справа №176/507/17
провадження №2/176/541/17
у х в а л а

06 квітня 2017 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

04 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Ознайомившись із поданою позовною заявою та доданими до неї документами приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з таких підстав.

Так, відповідно до п. 5 ч.2 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

ОСОБА_1 разом із позовом було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Однак, ухвалою судді від 06.04.2017 року в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору було відмовлено.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового харектеру сплачується судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент звернення з позовом до суду становить 640 грн.

Також, п.п. 3,5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України встановили, що позовна заява, окрім іншого, повинна містити у собі зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

ОСОБА_1, як власник житлового будинку, заявляє позовну вимогу до ОСОБА_2, в якій просить визнати останню такою, що втратила право користування жилим приміщення, а саме: будинком за адресою: м. Жовті Води, вул. Баластна, 26, власником якого є ОСОБА_1 Одночасно, ОСОБА_1 подано правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок в підтвердження свого права власності на нерухоме майно.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім'ї. Тому в даному в випадку власник повинен звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні правом власності, а не про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Проте, суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В даному випадку позивачем обрано неправильний спосіб захисту свого права, оскільки підлягає застосуванню цивільне законодавство, а не житлове законодавство.

Зокрема, ОСОБА_1 посилається на підставу відсутності ОСОБА_2 без поважних причин у житловому приміщенні понад шість місяців, що регламентується житловим законодавством України.

В той час, як цивільне законодавство України регламентує, що право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

За таких обставин вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати пяти днів з часу отримання ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків та розяснивши йому, що у разі не виконання вимог ухвали подана позовна заява буде йому повернута.

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя