Справа № 212/6884/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2017 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Колочко О.В.,
за участі секретаря судового засідання Деменко А.С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
16 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Крім того доповнив, що 17 червня 2016 року повторно було затоплено квартиру позивача та надав акт ТОВ «Житлокомцентр» від 18.06.2016. Представник позивача не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, з наслідками ухвалення заочного рішення ознайомлений.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Квартира АДРЕСА_2 (Коротченко) в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 02.11.2004 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5617867 від 29.11.2004 (а.с.10,12).
Квартира АДРЕСА_3 (Коротченко) в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області належить на праві приватної власності ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №78421186 (а.с.56-58).
16 червня 2016 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_4 (ОСОБА_5) в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про що складено акт про залиття 17.06.2016, затверджений головним інженером ТОВ «Житлокомцентр». З акту вбачається, що зі слів мешканців квартири №17 залиття квартири №13 сталося з причини випадково налитої води на підлогу, факт пориву трубопроводу холодного водопостачання чи пошкодження санітарних приладів мешканці квартири №17 заперечують. Крім того, при обстеженні квартири №13 встановлено: у туалеті сліди на стінах та стелі у мокрому стані, відшарування шпалер та потемніння на стелі (а.с.15).
17 червня 2016 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_4 (ОСОБА_5) в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про що складено акт про залиття 18.06.2016, затверджений головним інженером ТОВ «Житлокомцентр». З акту вбачається, що зі слів мешканців квартири №17 залиття квартири №13 сталося з причини випадково налитої води на підлогу, факт пориву трубопроводу холодного водопостачання чи пошкодження санітарних приладів мешканці квартири №17 заперечують. Крім того, при обстеженні квартири №13 встановлено: у туалеті сліди на стінах та стелі у мокрому стані, відшарування шпалер та потемніння на стелі (а.с.78).
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує.
Положеннями ст. 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну шкоду.
З аналізу вказаних норм закону витікає, що обовязковою умовою виникнення зобовязання відшкодування матеріальної шкоди є вина особи, яка її завдала. Разом з тим, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, тобто відповідача. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача діючим законодавством покладено обов'язок доведення відсутності її вини в завданні шкоди позивачу.
В той же час законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14, які, згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Частиною 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, частина 4 цієї статті вказує на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В розумінні ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат, то вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Так, згідно вимог ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до цих витрат належать витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів перекладачів та проведенням судових експертиз.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Позивачем належним чином підтверджені понесені ним витрати на: сплату судового збору в сумі 551,20 грн. (а.с. 1), оплата правової допомоги (а.с. 69), які підялгають стягненню з відповідача на користь позивача.
Не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 700 грн. витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку, оскільки вони не відносяться до судових витрат відповідно до вимог ст. 86 ЦПК України, відповідно до якої судом стягуються витрати за проведення експертизи, призначеної судом за клопотанням сторін.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 319, 1166, 1167 ЦК України ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 58-60, 74, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: О. В. Колочко