У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ СтупакО.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 19 листопада 2011 року з ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, мають трьох дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дружина та діти проживаються з ним в одному житловому будинку, який він утримує. Зазначає, що подальше спільне життя однією сім'єю неможливе, оскільки у них зовсім різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаємне порозуміння, між ними постійно виникають сварки, що призводить до порушення душевного та психічного стану як їх, так і дітей. Вони вже розлучались у 2005 році і знову одружувались, але намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели. Спільного господарства не ведуть, як чоловік та жінка не проживають. Подальше спільне проживання, збереження шлюбу є неможливим, суперечить його з ОСОБА_2 інтересам та інтересам дітей, у зв'язку із чим просив розірвати шлюб між ними.

У вересні 2016 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов, який обґрунтувала тим, що вона утримує дітей за рахунок коштів, які отримує від держави, як мати, яка народила третю дитину. Зазначає, що на утримання її та дітей ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги. Змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просила стягнути аліменти з ОСОБА_3 на її утримання у сумі 500 грн щомісячно, до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років; аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ОСОБА_4 повноліття; після чого стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку до досягнення ОСОБА_5 повноліття; після чого стягувати 1/4 частини заробітку до досягнення ОСОБА_6 повноліття.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 залишено без розгляду в частині вимог про стягнення аліментів.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 листопада 2011 року Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 142 розірвано.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2017 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року в частині відмови у стягненні аліментів скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року і до досягнення найстаршою дочкою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Після досягнення дочкою ОСОБА_4 повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_6, визначено аліменти на утримання синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 2/9 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Після досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_8, визначено розмір аліментів на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/9 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у грошовій формі у розмірі 500 грн щомісяця, починаючи з 19 вересня 2016 року і до досягнення сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та рішення апеляційного суду в частині встановлення розміру аліментів, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову про стягнення аліментів, виходив з того, що сторони та їх діти проживають разом в одному будинку. Не встановлено факту знаходження дітей на утриманні одного з батьків.

Проте з таким висновком обґрунтовано не погодився суд апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення першої інстанції в частині відмови у стягненні аліментів, апеляційний суд відповідно до ст. ст. 60, 212, 303, 316 ЦПК України надав належну оцінку наявним у справі доказам та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та правомірно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання дітей та дружини, врахувавши, що останній є працездатним, має постійну роботу, відсутність доказів знаходження на його утриманні непрацездатних батьків, інших осіб, відсутності доказів про його незадовільний стан здоров'я.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що встановлений розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 не забезпечать елементарну життєдіяльність дітей не знайшли свого підтвердження, оскільки, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, апеляційний суд обґрунтовано виходив із засад справедливості, добросовісності, розумності, правильно керувався ст. 183 СК України та урахував матеріальне становище батька.

Апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак