Ухвала

іменем україни

29 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Кадєтової О.В., Кафідової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Юрінком Інтер», третя особа: ОСОБА_4, про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування поширеної негативної недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Юрінком Інтер» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року,

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що у випуску газети «Юридичний вісник України» НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_2, на титульній та

на 5 сторінці у розділі «Ракурс» було опубліковано статтю під назвою

«ІНФОРМАЦІЯ_3», автором якої зазначено ОСОБА_5, Юридичний вісник України. У вказаній статті вміщено ряд завідомо неправдивих тверджень, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації ректора Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» ОСОБА_3». Зокрема, у вказаній статті містяться голослівні обвинувачення ректора Університету у вчиненні порушень вимог законодавства, зокрема у вчиненні корупційних дій та в невиконанні судових рішень. При цьому, у спірній статті зазначено, що ректор університету вчиняв корупційні дії; примушував певних осіб порушувати вимоги закону, цькував та в подальшому звільняв незгодних порушувати такі вимоги; пішов на серйозні порушення закону, звільняючи декана юридичного факультету Університету; вчинив тиск на Вчену раду Університету при голосуванні; не виконував судові рішення та наказував іншим особам не виконувати рішення тощо, та стверджуючи, що ректор університету не виконував судові рішення, видання «Юридичний вісник України» фактично безпідставно обвинувачує ректора університет у вчиненні злочину, передбаченого ст. 381 КК України.

Зазначена вище інформація, яка була поширена відповідачем в статті газети серед великої кількості осіб, про що свідчить, принаймні, щотижневий наклад цього видання (близько 10 000 примірників), є недостовірною і негативною, ґрунтується, на думку позивача, на безпідставних та принизливих висловлюваннях відносно нього, а також є такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, як Ректора Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана».

Ураховуючи наведене, просив визнати недостовірними та такими, що порушують його особисті немайнові права, зазначені відомості відносно нього, зобов'язати відповідача не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили опублікувати в газеті «Юридичний вісник» у верхній частині сторінки 5 у розділі «Ракурс» і з обов'язковим зазначенням на титульній сторінці газети про факт такої публікації спростування поширеної недостовірної неправдивої інформації про ОСОБА_3 Крім того, внаслідок публікації відповідачем статті, позивачу завдано моральну шкоду, яка оцінив у 12 000 грн

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 5 липня

2016 року, з урахуванням виправлення описки, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано недостовірними та такими, що порушують особисті немайнові права Ректора Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» ОСОБА_3 поширені шляхом публікації в газеті «Юридичний вісник України» твердження про примушування ОСОБА_3 певних осіб порушувати вимоги закону, цькування та подальше звільнення незгодних порушувати такі вимоги, про вчинення ОСОБА_3 тиску на Вчену раду Університету, про відмову ОСОБА_3 виконувати рішення суду про поновлення ОСОБА_7 на посаді декана юридичного факультету, та зобов'язано ТОВ «Юрінком Інтер» не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили опублікувати в газеті «Юридичний вісник України» у верхній частині сторінки 5 у розділі «Ракурс» і з обов'язковим зазначенням на титульній сторінці цієї газети про факт такої публікації, спростування поширеної недостовірної неправдивої інформації про ОСОБА_3

Стягнуто з ТОВ «Юрінком Інтер» на користь ОСОБА_3

2 000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Юрінком Інтер» просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що спірна стаття є окремим письмовим твором, у якому автором наведено нові факти, твердження, висловлювання про події , які відбулися у КНЕУ, а тому посилання відповідача на статті в інших виданнях не можуть бути підставою для звільнення останнього від відповідальності за поширення негативної недостовірної інформації. Крім того, автор статті не посилається на джерело такої інформації.

За положенням п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 2 грудня 2016 року.

За положенням ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права.

Предметом даного спору є захист честі, гідності та ділової репутації, спростування поширеної негативної недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Оскільки спірні правовідносини сторін нерозривно пов'язані з особою особи позивача, тісно з нею пов'язані, тому не допускають правонаступництва.

Ураховуючи наведене судові рішення підлягають скасуванню з закриттям провадженням у справі.

Керуючись ст. ст. 205, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юрінком Інтер» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька М.К. Гримич О.В. Кадєтова О.В. Кафідова