Справа № 157/1521/16-ц
Провадження №2/157/48/17
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гордійчук В.М.,

за участю секретаря Вавдіюк Т.О.

позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6,

представника співвідповідача - голови Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району ОСОБА_7,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_11 ОСОБА_1 ОСОБА_12, Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району, третіх осіб, на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_11 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

06 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в інтересах сина ОСОБА_8 в якому зазначає, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_13, який є дідом ОСОБА_8, відкрилась спадщина на належні йому житловий будинок та надвірні споруди по АДРЕСА_1.

Своїм заповітом ОСОБА_13 спадкоємцем свого майна призначив її сина ОСОБА_8

Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які, крім ОСОБА_9, не претендують на спадщину і написали відмову від своєї частки у спадщині в користь ОСОБА_4 Крім того, ОСОБА_10 є інвалідом по зору, а тому вважає, що він має право на 1/12 частину в спадщині.

Вона в шестимісячний термін після смерті спадкодавця в інтересах сина звернулася із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У зв'язку з наведеним, в ході розгляду справи збільшивши позовні вимоги, просить визнати за ОСОБА_8 право власності на вищезгадане спадкове нерухоме майно.

16 січня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про визнання заповіту не дійсним, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8, посвідчений 26 жовтня 2010 року секретарем Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району Мартинюк Мариною Андріївною.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що при складанні оспорюваного заповіту, були порушені вимоги Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів №22/5 від 25.08.1994 року. Зокрема, в заповіті відсутній напис «Посвідчувальний напис на заповіті», не зазначено про те, чи підписаний він ОСОБА_13 в присутності посадової особи, яка склала заповіт; чи особу заповідача встановлено, чи перевірено дієздатність, як цього вимагає посвідчувальний напис на заповіті, не зазначена сума стягнутого мита.

Оскільки на заповіті відсутній посвідчувальний напис, заповіт не був нотаріально посвідчений, він не має юридичної сили та не породжує жодних правових наслідків.

Крім цього, в заповіті не повністю зазначено місця знаходження спадкового майна, не вказано його належності. Разом з тим, в заповіті не зазначено чиї заощадження заповідаються, кому вони належать.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник свої позовні вимоги підтримали повністю, позов ОСОБА_4 не визнали та пояснили, що покійний ОСОБА_13 добровільно склав заповіт на її сина і будь-якого впливу на нього ніхто не вчиняв. Про те, що при складанні заповіту були допущені помилки, позивач знала і вважають, що вони є не суттєвими. Просять свій позов задовольнити, а у позові ОСОБА_4 відмовити.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 позов ОСОБА_1 не визнали, а свій підтримали і пояснили, що померлий ОСОБА_13 склав заповіт під впливом позивача та його сина ОСОБА_15, які принижували його і очевидно під цим впливом позивач завела його до сільської ради, де було складено заповіт з явними порушеннями, які дають підстави визнати його недійсним. Всі їх доводи викладені в позовній заяві. Крім того позивач ОСОБА_4 пояснила, що позивач ОСОБА_1 знаючи, що в заповіті вказано, що пай матері батько заповідав їй, вона до цього часу не видала документів на цю земельну ділянку, хоча вони знаходяться в ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 не визнали та пояснили, що батько за життя негативно ставився до сина ОСОБА_15 - чоловіка позивача, який разом з нею знущалися над ним і він добровільно не міг скласти заповіт без їхнього впливу. Вони підтримують позов ОСОБА_4 і свої частки уступають їй.

Відповідач ОСОБА_9 - чоловік позивача за первинним позовом та брат відповідачі, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_11 надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначив, що він підтримує позов ОСОБА_4, а позов ОСОБА_1 не визнає.

Представник Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району - сільський голова, позов ОСОБА_4 визнала.

Заслухавши пояснення позивача-відповідача ОСОБА_1, її представника, відповідача-позивача ОСОБА_4, її представника, відповідачів ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_10, представника співвідповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає, а позовні вимоги ОСОБА_4 є підставними і підлягають до часткового задоволення.

Судом установлено, що ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що стверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 6), належав житловий будинок і господарські будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Належність вказаного нерухомого майна ОСОБА_13 стверджено довідками Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району від 12 травня 2016 року №622, 623 (а.с. а.с. 9, 10) та витягом з погосподарської книги №7 за 2011-2015 роки цієї сільської ради (а.с. 11).

Згідно звіту про оцінку цього будинковолодіння (а.с. а.с. 12-24), останнє складається із житлового будинку А-1, сараю Б-1, літньої кухні В-1, вбиральні Г, криниці Г.

ОСОБА_13 своїм заповітом (а.с. 33) належне йому вищевказане будинковолодіння заповів онуку ОСОБА_8.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказано, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином, згідно з роз'ясненнями, які містяться у вказаній постанові, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору.

Зі змісту роз'яснень вбачається, що звернутися з вимогою про встановлення нікчемності правочину позивач вправі, якщо є спір про наявність або відсутність такого факту.

Звернення окремо з такою вимогою, без застосування наслідків недійсності правочину, є правом позивача, тому в разі пред'явлення такої вимоги вона підлягає розгляду з констатацією в резолютивній частині рішення факту нікчемності правочину або відмови в цьому. Тобто в резолютивній частині рішення суду ця обставина констатується, а не вирішується як окрема вимога.

Така правова позиція викладена у постанові ВСУ від 02 березня 2016 року N 6-308цс16.

Враховуючи, що стороною по даній справі - відповідачем-позивачем ОСОБА_4 заявлено позов про недійсність заповіту ОСОБА_13 через його невідповідність вимогам закону, суд вважає, що вказана вимога підлягає розгляду.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ч. ч. 1-3, 5,6 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 219 ч. 1 ЦК України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

В силу ст. 220 ч. 1 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ст. 1 ч. 5 Закону України «Про нотаріат», у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 37 ч. 1 п. 2 Закону України «Про нотаріат», у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти (крім секретних).

Згідно п. п. 11, 12, 13 абз. 4, 18 абз. 1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів затвердженої Наказом Міністра юстиції України від 25 серпня 1994 року N 22/5, яка діяла на час складання оспорюваного заповіту, при посвідченні заповітів, довіреностей та засвідченні справжності підпису на документах перевіряється справжність підписів громадян, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії.

При посвідченні заповітів чи довіреностей з'ясовується дієздатність громадян та перевіряється правоздатність юридичних осіб, від імені яких посвідчуються довіреності. У разі посвідчення довіреності представником перевіряються його повноваження.

Якщо громадянин, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії, неписьменний або сліпий, посадова особа виконавчого комітету, крім того, зобов'язана прочитати йому текст документа і зробити про це на документі відмітку. Наприклад: "За неписьменного заповідача за його довіреністю та у його присутності заповіт після прочитання його тексту вголос підписав громадянин ОСОБА_15, що проживає в АДРЕСА_2. Якщо сліпий громадянин письменний, він сам підписує документ.

Нотаріальне посвідчення заповітів та довіреностей, засвідчення вірності копій документів і виписок з них, справжності підпису на документах здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою виконавчого комітету з прикладенням гербової печатки виконавчого комітету Ради народних депутатів (додатки NN 6 - 27).

В силу ст. 1257 ч. 1 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Допитана в судовому засідання спочатку як свідок, а потім як представник співвідповідача Мартинюк М.А. пояснила, що в жовтні 2010 року вона не тривалий час працювала на посаді секретаря Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району. До неї звернулася позивач ОСОБА_1, яка привела із собою покійного ОСОБА_13 щоб скласти заповіт. На той час вона не знала всіх положень законодавства при складанні заповіту, а тому сама набрала його на комп'ютері. Вона попросила позивача вийти з кабінету. ОСОБА_16 по вигляду мав подавлений стан і попросив скласти заповіт, що вона і зробила. Потім він запросив до кабінету позивача і передав один екземпляр їй.

Свідки ОСОБА_17, ОСОБА_18 показали суду, що добре знали покійного ОСОБА_13, для ОСОБА_17 він був кумом і часто спілкувався з ним, оскільки приходив до нього, скаржився на сина ОСОБА_15 та невістку, мав на обличчі ушкодження, навіть плакав. За даних обставин названі свідки показали, що покійний добровільно не міг скласти заповіт на користь сина позивача та сина ОСОБА_15.

Як убачається із самого заповіту, справжності підпису заповідача ОСОБА_13 не перевірено, його дієздатності не з'ясовано, посвідчувальний напис у ньому відсутній, він не прочитаний заповідувачем вголос, крім цього, не повністю вказано адресу нерухомого майна, яке передається у спадок, що свідчить про те, що цей заповіт не відповідає вимогам закону, зокрема ст. ст. 219 ч.1, 220 ч. 1 ЦК України та Інструкції, а тому є нікчемним.

Про те, що покійний ОСОБА_13 не міг читати без лупи підтвердила в судовому засідання позивач ОСОБА_4 та її сестра і брати.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що оспорюваний заповіт є недійсним через його нікчемність.

В силу ст. 1257 ч. 4 ЦК України, у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Згідно ст. 216 ч. ч. 1, 5 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оспорюваний заповіт був складений під певним тиском, а не з повної волі заповідача, однак сторони клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи не заявляли, а тому суд робить висновок на підставі досліджених доказів під час розгляду справи.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах свого сина ОСОБА_8 із позовом про визнання права власності на спадкове майна в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_13, а вказаний заповіт визнається судом недійсним, тому її позов є безпідставним щодо визнання права власності на спадкове майно на підставі заповіту. Сторони в даному випадку мають право на отримання спадщини по закону.

Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки суд відмовляє в позові ОСОБА_1, підстав для стягнення понесених нею судових витрат немає.

Відповідачем-позивачем ОСОБА_4 подано документи про сплату судового збору на суму 640 грн. та розрахунок витрат за надання правової допомоги на суму 1000 грн. за участь представника в підготовці позову та участь його в судових засіданнях. Ці судові витрати суд покладає на позивача-відповідача ОСОБА_1, а всього на суму 1640 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 203 ч.ч. 1-3, 5, 6, ст.ст. 204, 215, 219 ч.1, 220 ч.1, 236, 1257 ч.ч. 1, 4 ЦК України, ст. 1 ч. 5, ст. 37 ч.ч. 1, 2 Закону України «Про нотаріат», п. п. 11, 12, 13 абз. 4, 18 абз. 1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів затвердженої Наказом Міністра юстиції України від 25 серпня 1994 року N 22/5, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовити за безпідставністю.

Позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт зареєстрований під номером 65 від 26 жовтня 2010 року, посвідчений секретарем Карасинської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Мартинюк Мариною Андріївною, який внесений в Спадковий реєстр під номером 54629307.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 1640 (одна тисяча шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційних скарг в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Особи, які не брали участь у справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. М. Гордійчук