Справа № 355/1014/16-ц
Провадження № 2/355/12/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленка К.В.

з участю секретаря Старенької С.М.

позивачів ОСОБА_1., ОСОБА_2

представників позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_9 прокуратури центрального регіону України, ОСОБА_10 Управління Національної поліції України в Київській області, ОСОБА_10 Управління державної казначейської служби України в м. Києві треті особи на стороні відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з зазначеними позовами мотивуючи їх тим, що 12 травня 2016 року на ділянці автодороги Київ-Харків 54 км +700 м поблизу населеного пункту с. Бзів Баришівського району Київської області слідчим військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 та прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 проводився слідчий експеримент в межах кримінального провадження №0000084 від 13.02.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Для проведення слідчого експерименту вищезазначеними особами було залучено транспортний засіб ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «бочка» без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_11, автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Для забезпечення безпеки дорожнього руху під час проведення слідчого експерименту слідчим та прокурором залучено інспектора поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8

Проте, ані відповідальними особами за проведення слідчого експерименту, ані інспектором поліції не було вжито жодних заходів щодо забезпечення безпеки руху водіїв автомобілів, в тому числі не було встановлено жодних попереджувальних чи обмежувальних знаків під час проведення даної слідчої дії.

Близько 21 год. 50 хв., ОСОБА_12, керуючи технічно справним автомобілем MERCEDES-BENZ E320, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить позивачу, ОСОБА_1 на праві власності, виїхав з автозаправки «Маршал», що знаходиться на а/д Київ-Харків 54 км +700 м та набравши швидкість перелаштувався з полоси розгону в праву полосу руху на а/д Київ-Харків в напрямку м. Харків. Після виїзду на полосу руху автомобіль MERCEDES-BENZ E320, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12, зіткнувся з причепом «бочка» без державного номерного знаку автомобіля ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль MERCEDES-BENZ E320, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить позивачу ОСОБА_1 та автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_2 отримали механічні пошкодження.

Позивачі вважають, що оскільки слідчий та прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також інспектор поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8 є посадовими особами ОСОБА_9 прокуратури центрального регіону України та ГУ Національної поліції України в Київській області відповідно, тому обовязок відшкодування шкоди має бути покладено саме на ОСОБА_9 прокуратуру центрального регіону України та ГУ Національної поліції України в Київській області.

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_9 прокуратури центрального регіону України та ГУ Національної поліції України в Київській області солідарно на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 76 152 (сімдесят шість тисяч, сто пятдесят дві) гривень заподіяної матеріальної шкоди та 20000 грн. заподіяної моральної шкоди та судові витрати на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_9 прокуратури центрального регіону України та ГУ Національної поліції України в Київській області солідарно на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 59075,77 (пятдесят девять тисяч, сімдесят пять гривень, сімдесят сім копійок) 5000 грн. заподіяної моральної шкоди та судові витрати на правову допомогу та втрачений заробіток.

Представник відповідача ОСОБА_9 прокуратури центрального регіону України ОСОБА_5 позов не визнав в повному обсязі та пояснив, що в дійсності 12 травня 2016 року на ділянці автодороги Київ-Харків 54 км +700 м поблизу населеного пункту с. Бзів Баришівського району Київської області слідчим військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 та прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 проводився слідчий експеримент в межах кримінального провадження №0000084 від 13.02.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Для проведення слідчого експерименту вищезазначеними особами було залучено транспортний засіб ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «бочка» без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_11, автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Для забезпечення безпеки дорожнього руху під час проведення слідчого експерименту слідчим та прокурором залучено інспектора поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8. Під час проведення слідчої дії слідчим було надано відповідні вказівки інспектору поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8, але через неналежне виконання останнім своїх обовязків, під час проведення слідчого експерименту сталась зазначена дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби позивачів отримали механічні ушкодження. Вважає , що вина в ДТП повинна бути покладена на ГУ Національної поліції України в Київській області, оскільки саме з вини їх працівника сталась ДТП.

Представник відповідача ГУ Національної поліції України в Київській області в судове засідання не зявився, до суду надійшли письмові заперечення, в яких відповідач позов на визнає в повному обсязі, просить розглядати справу у відсутність представник відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_10 Управління державної казначейської служби України в м. Києві в судове засідання не зявився, до суду надійшли письмові заперечення, в яких відповідач позов на визнає в повному обсязі, просить розглядати справу у відсутність представник відповідача

Третя особа слідчий військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 проти заявленого позову заперечив, та пояснив суду, що дійсно 12 травня 2016 року на ділянці автодороги Київ-Харків 54 км +700 м поблизу населеного пункту с. Бзів Баришівського району Київської області ним з участю прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 проводився слідчий експеримент в межах кримінального провадження №0000084 від 13.02.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Для проведення слідчого експерименту вищезазначеними особами було залучено транспортний засіб ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «бочка» без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_11, автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Для забезпечення безпеки дорожнього руху під час проведення слідчого експерименту слідчим та прокурором залучено інспектора поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8.

ОСОБА_8, як і інші учасники експерименту, був належним чином проінструктований, після чого ОСОБА_8 поїхав на відправний пункт для перекриття руху. Після отримання в телефонному режимі, від ОСОБА_8 доповіді про перекриття руху, ОСОБА_7 дав команду на початок експерименту. Після цого на відправну позицію були поставлені автомобіль ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «бочка» без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_11 та автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2. Одночасно була дана команда виїжджати на відправну позицію автомобілю ВАЗ 2104, під керуванням ОСОБА_13. В цей час учасники експерименту побачили як з АЗС «Маршал» в їх напрямку виїхав автомобіль, та почав рух в їх напрямку, вони намагались подати водію знаки проте автомобіль набрав швидкість та не гальмуючи зіткнувся з причепом «бочка» без державного номерного знаку. В наслідок зіткнення причеп «бочка» без державного номерного знаку відкинуло на автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2. В наслідок ДТП механічні ушкодження отримали автомобіль MERCEDES-BENZ E320, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить позивачу ОСОБА_1 та автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_2. Вважає, що ним були виконані всі дії для забезпечення безпеки під час проведення слідчого експерименту, а ДТП сталась з вини інспектора поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8, який неналежним чином виконав його вказівки по перекриттю руху транспортних засобів по дорозі на час проведення слідчої дії.

Третя особа прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 дала суду аналогічні пояснення, заявлений позов не визнала в повному обсязі.

Третя особа інспектор поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8 заявлений позов не визнав та пояснив суду, що 12 травня 2016 року він отримав вказівку від керівника підрозділу, на забезпечення слідчої дії. На той час підрозділ був неукомплектований та складався з трьох працівників, двох патрульних та начальника підрозділу, так як інший патрульний відпочивав після чергування, на забезпечення був направлений сам ОСОБА_8. На місці ОСОБА_8 був проінструктований слідчим прокуратури, який керував слідчою дією, та отримав вказівку перекрити рух транспорту перед АЗС «Маршал», так як слідча дія повинна була проходити за АЗС «Маршал» в напрямку м. Харків. Під час інструктажу у нього ніхто не цікавився, чи достатньо буде його самого для забезпечення поставленої задачі. Отримавши вказівки ОСОБА_8 заднім ходом на патрульному автомобілі вернувся на АЗС «Маршал», проїхав по території АЗС, побачив, що там стояло декілька автомобілів, але водіїв в автомобілях та в приміщені АЗС не було. Потім ОСОБА_8 виїхав з території АЗС через вїзд з сторони м. Київ припарковав патрульний автомобіль на узбіччі, включив сигнальні маячки та вийшов на дорожнє полотно перекривши рух транспорту з сторони м. Київ в сторону м. Харків. Про початок перекриття він телефоном повідомив слідчого. Що відбувалось на місці проведення слідчого експерименту він не бачив, так як стояв обличчям в зворотному напряму та слідкував за рухом транспорту. Про те що сталось ДТП на місці проведення слідчого експерименту він дізнався, коли через деякий час зателефонував слідчому.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов мотивованим та таким, що підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 12 травня 2016 року на ділянці автодороги Київ-Харків 54 км +700 м поблизу населеного пункту с. Бзів Баришівського району Київської області слідчим військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 та прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 проводився слідчий експеримент в межах кримінального провадження №0000084 від 13.02.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Для проведення слідчого експерименту вищезазначеними особами було залучено транспортний засіб ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «бочка» без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_11, автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Для забезпечення безпеки дорожнього руху під час проведення слідчого експерименту слідчим та прокурором залучено інспектора поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8.

Близько 21 год. 00 хв. всі учасники прибули на місце проведення слідчої дії, дочекавшись відповідного часу, умов освітлення та погодних умов(йшов дощ), слідчий військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 провів інструктаж присутніх та дав вказівку розпочати експеримент.

Після отримання команди інспектор поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8 на службовому автомобілі заднім ходом, проти напрямку руху проїхав до АЗС «Маршал», де розвернувшись проїхав по території АЗС. Як видно з записів камер відеоспостереження АЗС «Маршал», приєднаних до матеріалів справи, та оглянутих судом під час розгляду справи, проїхавши по території АЗС ОСОБА_8 не зупинився біля жодного автомобіля, що перебував в той час на АЗС, не зайшов в приміщення АЗС. Проїхавши АЗС ОСОБА_8 припаркував службовий автомобіль на узбіччі біля вїзду на АЗС та почав перекриття руху по а/д Київ-Харків.

Після отримання повідомлення про перекриття руху, слідчий військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 дав команду іншим учасникам виїжджати на вихідні позиції. Автомобіль ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «бочка» без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_11, в порушення ПДР, здійснив розворот через дві полоси руху з напрямку Харків Київ, та через розрив в роздільному відбійнику, призначений для розвороту в протилежному напрямку проїхав на полосу руху в напрямку Київ-Харків, та проїхавши за місце розвороту зупинився впоперек полоси руху майже повністю перекривши дві полоси руху в напрямку Київ-Харків.

Автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який стяв за місцем розвороту, заднім ходом підїхав до автомобіля ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «бочка» без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_11, та зупинився в лівому ряду біля розподільного відбійника. Таким чином під час відтворення було повною мірою перекрито дві полоси руху в напрямку Київ-Харків.

За командою слідчого, автомобіль ВАЗ 2104, під керуванням ОСОБА_13 вирушив до АЗС «Маршал» проти напрямку руху.

В цей час ОСОБА_12, керуючи технічно справним автомобілем MERCEDES-BENZ E320, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить позивачу, ОСОБА_1 на праві власності, виїхав з автозаправки «Маршал», що знаходиться на а/д Київ-Харків 54 км +700 м та набравши швидкість перелаштувався з полоси розгону в праву полосу руху на а/д Київ-Харків в напрямку м. Харків. Як вбачається з фото місця ДТП приєднаних судом до матеріалів справи( т.2 а.с.4-6) полоса розгону від АЗС «Маршал» до місця розвороту має зовнішнє освітлення, останній стовп освітлення розташований якраз на місці розвороту. Таким чином пояснення водія ОСОБА_12, про те, що він не бачив транспортних засобів розташованих за місцем розвороту підтверджені даними доказами оскільки вказані транспортні засоби були розташовані вже в темній зоні. Після виїзду на полосу руху автомобіль MERCEDES-BENZ E320, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12, зіткнувся з причепом «бочка» без державного номерного знаку автомобіля ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1.

Удар автомобіля MERCEDES-BENZ E320, державний номерний знак НОМЕР_3 був в колесо причепу «бочка» без державного номерного знаку, в наслідок чого причеп посунувся та зіткнувся з автомобілем RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2. В наслідок ДТП автомобіль MERCEDES-BENZ E320, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить позивачу ОСОБА_1 та автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_2 отримали механічні пошкодження.

Обставини встановлені судом підтверджені як письмовими доказами так і показами даними свідками в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що після роботи він з ОСОБА_1 та ще двома знайомими їхали з м. Київ до дому в Баришівку Київської області. Так як на роботі у когось, свідок не памятає у кого, був день народження, то ОСОБА_1 випив спиртного, тому автомобілем керував він, так як він спиртного не вживав. За поворотом на с. Любарці, вони заїхали на АЗС «Маршал» він та двоє хлопців, що були ззаду залишились в автомобілі, а ОСОБА_1 пішов в приміщення АЗС та оплатив паливо. Після заправки вони виїхали з АЗС та поїхали в напрямку м. Харків. На дворі була дощова погода видимість була обмеженою, дорога була мокрою. Набравши швидкість на полосі розгону, ОСОБА_12 виїхав на праву полосу руху та продовжував набирати швидкість, коли він виїхав з освітленої зони, то раптово побачив спереду вантажний автомобіль який стояв впоперек полоси руху. Свідок навіть не встиг застосувати екстрене гальмування, як відбулось зіткнення його автомобіля з вантажним автомобілем. Коли вони вийшли з автомобіля то побачили, що вантажний автомобіль був з причепом та він перекрив майже обидві полоси руху. Біля автомобіля були люди, які викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він був залучений до участі в слідчому експерименті, в якості водія автомобіля ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «бочка» без державного номерного знаку. Після того як вони прибули на місце проведення експерименту, то отримали інструкції від слідчого, та після того як працівник поліції перекрив рух по полосі руху з Києва на Харків, він пересвідчився, що рух його автомобіля, який стояв перед розворотом, не буде перешкоджати руху інших автомобілів він виїхав автомобілем та здійснив розворот з полоси руху Харків-Київ, в протилежний напрямок. Здійснивши розворот він трохи проїхав та поставив автомобіль як йому вказав слідчий, майже впоперек руху по полоси, так що між причепом його автомобіля та розподільним відбійником залишалось приблизно 1,5 метра, так як в цьому проміжку стояв автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2. Він вийшов з автомобіля, оглянув його, та почав обходити автомобіль з переду, так як ззаду проходу не було. Коли він був спереду автомобіля то відчув сильний удар, а коли зайшов за автомобіль то побачив , що з причепом його автомобіля зіткнувся легковий автомобіль.

Позивач ОСОБА_2 будучи допитаним в якості свідка пояснив, що він був задіяний під час слідчого експерименту, так як був учасником ДТП. До початку експерименту слідчий військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 провів інструктаж, після чого інспектор поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8, заднім ходом проїхав до АЗС «Маршал», заїхав на територію АЗС, та проїхавши по території виїхав на дорогу припаркував автомобіль включив маячки та перекрив рух по дорозі Київ-Харків в їх напрямку. На позицію виставили автомобіль ЗІЛ-157, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «бочка» без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_11, а так як йому потрібно було обїхати автомобіль ЗІЛ-157, та їхати в напрямку заправки він почав обїзд. Так як ЗІЛ стояв впоперек полоси руху то обїхати його можливо було лише біля розподільного відбійника. Він за вказівкою слідчого Павлюка М.В. підїхав до проїзду та коли хотів проїхати то відчув сильний удар по автомобілю, а коли виліз через задні двері, то побачив, що автомобіль MERCEDES-BENZ зіткнувся з причепом «бочкою» внаслідок чого причеп розвернуло та він зіткнувся з його автомобілем.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він був залучений до слідчого експерименту як водій автомобіля ВАЗ 2104. Після інструктажу та перекриття руху, він поїхав до АЗС «Маршал». Як відбулось ДТП він не бачив, так як під час руху він можливо розминувся з автомобілем MERCEDES-BENZ, який виїхав з території АЗС. Дані покази свідка підтверджені відеозаписом з камер спостереження АЗС «Маршал» який був приєднаний до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні. З даного відеозапису вбачається, що в 9 год.5 3 хв. 32 секунди MERCEDES-BENZ E320, проїхав на виїзд з території АЗС, при цьому він розминувся з автомобілем свідка, який рухався по дорозі та в цей час був за вантажним автомобілем.

