Номер провадження: 22-ц/785/699/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі: Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 серпня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3А звернулися до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_4Г про:

- визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 4 грудня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 5384;

- визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 4 грудня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 5386;

- скасування державного акту на право приватної власності на землю від 31 грудня 2002 року, виданий ОСОБА_4 ОСОБА_5 міською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 462/7679;

- визнання за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0676 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/5;

- визнання за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0849 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/6.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 04 грудня 2002 року вони подарували відповідачу земельну ділянку площею 0,0676 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, № 1/5 та земельну ділянку площею 0,0849 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, № 1/6. При укладенні зазначених угод, вони виходили з того, що відповідач є чоловіком ОСОБА_3, перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі, буде проживати разом з нею та піклуватися про неї. Але їм стало відомо, що відповідач в 1999 році звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб був розірваний. Про зазначене рішення суду відповідач їх не повідомляв, продовжував проживати разом з ними однією сім'єю, постійно зазначав що є чоловіком ОСОБА_3 В звязку з цим, вони вважають угоди про дарування земельних ділянок були укладені ними під впливом оману з боку відповідача, в зв'язку з чим є недійсними. Так, на час укладання угоди ми вважали, що відповідач є чоловіком ОСОБА_3 та перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними був укладений 03 вересня 1982 року. Про розірвання шлюбу їм відомо не було. Тому просять суд визнати недійсними договори дарування земельної ділянки від 04 грудня 2002 року. Враховуючи те, що на державні акти на право приватної власності на землю, на підставі яких їм належали зазначені земельні ділянки, які вони відчужили на користь відповідача, є погашеними та на них зроблені відповідні відмітки нотаріусом, які не можливо анулювати, вважають необхідним поновити їх право власності на зазначені земельні ділянки шляхом визнання за ними права власності.

Відповідач подав до суду зустрічний позов, в якому просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0957 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/7, враховуючи те, що скасовується державний акт на право приватної власності на землю від 31 грудня 2002 року, за яким він є власником, крім спірних земельних ділянок, земельної ділянки площею 0,0957 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/7. До зазначеної земельної ділянки позивачі жодного відношення не мають, вона ніколи їм не належала.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 серпня 2009 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 4 грудня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 5384.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 4 грудня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 5386.

Скасовано державний акт на право приватної власності на землю від 31 грудня 2002 року, виданий ОСОБА_4 ОСОБА_5 міською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 462/7679.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0676 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/5.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0849 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/6.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,0957 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/7.

Зазначене рішення є підставою для реєстрації та видачі ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0676 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/5.

Зазначене рішення є підставою для реєстрації та видачі ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0849 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/6.

Зазначене рішення є підставою для реєстрації та видачі ОСОБА_4 державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0957 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, 1/7.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в березні 2011 року ПАТ «Укргазбанк» звернулося до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстнації та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції 19.09.2011 року ОСОБА_3 померла.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.10.2011 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 серпня 2009 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2013 року рішення апеляційного суду Одеської області від 12.10.2011 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому касаційним судом зазначено, що після смерті позивача ОСОБА_3 апеляційний суд розглянув справу не вирішивши питання про зупинення провадження у справі до залученння правонаступника померлого позивача, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області, постановленою в судовому засіданні 24.06.2014 року на підставі відомостей від приватного нотаріуса ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7 допущено ОСОБА_8 в якості правонаступника померлої ОСОБА_3 (а. с. 155).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.07.2014 року зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку до набрання законної сили рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування частини домоволодіння.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016 року у звязку з здійсненням повторного авторозподілу даної справи, справу прийнято до провадження новим складом суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.

В апеляційній скарзі АБ „Укргазбанк ставиться питання про скасування рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 серпня 2009 року про визнання недійсним договорів у повному обсязі та закриття провадження у справі, а також апелянт просить зобовязати Головне управління Державного комітету по земельних ресурсах в Одеській області скасувати державну реєстрацію державних актів на земельні ділянки виданих на імя ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку площею 0,0676 га, що розташовано за адресою м.Одеса, пров.Кришталевий, 1/5 на імя ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0849 га, що розташована за адресою м.Одеса, пров.Кришталевий, 1/6 на імя ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,0957 га, що розташована за адресою м.Одеса, пров.Кришталевий, 1/7.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8 неодноразово повідомлялися про час і місце розгляду справи, про те за вказаними адресами, судову кореспонденцію систематично не отримують.

