Провадження № 2/727/237/17
08 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Вальчук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, повернення завдатку та стягнення моральної шкоди ,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору, повернення завдатку та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 09 квітня 2016 року був укладений договір, оформлений як рахунок-фактура, згідно якого відповідач зобов'язався за його замовленням, на свій ризик, своїми силами підготовити та обробити антисептиком оциліндрований брус та зібрати стіни 0,96x1,64 м - 6 шт., 0,96x1,6 м. - 1 шт. У відповідності з цим договором, він передав відповідачу завдаток у розмірі 3000.00 гривень, про що відповідачем було особисто внесено відмітку в договір та проставлено підпис. Відповідач, згідно даного договору, зобов'язалася виконати зазначену роботу в строк два тижні, тобто чотирнадцять днів. Але СПД ФО Гросул в особі ОСОБА_2 (з 24.04.2015 року по теперішній час ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем) свої зобов'язання у встановлений строк не виконала, вимогу повернути суму отриманого завдатку ігнорувала, гроші не повернула. За його підрахунками, загальна сума заборгованості становить 8000.00 гривень.
05.09.2016 року завдаток відповідачем не був повернутий, і тому 24.10.2016 року звернувся до ОСОБА_2 з листом про виконання договору за адресою, яка була вказана в договорі. Цей лист нею не був отриманий та 21.11.2016 року був повернутий.
Вважає, що відповідач отримала 3000 грн. в якості завдатку, а так як не виконала умови договору, повинна повернути їх в подвійному розмірі.
Крім того, зазначає, що йому завдано моральна шкода, яка полягала в суттєвих емоційних переживаннях, пов'язаних з невиконанням договору, поглиблених відсутністю будь-якої інформації про причини невиконання своїх зобов'язань за договором. Моральні переживання збільшувались тоді, коли відповідач неодноразово, протягом певного часу обіцяла виконати зобовязання. Коли він запропонував розірвати договір та повернути йому гроші в грубій формі відмовляла, а потім взагалі почала його ігнорувати. Крім того, зазначений договір він укладав з ФОП ОСОБА_2 в інтересах своєї родини та своїх інтересах для проведення ремонтно-будівельних робіт, які ми планували закінчити до липня місяця 2016 року. Однак у вказаний термін роботи проведені не були, він та члени його родини не змогли втілити свої плани, поліпшити житлові умови та отримати ті матеріальні блага, на які вони розраховували та за які понесли матеріальні витрати. Завдану йому моральну шкоду оцінює у 2000 гривень.
А тому просив розірвати вказаний договір, стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь сплачений завдаток у подвійному розмірі в сумі 6000 грн. та стягнути 2000 грн. моральної шкоди, а всього на загальну суму 8000 грн.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомила.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, оформлений як рахунок-фактура, згідно якого ОСОБА_2 зобовязувалась підготовити та обробити антисептиком оциліндрований брус та зібрати стіни 0,96x1,64 м - 6 шт., 0,96x1,6 м. - 1 шт. з терміном виконання два тижні. (а.с.9)
09.04.2016 року позивачем було передано відповідачу грошові кошти в сумі 3000 грн. (а.с.9)
В звязку з тим, що ФОП ОСОБА_2 не було дотримано істотних умов договору, 30.08.2016 року звернувся до Шевченківського відділу поліції Чернівецького відділу ГУНП в Чернівецькій області з заявою про те, що ОСОБА_2 не виконує умови договору, або не повертає завдаток в розмірі 3000 грн.
Листом Шевченківського ВП ЧВ ГУНП в Чернівецькій області, ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд його повідомлення припинено у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. (а.с.10)
24.10.2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 з листом про виконання договору, однак даний лист відповідачем не було отримано. (а.с.12-13)
Вважає, що відповідач отримала 3000 грн. в якості завдатку, а так як не виконала умови договору, повинна повернути їх в подвійному розмірі.
Крім того, зазначає, що йому завдано моральна шкода, яка полягала в суттєвих емоційних переживаннях, пов'язаних з невиконанням договору, яку він оцінює в 2000 грн.
Відповідно до положень ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Згідно зі ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Суд вважає, що в судовому засідання не доведено, що грошові кошти сплачені позивачем під час укладення договору є саме завдатком, тобто платежем на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. На думку суду, грошова сума сплачена позивачем є авансом, який вносився в рахунок майбутніх платежів. А тому вона не може бути повернутою в подвійному розмірі.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Суд вважає, що є підстави для розірвання договору укладеного між сторонами, оскільки відповідач не виконала свої зобовязання по договору.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачем не доведено та не надано належних доказів, які б достовірно підтверджували, що діями відповідача йому була завдана моральна шкода, саме на суму 2000 грн. Враховуючи всі обставини справи, розмір доведених моральних страждань заподіяних позивачу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 300 грн. моральної шкоди.
А тому суд вважає, що договір укладений між сторонами необхідно розірвати, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені ним грошові кошти у вигляді авансу в розмірі 3000 грн. та моральну шкоду в сумі 300 грн.
Також необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати при подачі позову до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 509, 526, 530, 570, 571, 651, 653 ЦК України,ст.ст.10, 57, 60, 79, 88, 212 215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Договір укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3300 (три тисячі триста ) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: