Справа № 464/6618/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/783/2807/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті платежів за придбаний товар, пені та про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, який був складений у письмовій формі, у якому були визначені всі істотні умовами та такий був підписаний двома сторонами особисто. Стверджує, що він виконав своє зобовязання, передавши товар покупцеві, який його прийняв та частково оплатив. Зазначає, що у розписці під завдатком сторони розуміли частковий платіж, оскільки здійснена виплата 18.08.2016 року після укладення договору 09.05.2016 року не може бути завдатком, а лише частиною першого платежу. Звертає увагу на те, що твердження представника відповідача про те, що з його боку чинився на відповідача психологічний та фізичний тиск для спонукання його до укладення договору не відповідає дійсності, оскільки договір між ними був укладений за спільною згодою на умовах, які запропонував відповідач (розстрочення платежів). Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Оскільки в судове засідання не з'явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

ОСОБА_4 встановлено, такі обставини.

Сторони по справі придбали в 2008 році штукатурну станцію Р13 електричну для подальшої спільної роботи вартістю, еквівалентна 10000доларів США, в рівних частинах по 5000доларів США.

Відповідач по справі взяв на себе обов»язок забезпечити станцію роботою, однак цього не виконав.

9 травня 2016 року між сторонами по справі укладено письмовий договір, в якому зазначили, що сторони (ОСОБА_2 сторона-1, ОСОБА_3 сторона-2) придбали в 2008р. штукатурну станцію Р13 електричну для подальшої спільної роботи вартістю еквівалентно 10000доларів США в рівних долях по 5000доларів США . За стороною 2 було забезпечення роботою станції, що не виконано на день підписання договору. В зв'язку з невикористанням станції по призначенню сторони підписали договір про наступне:

1) сторона 2 виявила бажання викупити долю в сторони 1 і сплатити 5 000 дол.США або в національній валюті по риночному курсі на момент передачі грошей.

2) сторона 2 сплачує стороні 1 гроші починаючи з 15.06.16р. частинами у розмірі в к-ті 1000 дол.США щомісячно в цей термін .

3) Останній платіж сторона 2 сплачує стороні 1 до кінця 31.10.16р.

4) За протермінування виплати грошей сторона 2 сплачує стороні 1 відсотки у кількості 3% за протермінований термін.

5) При умові заборгованості за два і більше місяців сторона 2 сплачує пеню у розмірі 5% від заборгованої суми.

6) станція Р13 знаходиться в сторони 2 з моменту придбання і яка несе відповідальність за її збереження і робочий стан.

7) Договір являється виконаним при повній сплаті стороною 2 пять тис. Дол.США стороні 1.

8) Додаток №1 являється невід'ємною частиною договору.

9)Договір складено в двох примірниках які мають одинакову силу.

Підписи сторін.

Додаток

№/п ОСОБА_4 Фактична дата Фактична сума Підписи 1000 1000 1000 1000 1000. (а.с.4)

Також позивачем написана, а відповідачем підписана 18.08.2016 року розписка, згідно з якою ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 двома траншами: 1й - дол.США 2й- 5000,00 грн. (206 дол. США) на момент передачі в 2015р. завдаток (загальна сума 306 дол. США ) за штукатурну станцію Р13 долю якої хоче викупити ОСОБА_5 (а.с.5)

Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума, або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання.

Відмовляючи в задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті платежів за придбаний товар, пені та про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено факт укладення договору, в зв»язку з чим відсутні підстави для стягнення заборгованості, штрафної санкції та відшкодування моральної шкоди.

Висновки суду достатньо мотивовані та відповідають дослідженим доказам.

Так, суд дав правильну оцінку змісту договору та розписки (а.с.4, 5), зокрема фразам: «…сторона 2 виявила бажання викупити долю в сторони 1;……..завдаток (загальна сума 306 дол. США ) за штукатурну станцію Р13 долю якої хоче викупити ОСОБА_3 Є.Г.….», а також обставинам щодо несплати відповідачем частини вартості станції в обумовлений строк 15.06.16 року, тривалому строку переговорів між сторонами, оформленню після строку першого платежу розписки про передачу-отримання завдатку, частина якого 5000 грн. була отримана позивачем до підписання договору, даним переписки сторін по електронній пошті про триваючи торги, та дійшов обґрунтованого висновку, що договір не був укладений, оскільки сторони фактично знаходилися в стані перемовин та виявляли лише наміри на укладення договору купівлі-продажу.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що укладено договір купівлі-продажу складений у письмовій формі, у ньому були визначені всі істотні умовами та такий був підписаний двома сторонами особисто, висновків суду не спростовує, так як в тексті договору, на який покликається позивач, відсутній обов»язок відповідача прийняти та оплатити товар, а лише наявне посилання на бажання викупити долю іншої сторони.

Крім того, твердження в апеляційній скарзі про те, що у розписці під завдатком сторони розуміли частковий платіж, оскільки здійснена виплата 18.08.2016 року після укладення договору 09.05.2016 року не може бути завдатком, а лише частиною першого платежу, спростовується даними додатку до договору, відповідно до якого платежі мали складати 1000 доларів США кожний, тобто сума завдатку з платежів не є однаковими.

В зв»язку з викладеним колегія суддів вважає, що оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_6