Провадження № 2/742/664/17
Єдиний унікальний № 742/2493/13-ц
УХВАЛА

12 квітня 2017 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді Білокур В.І., при секретарі Сірій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя і за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя та поділ майна, у зв»язку з нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ :

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину майна, що було придбано ними під час перебування у шлюбі.

У травні 2013 року ОСОБА_2 предявив зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя та поділ цього майна.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2014 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину майна, що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме на: 1/2 частину нежитлової будівлі магазину, що знаходиться по вул. Незалежності, 34 у с. Валки Прилуцького району Чернігівської області; 1/2 частину нежитлового приміщення в житловому будинку з підвалом, що знаходиться по вул. Ярмарковій, 41/1 у м. Прилуки Чернігівської області; 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями №88 по вул. Незалежності у смт. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області; 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями №41 по вул. Загребельній у с. Малківка Прилуцького району; 1/2 частину земельної ділянки площею 512 кв. м, що розташована по вул. Незалежності, 34 у с. Валки Прилуцького району Чернігівської області; 1/2 частину автомобіля марки «Renault Duster», 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Цим же рішенням визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме на: 1/4 частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований по вул. Костянтинівській, 46 у м. Прилуки Чернігівської області; 1/2 частину житлового будинку № 46а по вул. Костянтинівській у м. Прилуки Чернігівської області; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0565 га, розташованої по вул. Костянтинівській, 46 у м. Прилуки Чернігівської області; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0646 га по вул. Костянтинівській, 46 у м. Прилуки Чернігівської області.

20 червня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про перегляд рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи вимоги тим, що під час розгляду справи ОСОБА_2 недобросовісно віднісся до своїх процесуальних прав, не повідомив суд про зміну статусу спірного об'єкта нерухомості з житлового будинку в магазин продовольчих товарів по вул. Незалежності,88 в смт. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, а 24 січня 2014 року продав магазин ОСОБА_3 Про зазначене їй (ОСОБА_1О.) стало відомо 27.05.2014 року, після постановлення апеляційним судом ухвали про закриття провадження в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину магазина продовольчих товарів. Заявник ОСОБА_1 вказує, що дана обставина є нововиявленою, оскільки, при ухваленні рішення від 17 січня 2014 року судом на підтверження наявності майна, та періоду його придбання витребовувались копії всіх правоустановлюючих документів з нотаріальних контор і приватних нотаріусів, з яких вбачалося, що за адресою : Чернігівська область, Прилуцький район, смт. Мала Дівиця, вул. Незалежності,88 зареєстрований житловий будинок, а не магазин.

В судове засідання 12.04.2017 сторони не зявилися, але від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про залишення без розгляду нею поданої заяви від 20 червня 2014 року про перегляд рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами.

Тому, відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до статті 207ч.1п.5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про це.

При цьому суд враховує, що заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_4 про залишення без розгляду передбачена законом і не порушує чиїхось законних прав чи охоронюваних законом інтересів, а тому суд вважає необхідним її задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207ч.1п.5, 208, 365 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 Олександрівни про перегляд рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя і за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя та поділ майна, у зв»язку з нововиявленими обставинами залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Білокур В.І.