Справа № 415/1955/17
Провадження № 2-о/415/221/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Краснокутської М.О.,

за участі секретаря - Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Алчевську, Луганської області, після тривалої хвороби від великого постінфарктного кардіосклерозу з утворенням аневризми серця. 03 квітня 2017 року Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовив заявниці у реєстрації смерті її батька. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для подальшої реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. Просить встановити факт смерті ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Перевальськ, Перевальського району, Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, в місті Алчевськ, Луганської області, Україна, причина смерті: великий постінфарктний кардіосклероз з утворенням аневризми серця, зареєстроване місце проживання на момент смерті: АДРЕСА_1.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в прохальній частині заяви просила розглядати справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи - Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 19 березня 1972 року, виданого Міськбюро РАЦС м. Комунарськ, Волошиловградська обл., ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком якої вказано - ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_4.

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 15 грудня 1990 року, виданим відділом РАЦС Комунарського виконкома Луганської області, 15 грудня 1990 року укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, про що зроблено відповідний запис № 1260. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_5.

Згідно медичного свідоцтва про смерть № 204 від ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, у АДРЕСА_1, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, великий постінфарктний кардіосклероз з утворенням аневризми серця.

Згідно довідки про причину смерті № 204 від 22 березня 2017 року, ОСОБА_2, у віці ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, причина смерті - великий постінфарктний кардіосклероз з утворенням аневризми серця.

Згідно з копією рахунку-замовлення № 103 від ІНФОРМАЦІЯ_3, виданого КП «Рітаульна служба» м. Алчевськ, доставка покійного до моргу МСЧ, адреса АДРЕСА_1, прізвище замовника ОСОБА_6А, прізвище покійного ОСОБА_2

Згідно з копією довідки КП «Рітаульна служба» м. Алчевськ, ОСОБА_2 буде захоронено 24 березня 2017 року.

Згідно відмови Алевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області №39 від 03.04.2017 р. у державній реєстрації факту смерті ОСОБА_2 відмовлено, оскільки пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 у зв'язку з чим відмовлено у державній реєстрації смерті

Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р, м. Алчевськ відноситься до території, де здійснювалася антитерористична операція.

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими», Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 року та Постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» визнані тимчасово окупованими окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території.

Приписами п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За вимогами ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Встановлення даного факту, має юридичне значення та необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її батька та отримання свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215, 234,256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Перевальськ, Перевальського району, Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, в місті Алчевськ, Луганської області, Україна, причина смерті: великий постінфарктний кардіосклероз з утворенням аневризми серця, зареєстроване місце проживання на момент смерті: АДРЕСА_1.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

СУДДЯ М.О.КРАСНОКУТСЬКА