив незаконне рішення.

Всім документи, які приєднав до позовної заяви представником позивача, надана оцінка судом.

Доводи представника позивача щодо відсутності у її діях будь - якої вини у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч 3 КК України не можуть бути перевірені в рамках цивільного судочинства, вони можуть бути перевірені лише в рамках кримінального судочинства під час досудового розслідування кримінальної справи.

Рішення місцевого суду відповідає вимогам закону, матеріалам, що зібрані у справі, тому апеляційна скарга відхиляється, рішення місцевого суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1,308,315,317,319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, відхилити, рішення Суворовського районного суду Одеської області від 20.12.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про спростування неправдивої інформації, відшкодування моральної шкоди, залишити без змін

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_11

ОСОБА_12