Справа №345/215/17
Провадження № 2/345/375/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Шимі гель І.О.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом, свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2001 року по 19.12.2014 року.

В період шлюбу ними на імя колишнього чоловіка було придбано за 36 000 доларів США квартиру АДРЕСА_1. Для придбання даної квартири ними 30.05.2007 року в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» було взято кредит в сумі 24 000 доларів США, які були ними повернуті.

Батькові позивачки ОСОБА_4І на праві особистої власності належала однокімнатна квартира по вул.Хіміків в м.Калуші, яка була ним продана за 12 000 доларів США в 2001 році, які він подарував позивачці ОСОБА_1 Дані кошти були сплачені позивачкою, як решту необхідної суми для придбання квартири.

Так, як позивачкою у придбання квартири АДРЕСА_1 було вкладено особисті кошти в сумі 12 000 доларів США, то відповідно 1/3 частина даної квартири є її особистою власністю і лише 2/3 частини є спільною сумісною власністю подружжя.

Також за період шлюбу ними було придбано за 10 000 доларів США автомобіль марки «SKODA Octavia», який було зареєстровано на відповідача, і який після припинення подружніх стосунків залишився у відповідача.

Між позивачкою та відповідачем після припинення подружніх стосунків було досягнуто домовленість щодо поділ майна подружжя, а саме йому залишається автомобіль марки «SKODA Octavia», а позивачці вся квартира АДРЕСА_1.

Однак колишній чоловік до даного часу юридично не оформив їхню домовленість щодо поділу майна, тому вона звернулася до суду з вищенаведеним позовом.

В судове засідання позивачка та представник позивачки не зявилися, однак позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить провести поділ майна подружжя, визнавши за нею право власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1. Розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Відповідач в судову засідання не зявився, подав до суду заяву в якій вказав, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення, розгляд справи проводити у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі і 19.12.2014 року шлюб між ними розірвано (а.с.9).

В період шлюбу ними на імя колишнього чоловіка було придбано за 36 000 доларів США квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.5). Для придбання даної квартири ними 30.05.2007 року в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» було взято кредит в сумі 24 000 доларів США, які були ними повернуті (а.с.13).

Батькові позивачки ОСОБА_4І на праві особистої власності належала однокімнатна квартира по вул.Хіміків в м.Калуші, яка була ним продана за 12 000 доларів США в 2001 році, які він подарував позивачці ОСОБА_1 Дані кошти були сплачені позивачкою, як решту необхідної суми для придбання квартири.

Також за період шлюбу ними було придбано за 10 000 доларів США автомобіль марки «SKODA Octavia», який було зареєстровано на відповідача, і який після припинення подружніх стосунків залишився у відповідача.

У силу статті 60, 63 Сімейного кодексу України та ст.368, 369 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Обєктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно зі статтею 70 Сімейного кодексу України в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Установивши, що на обєкт нерухомого майна - квартиру набуто право власності на підставі цивільно-правової угоди під час шлюбу, незалежно від того, на імя кого з подружжя вона була придбана, суд приходить до висновку, що вищевказана квартира є правом спільної сумісної власності подружжя, що визнають і сторони.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 368, 369 ЦК України, ст. 60, 63, 68-72 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60,209, 212-215 ЦПК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Провести поділ майна подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: