Провадження № 2/761/1125/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Шевченківський райсуд міста Києва в складі:

головуючого-судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 761/24624/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа третя Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа третя Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначила, що внаслідок приватизацією житлової квартири АДРЕСА_1 25.11.1998 р. видано Свідоцтво про право власності на житло від 25 листопада 1998 року, посвідчене 08 грудня 2008 року в Київському бюро технічної інвентаризації і зареєстроване за № 2249, згідно із яким ОСОБА_2 та членам її сім'ї: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належала в рівних частинах кожному на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1. 11 листопада 2008 року ОСОБА_2 склала заповіт, що посвідчено державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі за № 3-1126.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла .

Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте, позивачу було відмовлено у прийнятті такої заяви, оскільки вона пропустила передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для подання такої заяви.

Причиною несвоєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини були такі обставини: позивач є інвалідом 1-й групи; самостійно не пересувається і потребує стороннього догляду у зв'язку із її хворобою. Після похорону матері ОСОБА_2 позивач була розгублена, з нею сталася криза фізичного стану, пов'язана з захворюванням, яке вимагало певного часу для реабілітації. До того ж, оскільки фактично. ОСОБА_2 проживала разом з позивачем у квартирі АДРЕСА_1, хоча мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. Позивач є власником особового рахунку: з нею укладені відповідні договори на оплату житлово-комунальних послуг і позивач здійснює оплату за отримані житлово-комунальні послуги

Вважаючи, що вона прийняла спадщину на підставі ч. З ст. 1268 ЦК України позивач не звернулась із заявою про прийняття спадщини своєчасно.

Тому позивач, починаючи з березня 2016 року зверталась до судів з приводу вирішення питання про прийняття спадщини, проте питання не було вирішено.

Зокрема, у травні 2016 року нею подана заява про продовження терміну прийняття спадщини до Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі окремого провадження № 761/19064/16. Ухвалою суду від 26.05.2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за, оскільки пред'явлені вимоги були зазначені в заяві у порядку окремого провадження.

Після цього, у серпні 2016 року нею подана заява про прийняття спадщини. Однак нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачці у її прийнятті за пропуском строку, встановленого ст..1270 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене та відповідно до частин 1,З ст. 1272 ЦК України просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, оскільки вищевказані нею причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини.

У процесі розгляду справи ухвалою суду від 15 грудня 2016 року залучено співвідповідачем у справі Київську міську раду за письмовим клопотанням представника Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про заміну відповідача.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради та визначити додатковий строк для прийняття спадщини з врахуванням викладених у позовній заяві обставин.

Представники відповідачів неодноразово у судові засідання не з'являлись, про час і місце розгляду справи були повідомлені.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та спадкової справи за № 116/2015 рік Третьої київської державної нотаріальної контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке їй належало. А саме, згідно із заповітом, посвідченим державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори 18 листопада 2008 року до спадкового майна віднесені:

-квартира АДРЕСА_2, яку спадкодавець заповіла сину ОСОБА_5;

-частина квартири АДРЕСА_1, яку спадкодавець заповіла доньці ОСОБА_1;

-земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3, яку спадкоємець заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у рівних частках кожному.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась у серпні 2016 року із заявою про прийняття спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2. Заява зареєстрована державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори за вхідним №710/02 від 20.08.2016 року.

У зв'язку із пропуском передбаченого ст..1270 ЦК України строку для прийняття спадщини їй було відмовлено у прийнятті заяви листом завідуючого Третьої київської державної нотаріальної контори від 20.08.2016 року за № 1391. (ас.43)

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач посилалась на те, що строк передбачений ст..1270 ЦК України для прийняття спадщин нею пропущено з поважних причин. Підставою несвоєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини були обставин, пов'язані із тим, що вона, як інвалід першої групи самостійно не пересувається і потребує стороннього догляду. тобто вільне пересування позивача для подання заяви до нотаріуса є ускладненим. Крім того, після похорону своєї матері ОСОБА_2 позивач перебувала у розгубленому стані, у неї була криза фізичного стану, пов'язана з захворюванням, яке вимагало певного часу для реабілітації. А також, вона вважала, що прийняла спадщину, оскільки до неї застосовується положення ч. З ст. 1268 ЦК України, оскільки фактично ОСОБА_2 проживала разом з позивачем у квартирі АДРЕСА_1, хоча і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2..

Відповідно до ст. 1272 ЦК України про наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1).

З'ясовуючи обставини, що мають значення для справи, суд встанови, що згідно із Свідоцтвом про право власності на житло від 25 листопада 1998 року, яке 08 грудня 2008 року посвідчено в Київському бюро технічної інвентаризації і зареєстровано за № 2249, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної державної адміністрації, на підставі розпорядження (Наказу) № 23312 від 25.11.1998 року, на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 належала гр. ОСОБА_2 та членам її сім'ї: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожному.

ОСОБА_4 02 вересня 2008 року подарував належну йому 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, що підтверджується Договором дарування від 02.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу і зареєстровано в реєстрі за № 3394.

За договором дарування від 07 грудня 2000 року. посвідченого державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори за вхідним №4-2274 ОСОБА_2 подарована ОСОБА_6 належна останній квартира АДРЕСА_3, яка КМБТІ була зареєстрована за ОСОБА_2 у реєстровій книзі за № 2249 24 січня 2001 року.

Як зазначалось, згідно із заповітом ОСОБА_2, посвідченим державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори 18 листопада 2008 року до спадкового майна спадкодавцем віднесені: квартира АДРЕСА_2, яку спадкодавець заповіла сину ОСОБА_5

Свідоцтво про право на спадщину від 23 лютого 2016 року за заповітом посвідченим державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори, 18 листопада 2008 року, було видано ОСОБА_5 державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори на квартира АДРЕСА_3.

Зважаючи на зазначені позивачем обставини, які призвели до пропуску строку звернення позивача до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, суд вважає слід визнати поважними, виходячи із такого.

Згідно із довідкою Міністерства охорони здоров'я за № 097602 серія КИ-1 від 06.08.2004 року ОСОБА_1 є інвалідом першої групи з 01 серпня 2004 року з причини загального захворювання. Інвалідність встановлена з 01 серпня 2004 року безстроково. Як зазначено у висновку про умови та характер праці ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду. (ас.16).

Окрім того, позивач, починаючи з березня 2016 року зверталась до судів з приводу вирішення питання про прийняття спадщини.

Так у березні 2016 року була направлена до Шевченківського суду м. Києва заява про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері, з якою позивач проживала сумісно у квартирі АДРЕСА_1. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року у цивільній справі окремого провадження № 761/9668/ 16-ц заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини залишено без розгляду, з посиланням на ч.4 ст.256 ЦПК України, оскільки судом встановлено, що в даному випадку фактично наявний спір про право на спадкування.

У травні 2016 року нею подана заява про продовження терміну прийняття спадщини до Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі окремого провадження № 761/19064/16. Ухвалою суду від 26.05.2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за, оскільки пред'явлені вимоги були зазначені в заяві у порядку окремого провадження.

У липні 2016 року надійшла до суду її позовна заява, яка розглядається у даній справі, яка ухвалою судді від 18 липня 2016 року була залишена без руху у зв'язку з тим, що не долучена відмова нотаріуса.

У серпні 2016 року нею подана суду лист про відмову у прийнятті спадщини Державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори за пропуском строку, встановленого ст..1270 ЦК України.

Згідно із ч.3 ст.1272 ЦК України про наслідки пропущення строку для прийняття спадщини за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа третя Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася у зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 - терміном на чотири місяця після набрання рішенням суду законної сили

З огляду на викладене на підставі ст.ст.1268,1269,1270, ч.1,3 ст.1272 ЦК України та керуючись ст.ст.10,57,60,209,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа третя Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити додатковий строк ОСОБА_1, іден. номер НОМЕР_1 на подання заяви до третьої Київської державної нотаріальної контора про прийняття спадщини, яка відкрилася у зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 - терміном на чотири місяця після набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.