Справа № 541/2507/16-ц
Провадження № 2/541/115/2017
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В..,

з участю секретаря судового засідання Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, третя особа ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним протокол № 187922 від 03.08.2016 проведення електронних торгів по лоту № 159973 з реалізації нерухомого майна, а саме садибного індивідуального житлового будинку загальною площею 123,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м.Миргород, вул.Котляревського, 159, в звязку з тим, що вказані торги були проведені за ціною, визначеною у звіті про оцінку нерухомого майна від 20.12.2015, тобто за оцінкою, визначеною у звіті, який станом на 03.08.2016 втратив чинність, так як був підготовлений більш ніж за шість місяців до проведення повторних торгів, що є порушенням ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», тому унеможливлює реалізацію нерухомого майна на законних підставах, що порушує права позивача отримати грошові кошти від реалізації майна. Крім того, в порушення вимог ч.5 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», відповідачем не визначено статус земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, що підлягає реалізації.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності (а.с.44) позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності (а.с.90), під час участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (а.с.41-43, 50-55).

Представник відповідача ДП «СЕТАМ» ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності (а.с.69) в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення проти позову в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем не надано жодних доказів порушення ДП «СЕТАМ» його законних прав та інтересів та встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 (а.с.60-67, 74-81).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.26, 49, 85, 86).

Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до вимог частини 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться в порядку іншого судочинства.

Згідно з роз'ясненнями, які викладені в п.п.2, 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно зі статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, на яке звернено стягнення, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями на підставі договору між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК до договору купівлі-продажу на конкурсах, аукціонах (прилюдних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (з урахуванням особливостей її проведення). У звязку із наведеним спір про визнання недійсним аукціону (прилюдних торгів) або визнання його таким, що не відбувся, проведеного спеціалізованою організацією щодо реалізації майна, на яке було накладено арешт за виконавчим документом, вирішується судом у порядку цивільного судочинства, якщо однією з його сторін є фізична особа.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2016-03.08.2016 року в рамках виконавчого провадження №16589846 проводилась реалізація садибного індивідуального житлового будинку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м.Миргород, вул.Котляревського, 159а, який належав на праві власності ОСОБА_2, шляхом проведення електронних торгів лотом №159973. Організатором торгів був відповідач ДП «СЕТАМ» за договором з відповідачем ОСОБА_1 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 187922 торги визнані такими, що не відбулися, в звязку з відсутністю допущених учасників торгів. Таким чином, фізичні особи участі в торгах не брали.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані, між іншим, з визнанням недійсними договорів, укладених суб'єктами господарювання, або між суб'єктами господарювання та органами державної влади і місцевого самоврядування шляхом проведення прилюдних торгів (аукціону), у тому числі договорів купівлі-продажу і оренди землі, а так само визнання недійсними актів про проведення відповідних торгів (аукціону). При цьому в останньому випадку набувач майна, реалізованого на торгах (аукціоні), незалежно від наявності у нього статусу підприємства чи організації в розумінні частини першої статті 1 ГПК (тобто підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, громадянина, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і набув статусу суб'єкта такої діяльності), залучається до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, і, отже, відповідна справа за будь-яких обставин підлягає розгляду господарським судом.

Відповідно ст.21 ГПК України сторонами у господарських спорах, які підвідомчі господарським судам, є позивачі та відповідачі; позивачами є підприємства, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкту підприємницької діяльності, що подали позов; відповідачами є юридичні особи, фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, до яких пред'явлено вимогу.

З огляду на те, що сторонами у даній справі є юридичні особи і оспорюється акт про проведення прилюдних торгів в ході реалізації арештованого майна на підставі угоди між субєктом господарювання та органом державної влади, суд вважає що даний спір підвідомчий господарському суду та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 15, 205, 209, 210, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_6