АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/450/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Ребрина К. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Сіренка Ю. В.
при секретаріНаконечній М. М.

відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року позов задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 551,2 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права і просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року в частині стягнення судових витрат, в іншій частині рішення залишити без змін.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви ОСОБА_7 сплатила судовий збір в сумі 2273 грн. за позовні вимоги про розподіл майна подружжя та розірвання шлюбу.

09.12.2016 року позивачка подала до суду заяву про залишення в частині позову без розгляду, а сама в частині позовних вимог про поділ майна подружжя. Крім того просила суд повернути квитанцію про сплату судового збору, яким було забезпечено майнові вимоги.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подані позовні вимоги про розірвання шлюбу ОСОБА_7 сплатила судовий збір в сумі 551 гривна 20 коп., який оформлено однією квитанцією про сплату судового збору як за розірвання шлюбу, так і за розподіл майна на загальну суму 2273 гривни.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Даних про звільнення кого-небудь із сторін від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

Позовні вимоги ОСОБА_7 про розірвання шлюбу задоволено, квитанція про сплату судового збору ОСОБА_7 повернута лише в частині майнових вимог. Тому понесені судові витрати при задоволенні позову повинні бути відшкодовані за рахунок відповідача.

А тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення судових витрат за задоволені позовні вимоги.

Питання про виправлення описок в судовому рішення відповідно до статті 219 ЦПК України вирішується судом, який ухвалив рішення за заявою сторони по справі.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року відхилити, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :