АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/4970/17 Головуючий у 1-ій інстанції - ПритулаН.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року про повернення заявникові для подання до належного суду позовної заяви ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майдибури Оксани Василівни про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майдибури Оксани Василівни про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії повернуто заявнику для подання до належного суду.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносини належить застосовувати правила виключної підсудності, оскільки позивачем заявлено вимоги про визнання незаконними дій нотаріуса, як державного реєстратора, в частині реєстрації обтяження на нерухоме майно.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить указану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та зобов'язати суд першої інстанції відкрити провадження у справі. Послалася на те, що на спірні правовідносини не поширюється дія ст. 114 ЦПК України, оскільки позивачем не заявлено вимог відносно нерухомого майна, а предметом спору є визнання дій нотаріуса(як державного реєстратора) незаконними.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати незаконними дії відповідача в частині внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо проведення державної реєстрації обтяження нерухомого майна №16743637, а також зобов'язати відповідача виключити зазначені відомості з відповідного реєстру.

Повертаючи позовну заяву для подачі до належного суду, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення ст. 114 ЦПК України щодо виключної підсудності, оскільки даний спір виник з приводу нерухомого майна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За змістом п. 42 Постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правила ст. 114 ЦПК України про виключну підсудність спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, застосовуються до позовів про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, указаний перелік не є вичерпним

Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про визнання незаконними дій державного реєстратора, на підставі яких було зареєстровано обтяження нерухомого майна, а у відповідних осіб виникли та(або) змінилися права і обов'язки щодо нерухомого майна, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір виник з приводу нерухомого майна в розумінні ст. 114 ЦПК України.

При цьому, відповідне нерухоме майно територіально не знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді