Номер провадження: 22-ц/785/902/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

15 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Посилаючись на те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітні діти: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На данний час сторони по справі проживають окремо, діти проживають разом із матірю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі зазначеного, ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд його задольнити, з наведених у позовній заяві правових підстав, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття дітей.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 600 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити рішення місцевого суду в частині розміру аліментів, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 460 гривень на кожну дитину щомісячно, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток. Крім того, від позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження (а.с. 2, 3).

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 12.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5).

На данний час сторони по справі однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. Неповнолітні доньки проживають разом з матірю, яка здійснює догляд за ними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Місцевий суд перевірив усі докази, які навела позивачка ОСОБА_4 у підтвердження своїх вимог, а відповідач ОСОБА_3 - у підтвердження своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про задоволення позовних вимог частково.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що місцевий суд не прийняв до уваги тих обставин, що він не має постійного працевлаштування та заробітку, не приймається судовою колегією до уваги, як обставина згідно якої слід стягувати аліменти у розмірі 460 гривень на кожну дитину, що є 1/3 частиною усіх видів його заробітку.

Оскільки ОСОБА_3 не надав доказів ні у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції, які б підтвердили його працевлаштування, тому такі твердження відповідача є безпідставними, при цьому слід зазначити, що відповідач, як батько, повинен утримувати своїх дітей як це передбачено ст. 180 СК України та оскільки дохід відповідача є нерегулярним суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, враховуючи вік, стан здоровя, матеріальне становище дітей і платника аліментів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що для різноманітного розвитку дітей розмір аліментів повинен становити не менше 600 гривень на кожну дитину в місяць. Такий розмір аліментів визначено з урахуванням сімейного законодавства і він є справедливим.

За таких обставин, доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки ці доводи суперечать закону та інтересам його неповнолітніх дітей.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_7

ОСОБА_2