ухвала

іменем україни

01 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виділ частки домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_8, про визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є власником 53/100 частин будинку АДРЕСА_1.

Співвласниками цього ж будинку є ОСОБА_7, якому належить на праві власності 36/100 частин будинку, ОСОБА_8, якій належить на праві власності 11/100 частин будинку.

Посилаючись на те, що між ним та відповідачами виникають непорозуміння з приводу користування будинком, надвірними будівлями і спорудами та земельною ділянкою, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2012 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

Виділено ОСОБА_6 в натурі належну на праві власності частку в садибі АДРЕСА_1 в будинку під літ. «А-1» квартиру № 2 загальною площею 53,7 кв. м, в тому числі житловою - 33,9 кв. м, що складається з приміщень: з коридору літ. 2-1, площею 4,5 кв. м, коридору літ. 2-2, площею 5,1 кв. м, жилих кімнат: літ. 2-4, площею 7,8 кв. м, літ. 2-3, площею 18,2 кв. м, літ. 2-5, площею 7,9 кв. м, кухні літ. 2-6, площею 6,8 кв. м, тамбура літ. ІІІ, площею 3,4 кв. м, а також надвірні будівлі: вбиральню літ. «Г», літній душ літ. «М», сарай літ. «Д», льох літ. «В», навіс літ. «К», огорожу № 2, 5, хвіртку № 4.

Надано ОСОБА_6 в користування земельну ділянку № 1 з боку проїзду з окремим виїздом на проїзд площею 212 кв. м, що на 53 кв. м менше, ніж припадає на його ідеальну долю, згідно 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 березня 2012 року з межею розподілу, яка прокладена за лінією АБВГД.

Надано в користування ОСОБА_7 та інших співвласників після смерті ОСОБА_9 земельну ділянку № 2 з боку садиби АДРЕСА_2 з окремим виїздом на АДРЕСА_1 площею 288 кв. м, що на 53 кв. м більше ніж припадає на їх первісну частку.

Перерозподілено ідеальні частки і визнано, що ОСОБА_6 у садибі АДРЕСА_1 належить 56/100 частин замість 53/100 частин, ОСОБА_7 - 23/100 частин замість 25/100 частин, іншим співвласниками після смерті ОСОБА_9 - 21/100 частин замість 22/100 частин. У припиненні спільної часткової власності відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 липня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Виділено ОСОБА_6 в натурі на належну на праві власності частку в домоволодінні АДРЕСА_1 в будинку літ. «А-1» квартиру № 2, що складається з приміщень: з коридору літ. 2-1, площею 4,5 кв. м, коридору літ. 2-2, площею 5,1 кв. м, жилих кімнат літ. 2-4, площею 7,8 кв. м, літ. 2-3, площею 18,2 кв. м, літ. 2-5, площею 7,9 кв. м, кухні літ. 2-6, площею 6,8 кв. м, тамбура літ. III, площею 3,4 кв. м, загальною площею 53,7 кв. м, в т.ч., житловою - 33,3 кв. м; а також надвірні будівлі: вбиральню літ. «Г», літний душ літ. «М», сарай літ. «Д», льох літ. «В», навіс літ. «К», огорожу № 2, № 5, хвіртку № 4.

Надано ОСОБА_6 в користування земельну ділянку № 1, з боку проїзду, з окремим виїздом на проїзд, площею 265 кв. м, що відповідає його первісній ідеальній долі, згідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 03/04 від 22 березня 2012 року з межею розподілу, яка прокладена за лінією АБВГДЖЗ: відрізок АБ, прокладений по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-12» з прибудовами; відрізок БВ, довжиною 1,96 м, прокладений від лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами перпендикулярно до стіни прибудови літ. «а», по існуючий огорожі; відрізок ВГ, довжиною 4,4 м, прокласти паралельно стіні прибудови літ. «а», на відстані 2,0 м від неї в точці; відрізок ГД, довжиною 5,7 м, прокласти від точки Г до осевої лінії фундаменту розпочатої будівництвом будови літ. «И» (посередині фундаменту); відрізок ДЖ, довжиною 1,5 м, прокласти по фундаменту розпочатої будівництвом будови літ. «И»; відрізок ЖЗ, довжиною 9,4 м, прокласти по осевій лінії фундаменту розпочатої будівництвом будови літ. «И», на відстані 4,6 м від правої межі.

Надано в користування ОСОБА_7, ОСОБА_8 земельну ділянку № 2 з боку домоволодіння АДРЕСА_2, з окремим виїздом на АДРЕСА_1, площею 235 кв. м, що відповідає їх первісній ідеальній долі.

Перерозподілено ідеальні частки і визнати, що ОСОБА_6 в домоволодінні АДРЕСА_1 належить 56/100 частин, замість 53/100 частини; ОСОБА_10 67/200 частин, замість 36/100 частини; ОСОБА_8 21/200 частини, замість 11/100 частини.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа - ОСОБА_11, відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2015 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково.

Виділено у натурі ОСОБА_6 на належні йому 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 у житловому будинку літ. «А-1» коридор 2-1 площею 4,5 кв. м, коридор 2-2, площею 5,1 кв. м, жилу кімнату 2-3 площею 18,2 кв. м, жилу кімнату 2-4, площею 7,8 кв. м, жилу кімнату 2-5 площею 7,8 кв. м; в літ. «а» кухню 2-6 площею 6,8 кв. м, а всього по житлових будівлях на суму 51 732 грн 50 коп.; по надвірним спорудам - тамбур літ. «а2», льох літ. «В», сарай літ. «Д», вбиральню літ. «Г», літній душ літ. «М», навіс літ. «К», сарай літ. «Н», огорожі № 2, № 5, хвіртку № 4, а всього по надвірним спорудам на суму 35 074 грн.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № 1964/1216/1217 від 22 лютого 2016 року ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Виділено ОСОБА_6 у користування земельну ділянку № 1 площею 212,0 кв. м, з окремим виїздом на проїзд.

Виділено ОСОБА_7, ОСОБА_8 у спільне користування земельну ділянку № ІІ площею 288,0 кв. м, з окремим виїздом на АДРЕСА_1.

Перерозподілено ідеальні частки власників житлового будинку АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_6 право власності на 40/100 часток житлового будинку, замість раніше належавших йому 53/100 часток; визнано за ОСОБА_7 права власності на 54 /100 часток житлового будинку, замість раніше належавших йому 36/100 часток; визнано за ОСОБА_8 право власності на 6/100 часток житлового будинку, замість раніше належавших їй 11/100 часток.

В іншій частині у задоволенні первісного позову ОСОБА_6 та зустрічного позову ОСОБА_7 - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що виділу у натурі частки будинку ОСОБА_6 та визначення порядку користування земельною ділянкою між його співвласниками, необхідно провести відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 березня 2012 року № 03/94 ТОВ «Міський центр експертиз», оскільки запропонований експертом варіант виділу у натурі частки будинку позивача, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою максимально наближені до ідеальних часток співвласників будинку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та визначаючи порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку АДРЕСА_1 відповідно до І варіанту висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2016 року № 1964/1216/1217, апеляційний суд, врахувавши роз'яснення, викладені у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходив з того, що він фактично відповідає сформованому з 1985 року порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку, а також не порушує права співвласників, не позбавляє їх можливості належно користуватися своєю частиною будинку, не виключає їх з числа користувачів земельної ділянки, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

Як установлено судами попередніх інстанцій, житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві спільної часткової власності за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Позивачу ОСОБА_6 належить на праві власності 53/100 частини житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 10 лютого 1982 року, посвідченого 11-ю Харківською державною нотаріальною конторою за р. № 1-566; відповідачу ОСОБА_7 належить на праві власності 36/100 частини житлового будинку (1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 вересня 2011 року, виданого 11-ю Харківською державною нотаріальною конторою за р. № 6-717; 11/100 частин на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2014 року); відповідачці ОСОБА_8 належить на праві власності 11/100 частин на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року.

ОСОБА_6 користується в житловому будинку літ. «А-1» приміщеннями 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, в прибудові літ. «а» приміщенням 2-6 (раніше ІІ), тамбуром літ. «а2» приміщенням ІІІ (раніше ганок літ. «а2»), а також надвірними будівлями і спорудами: льохом літ. «В», сараєм літ. «Д», вбиральнею літ. «Г», що входили до розрахунку його частки при відчуженні частини будинку та особисто побудованим: сараєм літ. «Н», літнім душем літ. «М», навісом літ. «К», огорожами № № 2, 5, хвірткою № 4.

ОСОБА_7, ОСОБА_8 користуються в житловому будинку літ. «А-1» приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, в прибудові літ. «а» приміщенням І, тамбуром літ. «а2», приміщенням ІV (раніше ганок літ. «а1»), а також та надвірними будівлями і спорудами: сараєм літ. «Е», що входив до розрахунку частки ОСОБА_7 при відчуженні частини будинку та особисто побудованими: вбиральнею літ. «Л», літнім душем літ. «Р», воротами № 1, хвірткою № 3, колодязем № 6, огорожею № 7.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 особисто побудовані літній душ літ. «М», навіс літ. «К», сарай літ. «Н», огорожі № № 2, 5, хвіртка № 4, загальною вартістю 17 123 грн.

