СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/40/17
ун. № 2-1603/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Ю.В.,

за участі секретаря - Севрюк К.А.,

без участі сторін,

розглянувши скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» - Лисенка Володимира Олександровича на постанову про повернення виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» - Лисенко Володимир Олександрович звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві. В скарзі представник зазначає, що на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у Суворовському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі № 2-1603/11 від 10.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») заборгованість в сумі 13 716,45 грн. 29.06.2016 року державним виконавцем С.І. Боржемським було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Виконавець керувався п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», майно на яке згідно закону можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» не погоджується із зазначеною постановою, оскільки вона є неправомірною та підлягає скасуванню.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 117).

Державний виконавець та боржник в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, направив письмові заперечення на скаргу, розгляд справи просив здійснювати у його відсутність (а.с. 120).

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 цього Закону).

Судовим розглядом встановлено, що згідно з даними ЄДРВП у Відділі ДВС на виконанні у 2016 перебувало виконавче провадження (ВП № 50055191) з примусового виконання виконавчого листа № 2-1603/11 виданий 10.12.2012 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» грошової суми у розмірі 13 716,45 грн.

08.02.2016 керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. За вказаним виконавчим документом була винесена постанова про арешт майна (ВП№47235755 старший державний виконавець Гуріна Д.І.).

За інформацією, наданою державним виконавцем, згідно довідки відділу АДР ГУ ДМС України в Одеській області боржник в місті Одесі та Одеській області не зареєстрований. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, за боржником зареєстровані 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 на момент завершення виконавчого провадження. Згідно електронних відповідей з ДНІ та УПФУ в Суворовському районі м. Одеси, відомості щодо реєстрації боржника як пенсіонера та його місце роботи, про зареєстровані відкриті рахунки боржника відсутні на момент завершення виконавчого провадження. Згідно довідки Територіального сервісного центру №5142 від 18.05.2016 автотранспорт та боржником не зареєстрований. З виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, встановлено що боржник за вказаною адресою не мешкає, про що складені відповідні акти.

Відповідно, з наданих до суду матеріалів провадження встановлено, що під час розшуку майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості є лише 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 іншого майна чи коштів у боржника не виявлено.

У відповідності до ч.7 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Таким чином, враховуючи, що іншого нерухомого майна боржник не має, а в будинку, в якому він має частку у власності, він зареєстрований та проживає, звернути стягнення на це майно неможливо.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу прийнята державним виконавцем у відповідності до чинного законодавства, а тому підстав для її скасування немає. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз'яснити скаржнику, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом року з моменту винесення відповідної постанови.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, ст. 47, 52 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» - Лисенка Володимира Володимировича - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Войтенко