Позивач ОСОБА_1 допитаний судом в якості свідка пояснив суду, що 12 травня 2016 року він з ОСОБА_12, ОСОБА_14О та ОСОБА_15 повертались з роботи, вони на той час працювали в м. Києві на автосервісі, додому в с. Баришівка Баришівського району Київської області. Він в той день випив спиртного, тому за кермом був свідок ОСОБА_12. Погода в той день була дощовою. Коли вони підїхали до АЗС «Маршал», що за поворотом на с. Любарці, то вирішили заїхати заправити автомобіль. На АЗС він пішов оплатив паливо, вони заправили автомобіль та поїхали далі. В цей час він сидів напівобернутим , та спілкувався з ОСОБА_14О і ОСОБА_15, які сиділи на задньому сидінні. Потім він почув окрик ОСОБА_12 та відчув удар. Коли вони вийшли з автомобіля, то побачили, що їх автомобіль зіткнувся з вантажним автомобілем, який стояв впоперек дороги.

Свідки ОСОБА_14О та ОСОБА_15 допитані в судовому засіданні кожен окремо дали суду аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що він був залучений до участі в слідчому експерименті в якості експерта. 12 травня 2016 року коли вони прибули на місце проведення слідчого експерименту, був проведений інструктаж з учасниками експерименту. Після перекриття дороги автомобіль ЗІЛ був виставлений на відправну позицію, в цей час автомобіль MERCEDES-BENZ який в той час перебував на АЗС виїхав на дорогу та зіткнувся з автомобілем ЗІЛ157 який стояв, впоперек дороги. Він з учасниками стояв під останнім ліхтарем а автомобіль ЗІЛ157 стояв трохи далі в темній зоні. Погода була дощовою, видимість була поганою, дорога була мокрою.

Внаслідок ДТП автомобіль MERCEDES-BENZ E320, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить позивачу ОСОБА_1 отримав механічні ушкодження, та відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження, проведеного субєктом оціночної діяльності ПП «АВТО-ЕКСПРЕС» від 28.07.2016 року становить 75 402 грн.. сторони не оспорювали даний звіт, сторонам було розяснено їх право на призначення автотоварознавчої експертизи.

Автомобіль RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження, та відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 757/16 від 13 грудня 2016 року становить 56275,77 грн. сторони не оспорювали даний висновок, сторонам було розяснено їх право на призначення автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров'я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

Окрім того, згідно з ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» - забезпечення безпеки дорожнього руху належить до повноважень Національної поліції.

За правовою конструкцією ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Зазначена позиція викладена в постанові ВС України від 25.05.2016 року по справі 6-440 цс16.

Стаття 1174 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Суд не погоджується з позицією позивачів, представника відповідача ОСОБА_9 прокуратури центрального регіону України ОСОБА_5, та третіх осіб на стороні відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, про те, що ДТП сталось з вини інспектора поліції взводу №1 із забезпечення супроводження ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_8, який неналежно виконував свої посадові обовязки, з наступних підстав. Відповідно до чинного законодавства, саме слідчий, як процесуально відповідальна особа несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій( ст. 40 КПК України). Саме на слідчого покладено обовязок по організації та проведенню слідчої дії. А обовязок забезпечення небезпеки життю, здоровю та майну громадян під час проведення слідчої дії прямо прописана в ст.240 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що саме слідчий як процесуально незалежна та відповідальна особа повинен був організувати та контролювати проведення слідчої дії. Разом з тим судом встановлено, що під час проведення слідчої дії слідчий формально віднісся до своїх обовязків, поклавшись на інших учасників слідчої дії. Зокрема, під час проведення слідчої дії не було забезпечено безпеку учасників, оскільки слідча дія відбувалась в темну пору доби, в поганих погодних умовах, неосвітленому місці, на автошляху який має по дві полоси руху в обох напрямках. При цьому учасники слідчої дії не були забезпечені світло відбиваючим одягом, місце проведення слідчої дії не було огороджене відповідними дорожніми знаками чи фішками. Крім того автомобіль ЗІЛ157 який стояв впоперек дороги, хоча і стояв з включеними габаритними вогнями, проте через його нестандартне розташування на полосі дані вогні практично видно не було, дана обставина була підтверджена як свідком ОСОБА_12 так і свідком ОСОБА_16. Крім того як було встановлено з пояснень третьої особи ОСОБА_8 відповідно до посадових інструкцій при перекриванні шляхів необхідно використовувати щонайменше по 1 працівнику для перекриття кожного напрямку руху. Проте слідчий не пересвідчився в тому, що під час проведення слідчої дії буде дотримана безпека як учасників слідчої дії так і сторонніх осіб. За таких обставин суд вважає, що саме така легковажна поведінка слідчого перебуває в причинно наслідковому звязку з заподіяною позивачам шкодою.

З огляду на зазначене матеріальна шкода заподіяна позивачам, та документально підтверджена в судовому засіданні, підлягає повному відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з п. 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тому оцінюючи доводи позивачів, суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода в сумі 20000 грн. підлягає до часткового задоволення, та вважає за можливе стягнути на користь позивача ОСОБА_1 відшкодування за заподіяну моральну шкоду в сумі 3000 грн..

Оцінюючи доводи позивача ОСОБА_2 суд вважає що заявлена ним вимога про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. також підлягає до часткового задоволення, та вважає за можливе стягнути на користь позивача ОСОБА_2 відшкодування за заподіяну моральну шкоду в сумі 3000 грн..

Відповідно до вимог ч.2 ст. 85 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином документально підтверджений позивачем ОСОБА_2 втрачений заробіток підлягає відшкодуванню.

Також підлягають відшкодуванню витрати позивача на надання юридичної допомоги, з наступних міркувань. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивачі надали суду відповідні документи, передбачені законодавством, які підтверджують їх витрати на правову допомогу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

Керуючись ст.ст. 15,30,62,212-218,256,294 ЦПК України, ст.ст. 1172,1166,1174ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_9 прокуратури центрального регіону України, ОСОБА_10 Управління Національної поліції України в Київській області, ОСОБА_10 Управління державної казначейської служби України в м. Києві треті особи на стороні відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою задовільнити частково.

У вимогах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_10 Управління Національної поліції України в Київській області відмовити.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_4 матеріальну шкоду у розмірі 76 152 (сімдесят шість тисяч, сто пятдесят дві гривні).

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_4 моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі гривень).

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_4 судові витрати за сплату судового збору в сумі 1312 грн. 73 коп. та за надання правової допомоги в сумі 8320(вісім тисяч триста двадцять) грн..

Всього стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_4 - 88784( вісімдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 73 коп..

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_5 матеріальну шкоду у розмірі 59075,77 (пятдесят девять тисяч, сімдесят пять гривень, сімдесят сім копійок).

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_5 моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_5 1807 грн. 24 коп. втраченого заробітку.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_5 судові витрати, а саме 2500 грн. на правову допомогу та 1141 (одна тисяча сто сорок одну) грн. 97 коп. судового збору.

Всього стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_5 - 67524 (шістдесят сім тисяч пятсот двадцять чотири) гривні 98 коп.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 11.04.2017 року в приміщені Баришівського районного суду Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_17