ОСОБА_7 особисто побудовані вбиральня літ. «Л», літній душ літ. «Р», льох літ. «П», ворота № 1 , хвіртка № 3, колодязь № 6, огорожа № 7, загальною вартістю 70 678 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до ст. 88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням виконкому Сталінської Райради депутатів трудящих від 12 травня 1959 року № 70 ОСОБА_13 надано у постійне користування земельну ділянку площею 500 кв. м для індивідуального будівництва будинку із масиву селища ім. Кірова по АДРЕСА_1.

Спірний будинок, надвірні споруди і будівлі розташовані на цій земельній ділянці та знаходяться в спільному користуванні сторін у справі.

Встановлено, що 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу від 10 лютого 1982 року.

У 1985 році ОСОБА_6 встановив огорожу № 5, якою розділив земельну ділянку площею 500 кв. м на земельну ділянки площею 212 кв. м, якою користується ОСОБА_6 по теперішній час, та земельну ділянку площею 288 кв. м, якою користується він з ОСОБА_8 по теперішній час На земельній ділянці площею 288 кв. м він у 2011 році самочинно розпочав будівництво гаража літ. «И», збудувавши під нього фундамент.

Із ксерокопій технічних паспортів, виданих КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_7 вбачається, що спірна земельна ділянка розділена огорожею літ. № 5 на дві окремі частини індивідуальними в'їздами.

Наведене свідчить, що з 1985 року по теперішній час між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8 фактично сформувався порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, згідно з яким ОСОБА_6 користується земельною ділянкою площею 212,0 кв. м, розташованою зі сторони проїзду, а ОСОБА_7, ОСОБА_8 користуються земельною ділянкою площею 288,0 кв. м, розташованою зі сторони АДРЕСА_1.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 22 лютого 2016 року № 1964/1216/1217 ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса на належні ОСОБА_6 53/100 частини будинку АДРЕСА_1 можливо виділити у натурі в житловому будинку літ. «А-1»: коридор 2-1, площею 4,5 кв. м, коридор 2-2, площею 5,1 кв. м, загальною вартістю 44 633 грн, жилу кімнату 2-3, площею 18,2 кв. м, жилу кімнату 2-4, площею 7,8 кв. м, жилу кімнату 2-5, площею 7,8 кв. м; в літ. «а» кухню 2-6, площею 6,8 кв. м, загальною вартістю 7 099 грн 50 коп., а всього по житлових будівлях на суму 51 732 грн 50 коп.; по надвірним спорудам - тамбур літ. «а2», вартістю 2 773 грн, льох літ. «В», вартістю 3 656 грн, сарай літ. «Д», вартістю 9 953 грн, вбиральню літ. «Г», вартістю 1 569 грн, літній душ літ. «М», вартістю 5 123 грн, навіс літ. «К», вартістю 5 184 грн, сарай літ. «Н», вартістю 2 248 грн, огорожу № 2, вартістю 2 507 грн, огорожу № 5, вартістю 1 197 грн, хвіртку № 4, вартістю 864 грн, а всього по надвірним спорудам - на суму 35 074 грн.

Ідеальні частки співвласників будинку (з урахуванням того, що ОСОБА_6 особисто побудовані: літній душ літ. «М», навіс літ. «К», сарай літ. «Н», огорожі № № 2, 5, хвіртка № 4 загальною вартістю 17 123 грн; ОСОБА_7 особисто побудовані: вбиральня літ. «Л», літній душ літ. «Р», льох літ. «П», ворота № 1, хвіртка № 3, колодязь № 6, огорожа № 7, загальною вартістю 70 678 грн) перерозподіляються наступним чином: ОСОБА_6 - 40/100 часток, ОСОБА_7 - 54/100 часток, ОСОБА_8 - 6/100 часток.

Фактично співвласники будинку користуються будівлями та спорудами, які входили до розрахунку часток станом на 26 січня 1982 року, право на які отримано ними за договором купівлі-продажу, за свідоцтвом про право на спадщину за законом, рішеннями Московського районного суду м. Харкова та особисто побудованими будівлями та спорудами, а тому розрахунок грошової компенсації у зв'язку з перерозподілом ідеальних часток співвласників будинку - не виконується.

Запропонований судовою будівельно-технічною, оціночно-будівельною та земельно-технічною експертизою від 22 лютого 2016 року № 1964/1216/1217 І варіант виділу частки, не порушує прав співвласників будинку ОСОБА_7, ОСОБА_8, фактично відповідає сформованому з 1985 року порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку, а також не ущемляє законні права співвласників, не позбавляє їх можливості належно користуватися своєю частиною будинку, не виключає їх з числа користувачів земельної ділянки, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування вказаного висновку апеляційного суду, який є обґрунтованим та узгоджується з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді:Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік О.В. Ступак