Справа № 185/1426/17
Провадження № 2-о/185/122/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 березня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Зінченко А.С.

за участю секретаря Пожидаєвої Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлоград цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересовані особи - Відділ Держгеокадастру в м. Павлограді Дніпропетровської області, Виконком Павлоградської міської ради, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт приналежності йому договору купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 09.02.1980 року, посвідченого нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстром № 597, державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, виданого 26.11.1997 року на підставі рішення Виконкому Павлоградської міської ради № 878 від 13.11.1997 року на земельну ділянку площею 0,1 гектарів для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 виданого на ім'я ОСОБА_2. Зазначає, що зазначений договір був ним укладений з ОСОБА_3 в 1980 році, і в ньому його прізвище помилково на українській мові було зазначено ОСОБА_1, після цього за його заявою для обслуговування зазначеного будинку рішенням Виконкому Павлоградської міської ради № 878 від 13.11.1997 року йому у приватну власність і користування було передано земельну ділянку площею 1000 кв.м., але в рішенні та в державному акті про право приватної власності на землю його прізвище на українській мові було помилково зазначено як ОСОБА_1. Вказує, що нотаріусом була зроблена помилка при перекладі його прізвища, інші документи видавались на підставі зазначеного вище договору, в якому була зроблена помилка. В 1998 році він отримав паспорт громадянина України, де його прізвище на українській мові зазначено як ОСОБА_1". Іншим шляхом виправити допущену помилку не можливо, тому він вимушений звертатись до суду.

Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1, виданого 22.10.1998 року Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, заявник - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а на російській мові - ОСОБА_4.

Договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 09.02.1980 року, посвідчений нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстром № 597 було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Як вбачається з рішення Виконкому Павлоградської міської ради № 878 від 13.11.1997 року ОСОБА_2 у приватну власність і користування було передано земельну ділянку площею 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП було видано 26.11.1997 року на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення Виконкому Павлоградської міської ради № 878 від 13.11.1997 року.

В зазначених документах ім'я заявника помилково зазначено на українській мові як ОСОБА_1, тоді як правильно "ОСОБА_1", що підтверджується паспортом та свідоцтвом про народження заявника. Помилка була допущена нотаріусом при укладенні договору купівлі-продажу та перекладу прізвища заявника за російської мови на українську мову.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, так як він зможе зареєструвати належним чином своє право на власності на зазначену нерухомість.

Виходячи з наведеного, вивчивши матеріали справи, у чинність п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вважає вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи.

У відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення витрати заявникові не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 235 ч. 3, 256 ч.1 п. 6, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересовані особи - Відділ Держгеокадастру в м. Павлограді Дніпропетровської області, Виконком Павлоградської міської ради, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, задовольнити повністю.

Встановити, що договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 09.02.1980 року, посвідчений нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстром № 597 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП на земельну ділянку площею 0,1 гектарів для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 виданий 26.11.1997 року на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення Виконкому Павлоградської міської ради № 878 від 13.11.1997 року, дійсно належать ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.С. Зінченко