Справа № 360/1233/16-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/889/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 42 26.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Таргоній Д.О,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира № 2 у будинку по вул.Шкільній, 8 у смт Немішаєве Бородянського району Київської області, в яку без її згоди вселився відповідач ОСОБА_3 Зазначала, що відповідач утримує вказану квартиру у своєму володінні, ключі від вхідних дверей не надає та не дозволяє їй користуватись квартирою. 4 липня 2016 року позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою про добровільне звільнення зайнятої квартири, однак, відповідач залишив її без реагування.

З урахуванням наведеного, позивач на підставі ст.ст.316, 317, 319, 321, 391 ЦК України просила усунути перешкоди в користуванні квартирою № 2 у будинку по вул. Шкільній, 8 у смт Немішаєве Бородянського району Київської області, які вчиняє ОСОБА_3 шляхом його виселення з квартири.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що відповідач проживає у належній позивачу квартирі та створює їй перешкоди у користуванні квартирою.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовий аналіз наведених норм цивільного законодавства України свідчить про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_2 з 31 березня 2016 року є власником квартири № 2 у будинку по вул.Шкільній, 8 у смт Немішаєве Бородянського району Київської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5-6).

4 липня 2016 року ОСОБА_2 надіслала на адресу місця реєстрації ОСОБА_3 письмову вимогу про звільнення належної їй на праві власності квартири № 2 у будинку по вул.Шкільній, 8 у смт Немішаєве Бородянського району Київської області (а.с. 7). Однак відповідач залишив вказану вимогу без реагування.

Обґрунтовуючи вимоги позову ОСОБА_2 послалася на те, що відповідач ОСОБА_3 без її згоди вселився у квартиру, утримує її у своєму володінні, ключі від вхідних дверей не надає та не дозволяє їй користуватись квартирою.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст.129 Конституції України).

Таким чином, відповідач має право заперечувати проти позову у порядку, передбаченому ст.ст. 10, 11 ЦПК України, що гарантується п. 4 ст. 129 Конституції України, надаючи при цьому докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Однак матеріали справи не містять даних про те, що відповідач ОСОБА_3 заперечував проти позовних вимог та надавав докази на підтвердження таких заперечень.

В той же час, як вбачається з довідки обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» від 28 листопада 2016 року, відповідач ОСОБА_3 проживає у квартирі № 2 у будинку по вул.Шкільній, 8 у смт Немішаєве Бородянського району Київської області, яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 (а.с. 56).

Вказана довідка відповідачем не спростована.

При апеляційному розгляді справи представник відповідача ОСОБА_4 не спростував обставин, викладених у позовній заяві, а всі його доводи зводяться лише до недоведеності позовних вимог. Натомість будь-яких доказів на спростування викладених в позовній заяві обставин представник відповідача суду не надав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України на наведені вище вимоги закону та обставини справи уваги не звернув, доводів сторін як на підтвердження, так і на заперечення позову належним чином не перевірив, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували проживання відповідача у квартирі та створення ним позивачу перешкод у користуванні квартирою.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 з наведених вище підстав.

Згідно з ч.1 і ч.5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви ОСОБА_2 сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., а при подачі апеляційної скарги 606 грн. 32 коп. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і задовольняє позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 157 грн. 52 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю- задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні квартирою № 2 у будинку по вул.Шкільній, 8 у смт Немішаєве Бородянського району Київської області, які вчиняє ОСОБА_3 для ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири № 2 у будинку по вул.Шкільній, 8 у смт Немішаєве Бородянського району Київської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 157 грн. 52 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді