Справа № 209/4524/16-ц
Провадження № 2/209/362/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Замкової Я.В.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість у розмірі 25987,76 грн. за кредитним договором № 294-22/2008 від 27 березня 2008 року та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 27 березня 2008 року ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", правонаступником якого є ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 294-22/2008, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500000 грн. та зобов'язалася повернути його, а також сплачувати проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, у строки та на умовах, передбачених кредитним договором, та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів. 17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступив ТОВ "Кредитні ініціативи" право грошової вимоги від ОСОБА_1 за кредитним договором № 294-22/2008 від 27 березня 2008 року. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, станом на 26 жовтня 2016 року, остання має непогашену заборгованість перед ТОВ "Кредитні ініціативи" за кредитним договором № 294-22/2008 від 27 березня 2008 року в сумі 25987,76 грн., з яких: 18751,82 грн. - заборгованість по відсотках; 21008,73 грн. пеня, в тому числі за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду - пеня становить 7235,94 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судові засідання у справі не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

До початку судового засідання представником відповідача - ОСОБА_2 подано до суду письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно поданних заперечень проти позову, представник відповідача визнала наявність кредитної заборгованості відповідача у вказаному в позові розмірі, але просила суд врахувати тяжкий матеріальний стан відповідача та зменшити розмір пені до 500 грн.

З урахуванням викладеного, з'ясувавши позиції сторін суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини.

Судом встановлено, що 27 березня 2008 року ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", правонаступником якого є ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 294-22/2008, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500000 грн. та зобов'язалася повернути його, а також сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 17 % річних, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, у строки та на умовах, передбачених кредитним договором, з кінцевим терміном повернення кредиту 24 березня 2011 року, що підтверджується кредитним договором № 294-22/2008 від 27 березня 2008 року з додатками (а.с. 7-12), заявою ОСОБА_1 на видачу кредита (а.с. 13), договором № 1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 25 грудня 2009 року, договором № 494/02-10 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 05 листопада 2010 року (а.с. 14, 15), анкетою клієнта (а.с. 16).

Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 500000 грн. під 17 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 24 березня 2011 року, що не заперечується відповідачем та її представником.

17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступив ТОВ "Кредитні ініціативи" право грошової вимоги від ОСОБА_1 за кредитним договором № 294-22/2008 від 27 березня 2008 року. Ці обставини підтверджуються договором відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року (а.с. 19-29), витягом з реєстру позичальників (додаток № 1 до договору відступлення прав вимоги (а.с. 45).

Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушень, що підтверджуються вимогою за вих. № 104263 від 25 листопада 2016 року та списком № 395 відправки рекомендованої кореспонденції від 25 листопада 2016 року (а.с. 47, 48).

ОСОБА_1, станом на 26 жовтня 2016 року, має непогашену заборгованість перед ТОВ "Кредитні ініціативи" за кредитним договором № 294-22/2008 від 27 березня 2008 року в сумі 25987,76 грн., з яких: 18751,82 грн. - заборгованість по відсотках; 7235,94 грн. - пеня за рік, яка до теперішнього часу не погашена відповідачем, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 46) та визнається стороною відповідача.

Суд не приймає до уваги письмові заперечення представника відповідача з приводу зменшення розміру пені до 500 грн. виходячи з наступного.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Як встановлено судом, згідно пунктом 6.3 кредитного договору № 294-22/2008 від 27 березня 2008 рокупередбачено за несвочасну сплату сум кредиту та/або процентів, сплату позичальником пені, яка обчислються від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Про застосування до виниклих спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності стороною відповідача не заявлено.

В даному випадку стягнення пені заявлено позивачем за останні 12 місяців, розмір пені відповідачем не оспорювався, а тому пеня підлягає стягненню лише в межах одного року.

Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Установивши, що в даному випадку розмір неустойки є вдвічі менше від розміру боргового зобовязання, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин норми частини третьої статті 551 ЦК України.

Враховуючи встановлені судом обставини та виниклі між сторонами спірні правовідносини, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими виходячи з наступного.

Згідно ст. 514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного Кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 5.3.4 кредитного договору № 294-22/2008 від 27 березня 2008 року, Банк мав право відступити право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника про нову особу кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу було направилено вимогу про усунення порушення Вих. №104263 від 25.11.2016 року, та повідомлено про зміну кредитора (а.с. 47 обрет - 48).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за кредитним договором, в повному обсязі заявлених позовних вимог.

Відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 11, 16, 57-61, 88, 158, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (інші відомості про боржника суду невідомі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (р/р № 2001 в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346, ) заборгованість за кредитним договором № 294-22/2008 від 27 березня 2008 року у розмірі 25987 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят сім) гривень 76 копійок, яка складається з наступного: 18751,82 грн. - заборгованість по відсотках; 7235,94 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.В. Замкова