Номер провадження: 22-ц/785/3218/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Станкевича В.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2, через представника ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, подала до судуапеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі, визнати протиправним та скасувати наказ про звільнення, зобовязати Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» поновити ОСОБА_2 на роботі та стягнути з банку на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи, відповідно яких позивач протягом своєї роботи в Акціонерному банку «Південний» займала різні посади, та перед звільненням працювала на посаді економіста першої категорії у відділенні № 15-38 на підставі Наказу № 767-к.

19 лютого 2016 року було складено Акт проведення службового розслідування в Акціонерному банку «Південний» за результатом якого 22 лютого 2016 року ОСОБА_2 було звільнено на підставі Наказу № 204-к-рс у звязку із втратою довіри за п. 2 ч. 1 статті 41 КЗпП України.

Вбачається, що в ході службового розслідування були виявлені факти порушення ОСОБА_2 чинного законодавства України, внутрішніх положень банку та посадових обовязків, що полягають у здійсненні операцій по видачі готівкових коштів через касу Акціонерного банку «Південний» з банківських рахунків клієнтів банку, ініційованих без відома клієнтів та без їх присутності . Документи з видачі готівки оформлювались безпосередньо за підписом ОСОБА_2.

15 лютого 2016 року позивач надала керівництву Акціонерного банку «Південний» письмові пояснення, в яких визнала той факт, що, дійсно , здійснювала операції по клієнтам без їх присутності.

В суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, обіймаючи посаду економіста першої категорії виконувала функції контролю за ідентифікацією та верифікацією клієнтів банку, проведенню фінансових операцій клієнта та фактично була відповідальним виконавцем банку (контролером), що співпадає з переліком посад і робіт, що виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпустки), перевезення або застосування в процесі виробництва, у звязку з чим між Позивачем та Акціонерним банком «Південний» було підписано: Договір про повну матеріальну відповідальність від 01.01.2014 року.

Відповідно до п. 1 Договору про повну матеріальну відповідальність від 01.01.2014 року, працівник, що обіймає посаду економіста першої категорії або виконує роботу безпосередньо повязану із зберіганням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей в межах посадової інструкції, бере на себе повну матеріальну відповідальність за схоронність ввірених йому адміністрацією матеріальних цінностей, і у звязку з вищевикладеним зобовязується: дбайливо ставитися до переданих йому адміністрацією для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей адміністрації і вживати заходів для відвернення заподіяння їм шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження переданих йому для зберігання адміністрацією матеріальних цінностей; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки переданих йому для зберігання адміністрацією матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації переданих йому для зберігання адміністрацією матеріальних цінностей.

Отже, судом вірно зазначено, що між ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Південний» виникли трудові правовідносини, які в силу специфіки господарської діяльності банку, передбачали певні посадові обовязки, встановлені зокрема Посадовою інструкцією економіста 1-ї (2-ї) категорії відділення № 15-38 за адресом: м. Одеса, провулок Сабанський, 2 (затверджена Головою Правління Акціонерного банку «Південний» 05.05.2015 року), з якою ОСОБА_2 було ознайомлено під розпис.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, про те, що ОСОБА_2, працюючи в Акціонерному банку «Південний», повинна була діяти в межах підписаних нею посадової інструкції та договору про повну матеріальну відповідальність.

Крім того, судом достовірно встановлено, що позивачем здійснювались банківські операції без присутності клієнтів банку, що фактично підтверджує Позивач в своїй пояснювальній записці від 15.02.2016 року, що свідчить про той факт, що проведення банківської операції без присутності клієнта (а саме ініціювання грошового переказу, видача готівкових коштів з банківського рахунку, тощо), так само й не проведення ідентифікації чи верифікації клієнта перед проведенням банківської операції, що передбачає рух грошових коштів за рахунком є порушенням діючого законодавства України.

У звязку з чим доводи апелянта щодо не скоєння останньою жодних противоправних дій спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

Таким чином, зважаючи на положення ст. 139 КЗпП України, за якими працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір, та на те, що за наведеними вище обставинами позивач порушила такі вимоги законодавства, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Тому, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог через те, що звільнення ОСОБА_2 відбулось у звязку з втратою довіри за п. 2 ч. 1 статті 41 КЗпП України, та жодних порушень трудового законодавства України з боку Акціонерного банку «Південний» не було допущено.

Доводи апеляційної скарги про те, що банком були порушені вимоги ч. 1 статті 43 КЗпП України є хибними, оскільки відповідно до статті 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

Посилання в апеляційній скарзі щодо залучення до матеріалів справи лише однієї посадової інструкції ОСОБА_2, котра датована 05.05.2015 року (а.с.156), не має істотного характеру, оскільки посадові обовязки позивача зазначені в інструкції від 31.07.2012 року, яка була надана до заперечень на апеляційну скаргу, повністю дублюються інструкцією від 05.05.2015 року.

Відповідно до пункту 1.3. Посадовій інструкції від 31.07.2012 року, (п.1.1., 1.3. Посадової інструкції від 05.05.2015 року, економіст «в своїй роботі керується чинними законодавчими актами України, нормативними та інструктивними документами НБУ, Положеннями (технологічними картами, наказами, розпорядженнями, тощо), що регламентують обслуговування фізичних осіб, затверджених Акціонерним банком «Південний» із змінами і доповненнями, Положенням про порядок обробки персональних даних у базах персональних даних Акціонерного банку «Південний (затв. 28.12.2011 року) та цією посадовою інструкцією…»

Відповідно до пункту 2.23. Посадової інструкції від 31.07.2012 року, (п.2.17, п. 2.41. Посадової інструкції від 05.05.2015 року, а.с. 93-94) економіст зобовязаний «здійснювати прийом від клієнтів грошових документів, контролювати правильність їх оформлення відповідно з вимогами Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року за №174».

Крім того, в зазначеній посадовій інструкції вказується наступні посадові обовязки ОСОБА_2:

п.2.6. (п.2.32 Посадової інструкції від 05.05.2015 року, а.с. 93) економіст зобовязаний «виконувати бухгалтерські проводки операцій відділення операційному дні банку (ОДБ) за рахунками, закріпленими за відділенням, своєчасно, правильно та на законних підставах у відповідності до інструктивних документів»;

п.2.9. (п.2.29 Посадової інструкції від 05.05.2015 року, а.с. 93) економіст зобовязаний «виконувати грошові перекази від фізичних осіб без відкриття банківського рахунку в національній та іноземній валютах»;

п.2.10 (п.2.30 Посадової інструкції від 05.05.2015 року, а.с. 93) економіст зобовязаний «оформлювати та здійснювати грошові перекази по системі «WESTERN UNION», «UNISTRIAM», «MONEY GRAM», та інші перекази»;

п.2.18 економіст зобовязаний «відкривати касовий день відділення. Закривати касовий день відділення по закінченню робочого дня (після звірки з зав.касою відділення залишку грошових коштів та інших цінностей»;

п.2.19 економіст зобовязаний «оформлювати підкріплення каси грошовими коштами та банківськими металами»;

п.2.25 економіст зобовязаний «оформлювати касові документи по прийому платежів в готівковій формі від фізичних осіб та юридичних осіб на рахунки отримувачів»;

п.2.37 (п.2.41 Посадової інструкції від 05.05.2015 року, а.с.94) економіст зобовязаний «виявляти операції, котрі підлягають фінансовому моніторингу».

Таким чином, в суді апеляційної інстанції знайшов підтвердження той факт, що до кола трудових обовязків позивача відносилось виконання операцій, що повязанні з безпосереднім обслуговуванням цінностей, та це виконання мало відповідальний, підзвітний характер з наявного обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

ВСУ в своїй постанові від 20.04.2016 року по справі №6-100ус16 сформував чітку позицію щодо звільнення саме з вказаних вище підстав:

«… Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України).

Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіря до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обовязкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстав втрати довіря може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т.п), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями)…»

Конкретні факти порушень, які були виявлені службовим розслідуванням, та проти яких позивач не заперечує мали місце 13.02.2015 року (а.с.156). Зазначені факти належним чином зафіксовані в Акті проведення службового розслідування від 19.02.2016 року (а.с. 112).

Безпосередньо протиправні банківські операції здійснювались позивачем в період чинності Посадової інструкції економіста1-ї (2-ї) категорії Відділення №38 (затвердженої Головою Правління Акціонерного банку «Південний» 31.07.2012 року), з якою ОСОБА_2 належним чином ознайомлено 03.01.2014 року. Зазначений факт також зафіксований в акті проведення службового розслідування від 19.02.2016 року (а.с. 115-116).

Відповідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: В.А. Станкевич

ОСОБА_4