справа № 278/465/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Житомирського району Житомирської області, ВСК "Світоч", ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті батька.

У судове засідання сторони не зявились, проте як від позивача так і усіх відповідачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 представники ОСОБА_2 сільської ради Житомирського району Житомирської області та ВСК "Світоч" позов визнали та не заперечували щодо його задоволення. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 4 лютого 2005 року помер батько позивача та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 (а.с.5, 10). За життя останній був власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.14, 16) право власності на яку, станом на 17 грудня 2015 року, не зареєстровано (а.с.10). Згідно довідки Оліїівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 23 листопада 2015 року (а.с.18) за вищевказаною адресою проживає позивач (а.с.18).

Відповідно до довідки нотаріуса від 12 грудня 2016 року (а.с.24) спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_5 є: позивач, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Постановою нотаріуса від 12 грудня 2016 року (а.с.25) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, серед іншого, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на такий обєкт нерухомості.

За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для часткового задоволення позову, адже як зясовано, батько позивача за життя був фактичним власником спірної квартири, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття ним права власності, як спадкоємцем за законом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України. Крім цього, суд бере до уваги факт визнання позову іншими спадкоємцями (відповідачами фізичними особами).

Водночас, суд вважає, що відповідачами ОСОБА_2 сільською радою Житомирського району Житомирської області та ВСК "Світоч", за наявності і інших спадкоємців до майна померлого ОСОБА_5, права позивача у жодному разі не порушувались, не оспорювались та не ставились під сумнів, а отже вимоги до таких відповідачів є безпідставними.

Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію Апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до часткового задоволення.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 640,00 гривень, у дольовому порядку з відповідачів - фізичних осіб на користь позивача, тобто по 320,00 гривень з кожного із даних відповідачів. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15-16, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1220, ст. 1268, ст. 1276 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60, ст. 88, ст. 174, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 4 лютого 2005 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у дольовому порядку на користь позивача судовий збір у сумі по 320,00 гривень з кожного.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян