Справа № 351/1468/16-ц
Номер провадження №2/351/138/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.

з участю секретаря - Маланчук С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що на праві приватної власності її бабусі ОСОБА_4, яка померла 17.05.1999 р., належала земельна ділянка (пай) площею 0,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради. Спадкоємцем за заповітом вказаної земельної ділянки є позивачкаонука померлої. У зв'язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті бабусі ОСОБА_4, а саме 18.02.2003р., то державним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини на дане майно. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,94 га, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 189522.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує протии встановлення права власності на спірну земельну ділянку за позивачкою.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно акту на право приватної власності на землю серії Р1 №189522 ОСОБА_4 на підставі рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради від 21.01.2003р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,94 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 105929 ОСОБА_4 померла 17.05.1999р.

Із заповіту, посвідченого 15.05.1997р. секретарем Устянської сільської ради, вбачається, що спадкоємцем всього належного померлій ОСОБА_4 майна, в т.ч. і земельного паю спілки селян «Нове життя» є позивачка, заповіт не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради від 30.06.2016р. за померлою ОСОБА_4 зареєстровано земельний пай розміром 0,94 га, на день її смерті в господарстві в с. Тулова Снятинського району були зареєстровані та проживали: позивачка-онука померлої та відповідач ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_4 в управління земельним паєм вступила її онука ОСОБА_1, заборона відчуження на земельний пай не накладалась.

Згідно довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 02.12.2016р. після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заведена.

08.07.2016р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що державний акт на спірну земельну ділянку (пай) виданий після смерті ОСОБА_4- 18.02.2003р.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

На час смерті спадкодавиці ОСОБА_4 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р.. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Зібрані по справі докази вказують, що ОСОБА_4 на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 0,94 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, після смерті якої було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 №189522, спадкоємцем якої за заповітом є її онука ОСОБА_1, яка вступила в управління спадковим майном, а тому суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею0,94 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №189522 від 18.02.2003р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №105, виданого на ОСОБА_4

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею 0,94 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №189522 від 18.02.2003р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №105, виданого на ОСОБА_4, яка померла 17.05.1999р..

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.