У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Жданової В.С.,

суддів : Космачевської Т.В., Санікової О.С.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2016 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про надання дозволу виїзду дитини з України на територію, яка тимчасово не контролюється органами державної влади,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2016 року ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про надання дозволу виїзду дитини з України на територію, яка тимчасово не контролюється органами державної влади.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що через проведення АТО тимчасово вимушені були покинути свою квартиру, розташовану в м. Макіївка. На даний час виникла потреба в'їхати у м. Макіївка з метою перевірки власності та підтримання родинних зв'язків з рідними, які залишилися на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади.

Позивач та відповідач в судове засідання апеляційного суду не з»явилась, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. ( а.с. 87, а.с. 89 )

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про розгляд справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно та правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, з'ясував доводи позивача, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відмову задоволенні позовних вимог.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітня ОСОБА_2 разом з матір»ю з 09.10.2015 року взяті на облік як внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території України в м. Бердянську Запорізької області (довідка № ). Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, перебування дитини у м. Макіївка може бути небезпечним для її життя і здоров»я. Крім того, звертаючись з позовом до суду, позивач не надала докази того, що відповідач не надає згоду на виїзд дитини в зону АТО, що підтвердилось в судовому засіданні, так як відповідач не заперечував проти задоволення позову, тобто спір взагалі відсутній.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи і вимогам діючого цивільного законодавства.

Частиною 4 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктами 2, 4, 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231, передбачено оформлення проїзного документа дитини на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до ст..ст.7,155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Встановлено, що м. Макіївка знаходиться на тимчасово окупованій території, в районі проведення антитерористичної операції, розташоване неподалік від лінії зіткнення.

Перетини лінії зіткнення / в'їзд-виїзд м. Макіївка/ створюють загрозу для здоров'я та життя неповнолітньої дитини, наражають її на небезпеку, що є неприпустимим. Такий дозвіл суперечить ст..3 Конвенції «Про права дітей» , в якій зазначено, що держава забезпечує дитині захист та піклування.

Висновок суду першої інстанції про відмову надати неповнолітній дитині дозвіл на неодноразовий перетини лінії зіткнення при прямуванні до м. Макіївка або виїзду із міста Макіївка зроблений з урахуванням вищевказаних норм цивільного законодавства.

Крім того, позивач не зазначає дати перетину межі зіткнення та періоду перебування дитини на території, тимчасово непідконтрольній Україні.

З матеріалів справи та заяви відповідача до апеляційного суду вбачається, що він не заперечує проти перетинання межі зіткнення та в»зїду дитини у м. Макіївка, тому вирішення питання про дозвіл не є спірним і може бути вирішений батьками дитини в законом передбаченому порядку.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до повторного обґрунтування позовних вимог, які були досліджені судом першої інстанції, в рішенні наведені мотиви відмови в задоволенні позову, наведеним доказам надана відповідна правова оцінка.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам ст.. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: