Провадження № 2/712/604/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Олефіренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 30 по вул. Генерала Рибалка у м. Черкаси з прибудовами, а саме: житловий будинок з прибудовами літ. «А-1, а, а1», сараї літ. «Б, В, Ж», вбиральня літ. «Г», погріб літ. «Д», гараж літ. «Е», навіс літ. «е», огорожі № 1-3, свердловина №4, замощення № 1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3.

Позов обгрунтовано тим, що вона та відповідач є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3, який помер 3 лютого 2015 року, як дочка та син останнього.

Після смерті батька залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з прибудовами та господарськими спорудами по вул. Генерала Рибалка, 30 в м. Черкаси.

У шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку у праві власності на зазначений житловий будинок з прибудовами та господарськими спорудами, в якій також повідомила нотаріуса про наявність іншого спадкоємця.

Постановою від 3 грудня 2015 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відмову нотаріуса обгрунтовано тим, що 28 серпня 2015 року він отримав заяву за підписом ОСОБА_2, із якої випливає факт постійної реєстрації останнього за адресою батька, а також те, що він усуває свою сестру ОСОБА_1 від спадщини у судовому порядку. Крім того, у ОСОБА_1 відсутні необхідні документи для оформлення спадщини, зокрема - правовстановлюючі документи на спадковий будинок.

Відповідач ОСОБА_2 не визнає її права на спадщину, чинить перешкоди в оформленні спадкових прав на ? частину домоволодіння по вул. Генерала Рибалка, 30 в м. Черкаси та не надає оригінали документів на вказане нерухоме майно.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2016 року до участі у справі залучено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, як іпотекодержателя спірного нерухомого майна із 22 вересня 2006 року.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Посянив, що наполягає на позбавленні ОСОБА_1 спадщини, оскільки має на це право. Батько в основному проживав із ним у м. Золотоноші; він здійснював догляд за батьком, виділяв кошти на його лікування в наркодиспансері та онкодиспансері, займався утриманням будинку батька, виділяв кошти на проведення ремонтних робіт із заміни системи опалення та ремонт даху у цьому будинку. Після смерті батька позивач зявилась тільки на другий день (хоча живе у будинку поряд), допомоги майже не надавала, він оплатив похорон та поминальний обід, а через рік після цього за власні кошти облаштував памятник на могилі батька.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала із заявлених у ньому підстав. Додатково пояснила, що здійснювала догляд за домогосподарством батька, прала його одяг та готувала їжу, батько часто до неї заходив у гості. Останній місяць життя батька після виписки з онкодиспансера син до батька не зявлявся, вона самостійно здійснювала догляд за останнім.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Із урахуванням наданих відповідачем доказів про відсутність кредитної заборгованості перед ПАТ "Укрінбанк" станом на 30 червня 2009 року, суд ухвалив розглядати справу за відсутності третьої особи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом установлено, що 3 лютого 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 256022 від 13 лютого 2015 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 8 червня 1990 року був власником будинку № 30 по вул. Генерала Рибалка у м. Черкаси (а.с. 11).

Як пояснив у судовому засіданні відповідач, документи на спадковий будинок завжди перебували у будинку батька, але де вони зараз йому не відомо.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з указаного житлового будинку з прибудовами та господарськими спорудами.

Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до свідоцтв про народження позивача та відповідача, померлий ОСОБА_3 був їх рідним батьком (а.с.6, 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Частинами 1, 2, 3, 5 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

17 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги. У цій заяві вона повідомила нотаріуса про те, що другим спадкоємцем першої черги є її брат ОСОБА_2

Згідно з відміткою у паспорті ОСОБА_2, а також повідомлення органів міграційної служби на запит суду, місце його проживання із 13 листопада 2002 року зареєстровано за місцем проживання батька ОСОБА_3, а саме: вул. Рибалка, 30 у м. Черкаси.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька, шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини у встановлений ЦК України строк, а відповідач ОСОБА_2 оскільки був зареєстрований із померлим за однією адресою та є таким, що фактично прийняв спадщину.

3 грудня 2015 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Генерала Рибалка, 30 в м. Черкаси, оскільки заявник не надала правовстановлюючих документів на спадковий будинок, а інший спадкоємець ОСОБА_2 прохання нотаріуса надати оригінали документів залишив без відповіді.

Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину.

Свідок ОСОБА_6, яка є сусідом позивача та померлого ОСОБА_3, у судовому засіданні пояснила, що останній до дня смерті спілкувався з обома своїми дітьми, але найбільше любив своїх онуків синів позивача та відповідача. Він періодично проживав у свого сина у м. Золотоноша, де допомагав у його справах, але коли повертався до м. Черкаси - постійно заїжджав до дочки. Батько сторін сам міг себе обійти, утримував свій будинок та проводив у ньому ремонтні роботи, до останніх днів життя користувався власним автомобілем.

Свідок ОСОБА_7, яка є свахою позивача, у судовому засіданні пояснила, що знає особисто померлого ОСОБА_3, оскільки проживає відносно не далеко та часто буває в гостях у позивача. Спадкодавець спілкувався з обома своїми дітьми, але ніколи не обговорював з нею питань про те, кому має дістатись хата після його смерті. Він був дуже доброю людиною, любив своїх внуків та правнуків та інколи жалівся їй на свого сина у зв'язку з тим, що той не приділяє достатньої уваги онуку ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_8, який є сином позивача, у судовому засіданні пояснив, що дід в основному проживав у себе вдома, але часто бував у свого сина на пилорамі у м. Золотоноші, допомагав там. Дід нормально спілкувався із своїми дітьми та онуками. Коли починалась розмова щодо спадщини, дід казав, що не збирається помирати та не повідомляв свідку, кому хоче заповісти будинок.

Свідок ОСОБА_9, який є сином відповідача, у судовому засіданні пояснив, що дід часто залишався у свого сина в м. Золотоноша, але періодично приїздив у свій будинок у м. Черкаси. За життя дід казав, що хоче, щоб він (свідок) на старість років проживав у його будинку, оскільки дочка має де жить, а син собі ще купить житло. Тому свідок за отримані в кредит кошти купив діду побутову техніку, яку забрав після смерті останнього. Вважає, що тільки його батько має право на спадщину, оскільки він найбільше опікувався дідом.

Показання свідків та інші докази у справі у скукупності дають підстави для висновку про те, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя спілкувався з обома своїми дітьми, любив своїх онуків, ніколи не розповідав про свій намір залишити будинок комусь із дітей.

Суд також враховує, що ОСОБА_2 звертався до суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення її від спадкування після смерті батька, проте рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 липня 2016 року, залишеним без змін у цій частині рішенням апеляційного суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги після смерті свого батька ОСОБА_3, має право на ? частину спадщини після смерті останнього, оскільки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у втановлений Законом строк та не була усунута від спадкування.

У порядку розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1533 грн 80 коп.

Керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння № 30 по вул. Генерала Рибалка у м. Черкаси, до складу якого входить житловий будинок з прибудовами літ. «А-1, а, а1», сараї літ. «Б, В, Ж», вбиральня літ. «Г», погріб літ. «Д», гараж літ. «Е», навіс літ. «е», огорожі № 1-3, свердловина №4, замощення № 1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 1 533 (одна тисяча пятсот тридцять три) грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після розгляду справи в апеляійному порядку апеляційним судом Черкаської області, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: Я.В. Пересунько