Справа №461/8332/16-ц
Провадження №2/461/452/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

09 лютого 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визначити частки у праві спільної сумісної власності померлої ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у ? ідеальних частин квартири АДРЕСА_1 в Львові у розмірі по 1/3 ідеальній частині (1/4 ідеальна частина від цілої квартири) за кожним та визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/24 частин у квартирі АДРЕСА_1 в Львові.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що згідно свідоцтва про право власності від 24 грудня 1996 року №Г-11708 право власності на вказану квартиру оформлено за ОСОБА_1 (позивачка), ОСОБА_3 (відповідачем) та їхніми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Таке право власності є спільною сумісною власність, без визначення часток кожного із вказаних осіб у праві власності.На даний час право власності на вказану квартиру оформлено наступним чином: ? частин на праві спільної сумісної власностю за позивачкою, відповідачем та ОСОБА_4; 1/24 частина на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4; 5/24 частина на праві спільної часткової власності за відповідачем. Такий розподіл зумовлений смертю ОСОБА_6, визначенням розміру його частки у квартирі (1/4) та спадкуванням її за заповітом відповідачем у розмірі 5/25 та обовязкової частки ОСОБА_4 у розмірі 1/24. Вказує, що ОСОБА_4 заповіла належну їй на праві власності частину описаної квартири. Покликається на те, що оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Позивачка звернулася до Першої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, проте нотаріальною конторою свідоцтва не видано. Зокрема листом від 11 жовтня 2016 року нотаріус вказав на відсутність заяви про підтвердження за померлою частки у праві спільної сумісної власності у ? частин квартири №6 за адресою м. Львів, вул. Театральна, 10 від співвласника квартири ОСОБА_5 (відповідача). Вказаним листом позивачці розяснено право на звернення до суду. Відповідач не надає згоди на визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, що є перешкодою у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину. Відтак наявні підстави для визначення розміру частки ОСОБА_4 у спірній квартирі в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні до викладених у такій та вказали, що не заперечують проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 24 грудня 1996 року №Г-11708 квартира за адресою: м. Львів, вул. Театральна, 10/6 належить ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їхніми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.9). Таке право власності є спільною сумісною власністю, без визначення часток кожного із вказаних осіб у праві власності.

На даний час право власності на вказану квартиру оформлено наступним чином: ? частин на праві спільної сумісної власності за позивачкою, відповідачем та ОСОБА_4; 1/24 частина на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4; 5/24 частина на праві спільної часткової власності за відповідачем. Викладене підтверджується свідоцтвами про право власності та витягами про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 грудня 2013 року (а.с.10-19).

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 10 вересня 1999 року ОСОБА_7, державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори, реєстровий №7-3227, ОСОБА_4 заповіла належну їй на праві власності частину описаної квартири ОСОБА_1 (а.с.25).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №368141, ОСОБА_4 померла 25 грудня 2014 року (а.с.28).

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відтак, відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4, а у ОСОБА_1, як в єдиного спадкоємця по заповіту, виникло право на спадкування майна останньої.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи, що позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Судом встановлено, що позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України, а саме звернулася до Першої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4

Як вбачається із наявного в матеріалах справи копії листа від 18 жовтня 2016 року, завідуючий Першою львівською державною нотаріальною конторою повідомляє позивача ОСОБА_1, що згідно п.4.12 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п.4.14 Глави 1- Розділу ІІ Порядку, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину зобовязаний перевірити склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, на підтвердження чого від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують цей факт.

Згідно Свідоцтва про право власності №15418503, виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції 25 грудня 2013 року, ? частини квартири АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без виділення часток у праві спільної сумісної власності.

У матеріалах спадкової справи №370 за 2014 рік, заведеної після смерті ОСОБА_4, померлої 25 серпня 2014 року, відсутня заява про підтвердження за померлою частки у праві спільної сумісної власності на ? частини квартири АДРЕСА_2 від співвласника квартири ОСОБА_3, що унеможливлює встановлення складу спадкового майна.

Враховуючи вищенаведене, позивачу було розяснено її право на звернення до суду для вирішення зазначеного питання (а.с.29).

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України, розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст.ст. 370, 372 ЦК України виділ частки та поділ майна, що є у спільній сумісній власності здійснюється за домовленістю учасників права спільної власності.

Згідно розяснень п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України є можливим визначення рішенням суду визначення розміру частки в спільному сумісному майні без його реального поділу і залишення майна у спільній частковій власності.

Відтак, для визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на ? частини спірної квартири необхідною є згода позивача та відповідача. Відповідач не надає згоди на визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності. Викладене є перешкодою у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину. Відтак наявні підстави для визначення розміру частки ОСОБА_4 у спірній квартирі в судовому порядку.

При цьому, слід виходити рівності часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності (ч.2 ст.370 та ч. 2 ст.372 Цивільного кодексу України).

Таким чином, ОСОБА_4, позивачці та відповідачу слід визначити по 1/3 частині у праві спільної власності на ? частин квартири, тобто ? частині у цілій квартирі.

У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, а саме про те, що позивачка претендує на наступні частки у праві власності на спірну квартиру: 1/3 (або 6/24) частина від ? частин квартири, що належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 25.12.2013 (1/4 від цілої квартири); 1/3 (або 6/24) частина від ? частин квартири, що належали ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 25.12.2013 (1/4 цілої квартири); 1/24 частина спірної квартири, що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 25.12.2013. Загальний розмір частки, на який претендує позивачка є 13/24 частин.

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 197, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 368, 369, 370, 372, 392, 1220, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд. -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності померлої ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у ? ідеальних частин квартири АДРЕСА_1 в Львові у розмірі по 1/3 ідеальній частині (1/4 ідеальна частина від цілої квартири) за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/24 частин у квартирі АДРЕСА_1 в Львові.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Мисько Х.М.