Справа № 415/225/17
Провадження № 4с/415/8/17
У Х В А Л А

іменем України

12.04.17 року Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Чернобривко Л.Б., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу ДВС Лисичанського МУЮ ОСОБА_2, -

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Лисичанського МУЮ ОСОБА_2

Ухвалою суду від 19.01.2017 р. відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу ДВС Лисичанського МУЮ ОСОБА_2

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 22.03.2017 р. ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 19.01.2017 р. скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали скарги, суддя прийшов до висновку, про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в цивільній справі, виходячи з наступного.

Як вбачається зі скарги, заявник звернувся до суду з вимогами про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 21.07.2016р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 85 111,49 грн.

З обґрунтування скарги та додатків до неї вбачається, що суть спору полягає в тому, що у заявника ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором, укладеним з ПАТ КБ «Приватбанк», у сумі 85 111,49 грн., про стягнення якої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис №6162 від 21.07.2016р. На підставі вказаного виконавчого напису №6162 від 21.07.2016р., державним виконавцем Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, предметом оскарження є рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчого напису нотаріуса №6162 від 21.07.2016р.

Згідно п. 3 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 1 п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму; юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

В абз. 14, 15 п. 7 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначено правову позицію наступного змісту: так, при вирішенні справ про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, слід керуватися статтями 15, 383 ЦПК, частиною п'ятою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", а також враховувати пункт 5 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби". На спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, поширюється юрисдикція адміністративних судів. У разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя з урахуванням аналогічної ситуації в позовному провадженні має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Крім того, суд враховує пункт 5 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", в якому зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса (частина п'ята статті 82 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті. З аналізу ч. та ч. 2 ст. 18 КАС України вбачається, що на спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, поширюється юрисдикція окружних адміністративних судів.

Враховуючи викладене вище, заявлені заявником вимоги, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки виконавче провадження було відкрите з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а не виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, ухваленого у порядку цивільного судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

У відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу ДВС Лисичанського МУЮ ОСОБА_2 - відмовити.

Роз'яснити заявнику право звернутися з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства до окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Л.Б.Чернобривко