Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9701/16-ц Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 54 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Кочетова Л.Г.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу в частині попередження про заплановане звільнення та поновлення на посаді

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (надалі КП «Теплокомуненерго» ). Просив визнати незаконним та скасувати наказ КП «Теплокомуненерго» від 25 жовтня 2016 року №118-К/тр в частині попередження про заплановане вивільнення та поновити його на посаді начальника Богунського теплового району. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вищезазначений наказ, яким його попереджено про заплановане вивільнення за п.1 ст.40 КЗпП України, є незаконним, оскільки жодних правових підстав для скорочення штату, в тому числі його посади, немає.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що відповідачем не надано доказів змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, яке призводить до скорочення чисельності або штату працівників. Він є головою первинної профспілкової організації, а тому його вивільнення можливе тільки за наявності згоди як первинної, так і вищестоящої профспілкової організації. Попередження про вивільнення до профспілкової організації має бути звернено за 3 місяці до вивільнення. Запропоновані для переведення посади не відповідають йому ні за фахом, ні за рівнем посад.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2016 року позивач був поновлений на посаді начальника Богунського теплого району (а.с.64-65), а наказом директора КП «Житомиртеплокомуненерго» від 06 вересня 2016 року №97-К/тр роботодавець поновив ОСОБА_1 на роботі 07 червня 2016 року на посаді начальника Богунського теплового району (а.с.31).

За таких обставин, на день ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі ОСОБА_1 не був звільнений.

При перевірці законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційний суд має виходити із обставин, які існували на момент ухвалення судом першої інстанції рішення, тобто на момент ухвалення судом першої інстанції рішення ОСОБА_1 не був звільнений.

З метою оперативного вирішення організаційних та технічних питань та зміною в організації управління підприємством директором КП «Житомиртепло-комуненерго» 08 червня 2016 року було видано наказ №147-аг «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників», яким було з 09 червня 2016 року виключено зі штатного розпису дві посади начальників теплових районів (Богунського та Корольовського) та введено до штатного розпису посаду заступника головного інженера (а.с.32).

На виконання вищевказаного наказу, а саме скорочення посад начальників теплових районів, директором КП «Житомиртеплокомуненерго» 20 жовтня 2016 року видано наказ №20 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників», яким зі штатного розпису виключено посаду начальника Богунського теплового району з 27 грудня 2016 року (а.с.33).

Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку зміни в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці в п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України розуміється ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. За таких обставин працівник може бути звільнений з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України, зокрема, якщо скорочується чисельність або штат працівників і така підстава може бути самостійною.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги щодо ненадання відповідачем доказів змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, яке призводить до скорочення чисельності або штату працівників, оскільки у даному випадку скорочення не є наслідком ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання КП «Житомиртеплокомуненерго», а повязуються зі змінами в організації управління підприємством. Тобто належними та допустимими доказами відповідач довів, що у даному випадку скорочення має місце. Питання ж доцільності такого скорочення не входить до повноважень суду, оскільки належить виключно до компетенції власника, який має право на свій розсуд вносити зміни в штатний розпис.

Звільнення з підстав, передбачених п.1.ч.1 ст.40 КЗпП України, можна вважати законним лише при умові дотримання власником вимог, передбачених ч.2 ст.40, ст.ст.42,43,49-2 КЗпП України, що у свою чергу є дотриманням гарантій для працівника, установлених законом.

Так, на виконання вимог ст.49-2 КЗпП України директором КП «Житомиртеплокомуненерго» 25 жовтня 2016 року було видано наказ №118-К/тр «Про попередження про заплановане вивільнення», яким попереджено начальника Богунського теплового району ОСОБА_1 про заплановане скорочення посади, яку він обіймає, та наступне вивільнення з 27 грудня 2016 року за п. 1 ст.40 КЗпП України (а.с.5).

Одночасно з попередженням про можливе звільнення роботодавець листом від 26 жовтня 2016 року №3315/1 запропонував ОСОБА_1 іншу роботу (а.с.35).

Зі змісту акту від 27 жовтня 2016 року вбачається, що позивач відмовився ставити підпис в наказі №118К/тр та отримати повідомлення про заплановане вивільнення (а.с.36).

Позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ №118-К/тр в частині його попередження про заплановане вивільнення (а.с.3).

Проте поновленню підлягає порушене право. Сам по собі наказ про попередження про заплановане вивільнення не порушує прав позивача, а навпаки є гарантією їх захисту.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач є головою первинної профспілкової організації і його вивільнення можливе тільки за наявності згоди як первинної, так і вищестоящої профспілкової організації, що попередження про вивільнення до профспілкової організації має бути звернено за 3 місяці до вивільнення, що запропоновані для переведення посади не відповідають ні за фахом, ні за рівнем посад набудуть юридичного значення при зясуванні дотримання роботодавцем вимог, передбачених ч.2 ст.40, ст.ст.42,43,49-2 КЗпП України, на день звільнення позивача, оскільки саме на цей день належить перевіряти дотримання роботодавцем встановленого законом порядку, що має передувати дню звільнення: чи був працівник попереджений про наступне звільнення не менше ніж за 2 місяці, оскільки звільнення може провадитися і значно пізніше, чи були йому запропоновані всі вакантні посади, які будуть існувати саме на день звільнення, чи дотримані гарантії, установлені ст.252 КЗпП України тощо.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що акт від 27 жовтня 2016 року не має юридичної сили через відсутність на ньому підпису керівника відповідача є надуманими.

Розірвання ж трудового договору з позивачем на час розгляду судом першої інстанції даного спору проведено ще не було, а тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено незаконності дій відповідача при складанні наказу №118-К/тр.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції повно встановив обставини справи, висновки їм відповідають, правильно застосував норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду, згідно ст.308 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: