Справа № 369/4753/16-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/507/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 40 05.04.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Савченка С.І., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності і ділової репутації, зобовязання вчинити дії,-

встановила:

у травні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Києво Святошинського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після отриманих звернень громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їм стало відомо, що на сайті «Жилые комплексы «Чайка» и «Соцтаун», Независимый сайт инвесторов и жителей» відповідачем в своєму блозі було розміщено недостовірну інформацію.

А саме: «В октябре 2015г на сессии 6 созыва (сей час 7 созыв) решение сельрады было выделено Кулагиным 37,4 га земли опять же под многоэтажные дома и строительство инфраструктуры…». Вказав, що на сесії сільської ради 08 жовтня 2015 року надано дозвіл на розроблення детального плану території орієнтовною площею 38 га між вул. Лобановського та в районі вул. Печерської в с. Чайки для проектування та будівництва обєктів багатоповерхової багатоквартирної житлової забудови з обєктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення.

При цьому ні в даному рішенні, ні на сесії в цілому не розглядалось питання про передачу земельних ділянок будь-яким особам з прізвищем «Кулагін» або «Кулагіна», а також будь-яким особам, повязаним з позивачами фізичними чи юридичними особам.

Після розміщення даної інформації вони отримали численні невдоволені дзвінки від обурених громадян, була спроба групою невідомих осіб прорватись на території ЖК «Чайки». Тому вважають, що спровокувати дані агресивні дії могло саме оприлюднення відповідачем недостовірної інформації. Також внаслідок розміщення інформації їх честь та ділова репутація, довіра до них як до депутатів сільської ради зі сторони виборців серйозно постраждали.

Просили суд визнати інформацію, яка була поширена ОСОБА_4 24 травня 2015 року о 12:52 на сайті «Жилые комплексы «Чайка» и «Соцтаун», Независимый сайт инвесторов и жителей» (http://www.chayka.kiev.ua/forum) відповідачем в своєму блозі було розміщено недостовірну інформацію. А саме: «В октябре 2015г на сессии 6 созыва (сейчас 7 созыв) решение сельрады было выделено Кулагиным 37,4га земли поять же под многоэтажные дома и строительство инфраструктуры…»; зобовязати ОСОБА_4 спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом оприлюднення інформації на сайті «Жилые комплексы «Чайка» и «Соцтаун», Независимый сайт инвесторов и жителей» (http://www.chayka.kiev.ua/forum) в мережі Інтернет; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Києво Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_3 судовий збір у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що 24 квітня 2016 року член депутатської групи «Депутатський контроль» депутат Петропавлівсько Борщагівської сільської ради ОСОБА_4 оприлюднила інформацію яка є недостовірною та порочить честь та ділову репутацію позивачам.

Факт оприлюднення недостовірної інформації саме відповідачем визнаний у його заперечення.

На сесії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради 6 скликання, яка пройшла в жовтні 2015 року позивачам не виділялося 37,4га. земельних ділянок під житлову забудову. Відповідач жодних доказів на користь зворотного не надав, тобто недостовірна інформація справді є недостовірною.

Опублікована відповідачем недостовірна інформація порочить честь та ділову репутацію позивачів.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що через обмеженість вільних земельних ресурсів сіл Чайки та Петропавлівська Борщагівка багато мешканців вказаних населених пунктів, серед яких є учасники АТО та їх родини роками не можуть скористатися правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки.

Тому публікація інформації про отримання позивачами, які є відомими бізнесменами та депутатами Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, додаткових 37,4га. земельних ділянок (яких насправді немає) викликала надзвичайно негативне відношення до позивачів з боку зазначених мешканців сіл Чайки та Петропавлівська Борщагівка.

Зазначене також підтверджується відеозаписом, на якому голова Федерації громадських організацій учасників АТО Київщини висловлює своє обурення тим, що в той час, коли учасникам АТО відмовляють у видачі земельних ділянок через відсутність останніх, для когось (маються на увазі позивачі) знайшлось цілих 37,4га. землі під забудову.

Таким чином, є всі підстави констатувати, що публікація відповідачем недостовірної інформації призвела до опорочення честі і ділової репутації позивачів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що розповсюджена відповідачкою інформація є оціночними судженнями, а недостовірна інформація.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не можливо погодитися виходячи із наступного.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на сайті «Жилые комплексы «Чайка» и «Соцтаун», Независимый сайт инвесторов и жителей» (http://www.chayka.kiev.ua/forum) ОСОБА_4 розміщена публікація. А саме: «В октябре 2015г на сессии 6 созыва (сейчас 7 созыв) решением сельрады было выделено Кулагиным 37,4 га земли опять же под многоэтажные дома и строительство инфраструктуры…».

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво -Святошинського району Київської області №3 від 08 жовтня 2015 року надано дозвіл на розроблення детального плану території орієнтовною площею 38га між вул. Лобановського та в районі вул. Печерської в с. Чайки для проектування та будівництва обєктів багатоповерхової багатоквартирної житлової забудови з обєктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення.

29 березня 2016 року в газеті Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради «Трибуна» розміщено повідомлення про проведення громадських слухань стосовно детального плану території.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Частиною 1 ст.277 ЦК України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам розяснено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Також у пункті 19 цієї постанови Пленуму Верховного Суду вказано, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч.2 ст.47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних ;даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Належним чином встановивши фактичні обставини та дослідивши докази суд має дати їм оцінку на відповідність наведеним вище нормам матеріального права.

Вирішуючи спір, у порушення пункту 18 наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, ст.297 ЦК України та ст.30 Закону України «Про інформацію» суд першої інстанції не розмежував оціночні судження і твердження про факти, які позивачі вважають недостовірними.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вказана інформація, яка визнана судом першої інстанції критичною оцінкою певних фактів та оціночними судженнями ОСОБА_4, що виражають її субєктивну думку, є фактичними твердженнями, містить звинувачення позивачів у конкретних протиправних діяннях та принижує їх честь, гідність і ділову репутацію.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що наведена вище інформація є достовірною і таких доказів відповідач суду не надала.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Позивачами по справі не подано доказів того, що поширена відповідачкою інформація порушує особисті немайнові права позивачів, завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивачів, або перешкоджає позивачам повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності і ділової репутації, зобовязання вчинити дії, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді