АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:667/3413/15-ц Головуючий в суді І інстанції:Рядча Т.І.
Номер провадження:22-ц/791/289/17 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Склярської І.В.

суддів: Вейтас І.В.

Радченка С.В.

секретар Павловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат, пов'язаних з виконанням спадкового договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат, пов'язаних з виконанням спадкового договору, посилаючись на те, що 22 грудня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого позивач зобов'язується виконувати розпорядження ОСОБА_4 обумовлені договором, а після її смерті набуває право власності на квартиру АДРЕСА_1. З моменту укладення договору ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною виконували обов'язки покладені умовами спадкового договору. ОСОБА_3 здійснені витрати на суму 46635,00 грн. У зв'язку з тим, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17 листопад 2014 року розірвано вищезазначений спадковий договір, просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по виконанню умов договору у розмірі 46635,00 грн.

Рішенням суду від 05 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що ним доведено витрати, здійснені на виконання спадкового договору, а враховуючи, що відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, та право на захист його порушеного права передбачено ст.16 ЦК України, чого суд не врахував чим порушив норми матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача, її доводи не визнав, посилаючись на норми ч.4 ст.653 ЦК України та відсутність у спадковому договорі умов щодо повернення виконаного при розірванні договору.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за нормами ч.4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано за зобов'язанням до моменту його розірвання, якщо інше не встановлено договором або законом, та враховуючи що спадковим договором наслідки розірвання договору не передбачені, а законом такі наслідки не встановлені.

З матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що 22 грудня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого останній зобов'язався виконувати розпорядження ОСОБА_4 обумовлені договором, а після смерті набуває право власності на квартиру №11 загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 15,9 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.9).

Сторони спадкового договору мають відповідні права й обов'язки, які визначені у його умовах.

Спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов'язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно.

Із положень глави 90 ЦК України вбачається, що набувач здійснює покладені на нього договором обов'язки за свій рахунок і не має права на відшкодування витрат та сплату винагороди за рахунок майна, призначеного йому відчужувачем.

Згідно статті 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17 листопада 2014 року спадковий договір, укладений 22 грудня 2009 року ОСОБА_4 з ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. 22.09.2009 року та зареєстрований в реєстрі державної реєстрації №2677, розірвано (а.с.13-14).

Відповідно до ч.4 ст.653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Частина 4 ст.653 ЦК України імперативно встановлює певні наслідки, які можуть бути обмежені лише договором і законом.

Отже, враховуючи, що умовами спадкового договору, укладеного між сторонами не було передбачено наслідки розірвання договору, не містяться такі положення і в главі 90 ЦК України, яка регулює правовідносини щодо спадкового договору , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Представник позивача, ОСОБА_7, посилаючись на норми ст. 16 ЦК України щодо захисту порушеного права позивача, вважає, що судом першої інстанції не надано було належної оцінки доказу, отриманого при розгляді цивільної справи про розірвання спадкового договору, а саме визнання ОСОБА_4 витрат, понесених ОСОБА_3 та готовність їх відшкодувати.

Колегія суддів відхиляє ці доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки вони не спростовують мотивованих висновків суду та не ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що принципи добросовісності, розумності та справедливості зобов'язання, викладені в ч. 3 ст. 509 ЦК України і право позивача на захист свого майнового права відповідно до ст. 16 ЦК України є підставою для скасування ухваленого рішення суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на нормах ст. 1308, ч.4 ст.653 ЦК України, умовах спадкового договору, який був укладений між сторонами.

Таким чином, висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: І.В.Вейтас

С.В.Радченко