Справа №: 2-1623/11
провадження №: 6/398/28/17
УХВАЛА

"10" квітня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Ремезок А.Ю., за участю секретаря Василяки І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії мирову угоду відносно врегулювання спору по справі № 2-1623/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Від державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області до Олександрійського міськрайонного суду надійшла мирова угода відносно врегулювання спору по справі № 2-1623/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідно до даної мирової угоди, ОСОБА_2 зобовязується та гарантує в рахунок аліментів, які він повинен сплачувати на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду в справі № 2-1623/11 за виконавчим листом, виданим 06.12.2011 року, передати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення суду про затвердження цієї мирової угоди.

Заслухавши пояснення представника стягувача та представника Олександрійського МРВ ДВС в судовому засіданні, які вимоги мирової угоди визнали та просили задовольнити, дослідивши матеріали цивільної справи та мирової угоди, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 06.12.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та доньки Ольги в розмірі 1/3 заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12.07.2011 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до 19.11.2012 року. Після досягнення донькою повноліття, тобто після 19.11.2012 року, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до 30.06.2019 року.

06.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51377017 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-1623/11.

08.09.2016 року між ОСОБА_1, яка є позивачем у цивільній справі та стягувачем у виконавчому провадженні, та ОСОБА_2, який є відповідачем у цивільній справі та боржником у виконавчому проваджені, укладено мирову угоду, відповідно до умов якої ОСОБА_2 зобовязується та гарантує в рахунок аліментів, які він має сплачувати на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду в справі № 2-1623/11 виконавчим листом, виданим 06.12.2011 року, передати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення суду про затвердження цієї мирової угоди.

Відповідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

ЦПК не містіть вимог щодо форми та змісту мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження, однак у мировій угоді повинні міститися конкретні умови врегулювання виконавчого провадження, зокрема, в ній має бути зазначено суму, яку зобовязаний сплатити боржник; майно, визначене індивідуальними чи родовими ознаками, яке зобовязується передати боржник, а також особу, кому дане майно передається; дії (роботи, послуги тощо), які зобовязується здійснити боржник; строки виконання зобовязань боржника; зобовязання стягувача відмовитися від виконання рішення суду після реєстрації права власності на відповідне майно тощо.

Умови мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження, мають бути чітко викладені, щоб не було непорозумінь та спорів щодо її змісту при виконанні.

Мирова угода між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містить чітких умов. Так, в п. 2 мирової угоди боржник зобовязується передати у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в рахунок сплати аліментів, але не зазначає кому саме повинно перейти право власності на нерухоме майно.

Також, зі змісту мирової угоди не зрозуміло, яким чином врегульовано питання щодо подальших вимог стягувача по виконанню рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.12.2011 року у справі № 2-1623/11.

Таким чином, враховуючи те, що умови мирової угоди викладені не чітко та з них не можливо встановити обсяг прав та обовязків боржника та стягувача у випадку її визнання, суд не вбачає правових підстав для визнання даної мирової угоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 210, 372 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у визнанні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.09.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Ю. Ремезок