ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/309/17
Провадження № 2-з/210/11/17
У Х В А Л А

іменем України

"02" лютого 2017 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Діпропетровської області ОСОБА_2 розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства Комерційни банк "ПриватБанк" про визнання дій протиправними та стягнення завданих збитків, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства Комерційни банк "ПриватБанк" про визнання дій протиправними та стягнення завданих збитків.

До суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» ( , юридична адреса: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги,50 ) в розмірі 13 917 627, 89 грн.які знаходяться на будь-якому рахунку Пат КБ «ПриватБанк», про що винести відповідну ухвалу.

Заяву обґрунтовано тим, що позивач вважає, що з метою забезпечення позову та недопущення незаконного використання банком ПАТ КБ «ПриватБанк» та його правонаступниками грошових коштів які знаходились на депозитному рахунку, який був відкритий на підставі договору та 19.12.2016 року були обтяжені заставою та слугують забезпеченням Договорів Позики № 1707, 1708, 1709 від 19.12.2016 року не прийняття заходів забезпечся позову, як вказує у своїй заяві представник позивача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі про визнання дій протиправними та стягнення за вдатних збитків, оскільки відповідач ОСОБА_4 або відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» матимуть змогу в супереч нормам діючого законодавства безпідставно користуватися та розпоряджатися вказаними грошовими коштами, що унеможливлює виконання рішення суду або значно його ускладнити.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову» передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до цього ж п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено про те, що згідно пункту 1 частини 1ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. На підставі цього пункту з метою забезпечення виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

Заявником не надано жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду,необґрунтовано необхідність застосування саме забезпечення позову шляхом накладення арешту на будь-які рахунки ПАТ КБ «ПриватБанк». Зокрема відсутні підтверджуючі документи рахунку відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», на які посилається заявник.

Крім того, суд вважає дане клопотання передчасним, оскільки дії не визнано протиправними та відповідач не є неплатоспроможним на даний час.

Враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є передчасною та необґрунтованою, у звязку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства Комерційни банк "ПриватБанк" про визнання дій протиправними та стягнення завданих збитків - відмовити.

Копію цієї ухвали направити заявнику

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів.

Суддя: С. В. Ступак