Справа № 509/5534/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.,

при секретарі Осадченко С.В.

за участю позивача ОСОБА_1 та її представник позивача адвокат ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2015 року до Овідіопольського районного суду Одеській області звернувся позивач ОСОБА_1 з вищеназваним позовом, в якому зазначила, що 28 серпня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір в простій письмовій формі, згідно якого відповідач зобовязаний сплати позивачу 30 000 грн. у розстрочку, частково відповідач сплатив борг, свої зобовязання в повному обсягу не виконав, а тому позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 12524,40 грн., з урахуванням індексу інфляції у розмірі 12524.40 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1482 грн., а всього 32506.40 грн.

В ході розгляду цивільної справи позивачка та її представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач та його представник з позовом не погоджується.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так судом встановлено, що 29 серпня 1992 року між сторонами був укладений шлюб. Згідно рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 28.08.2009 року по цивільної справі № 2-1711/2009 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, яке набрало чинності 08.09.2009 року шлюб був розірваний.

28 серпня 2009 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 був укладений договір у простій письмовій формі, фактичним предметом даного договору є передача відповідачем ОСОБА_3 грошей позивачу ОСОБА_1 в розмірі 30 000 грн. у розстрочку, щомісячною виплатою в розмірі 500 грн. (а.с. 9,10). Відповідач частково виконував свої зобовязання по вищевказаному договору, що підтверджується розписками (а.с. 11-15).

Відповідно до ст. 10 ч.1 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 11 ч.1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивач та її представник просять стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції та 3 процентів річних на загальну суму 32506.40 грн., посилаючись на не виконання своїх зобовязань.

Відповідач та її представник з позовом не погоджується.

Виходячи зі змісту позову з яким звернувся позивач, їх пояснень, суд приходить до висновку, що в обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на невиконання зобовязань по договору позики, згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зі змісту договору від 28.08.2009 року не вбачається, що позивач передала у власність гроші відповідачу, а тому посилання позивача на стягнення боргу, суд вважає помилковими та вважає, що між сторонами виникли інші правовідносини, які не були предметом розгляду даної справи.

Відповідач та її представник заперечуючи проти позову посилається на те, що з боку позивача не було заяви про застосування строку позовної давності. Позивач та її представник вважає, що не пропустили строк позовної давності, так як з боку відповідача були перерахування на її імя грошей, що підтверджується листом виплат (а.с.16) та листом виплат, який був поданий до суду 30.01.2017 року.

Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач та відповідач не заперечують, що лист виплати (а.с.16) складений безпосередньо власноручно позивачкою, рукописного тексту відповідача в даному листі відсутні, а тому суд не може взяту до уваги як доказ підтверджуючий дату та строки виплат з боку відповідача. Позивач надав суду лист виплат який надійшов до суду 30.01.2017 року, відповідач заперечує, щодо даного доказу.

Відповідно до Наказу МЮ України № 1000/5 від 18.06.2015 року «Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», не залежно від форм власності повинні бути стандарти правила діловодства в установах та підприємствах, з урахуванням яким чином була викладена інформація в даному листу суд не може взяти до уваги даний документ як доказ так як, він не відповідає вимогам, вищевказаним Правилам, а тому суд вважає даний лист відповідно до ст. 58 ЦПК України не належним доказом.

Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що з урахуванням предмета позову, позивач відповідно до ст. 213 ЦПК України не обґрунтував свої позовні вимоги, а тому задоволенню вони не підлягають.

При поданні позову позивач сплатила судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60, 88,174, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Овідіопольського районного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його оголошення апеляційної скарги.

Суддя: Кириченко П.Л.