В судове засідання на 22.12.2016 року 14-00 г. вказані особи не зявилися, від ОСОБА_8 надійшла заява про відкладення судового засідання з посиланням на обізнаність про поновлення провадження у справі і про продовження розгляду справи по суті. При цьому ОСОБА_8 просила відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на те, що 26.01.2017 року о 11-00 годині апеляційним судом призначено розгляд апеляційної скарги ПАТ «Укргазбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування частини домоволодіння.

Враховуючи повідомлення ОСОБА_8 про причину не явки і приймаючи до уваги її прохання відкласти розгляд справи з врахуванням дати розгляду апеляційним судом Одеської області апеляційної скарги ПАТ «Укргазбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування частини домоволодіння 26.01.2017 року, судова колегія відклала розгляд апеляційної скарги по справі, рішення по якій перевіряється, до 26.01.2017 року до 12-30 г.

Проте в судове засідання на 12-30 26.01.2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8 не зявилися, повідомлялися, судова кореспонденція не отримана з причин незалежних від суду, про причин и не явки суду не повідомлено.

Представник ПАТ «Укргазбанк» в судове засідання не зявився, повідомлявся, про причини не явки суду не повідомив.

Судова колегія приймає до уваги, що цивільна справа слухається понад розумний строк з липня 2009 року (дата подання позову до суду) та жовтня 2013 року після направлення справи на новий апеляційний розгляд після скасування рішення апеляційного суду Одеської області Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Судова колегія констатує незаінтересованість ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8 у розгляді справи по суті в розумний строк і використання формальних підстав для штучного затягування розгляду апеляційної скарги ПАТ «Укргазбанк».

Оцінюючи вказані обставини у сукупності, судова колегія не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи заявлені вимоги та визнаючи недійсними договори дарування земельних ділянок, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі, укладаючи оскаржувані договори дарування вважали, що відповідач є чоловіком ОСОБА_3, перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі, буде проживати разом з нею та піклуватися про неї. Проте відповідач приховав від позивачів, що він через суд розірвав шлюб з ОСОБА_3, а ОСОБА_3 про це не знала, оскільки відповідач фактично продовжував проживати з нею однією сімєю не повідомляючи при цьому про юридичне розірвання шлюбу, що визнано відповідачем.

Можливість задоволення вимог про скасування державного акту та визнання права власності на земельні ділянки, як підстави для видачі нових державних актів на право власності за позивачами, судом повязувалося з визнанням цих вимог відповідачем та з похідністю даних вимог від задоволення вимог про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок від 04.12.2002 року.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3. про визнання права власності на земельну ділянку, суд виходив з того, що вказані вимоги визнані відповідачами за зустрічним позовом.

Проте погодитися з такими висновками районного суду не можна.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачі заявили вимоги про визнання договорів дарування земельних ділянок недійсними посилаючись в якості підстав недійсності договорів на ст. 57 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час укладення оскаржуваних договорів 04.12.2002 року та обгрунтовуючи обман з боку обдарованого тим, що він де-юре розірвав шлюб з ОСОБА_3, але приховав цю обставину від неї, а ОСОБА_3 вважала ОСОБА_4 своїм чоловіком і розраховувала, що він буде в якості чоловіка проживати з нею однією сімєю та піклуватися про неї.

З матеріалів справи вбачаються наступні події в хронологічному порядку:

03 вересня 1982 року між ОСОБА_3 та відповідачем був укладений шлюб, що

підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 3 вересня 1982 року.

Рішенням Київського районного суду м. одеси від 03.12.1999 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірваний.

Рішенням ОСОБА_5 міської ради № 1207-XXIII від 28.04.2000 року передано у власність:

- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку площею 0,0957 га. за адресою: м. Одеса, пров. Кришталевий 1/7;

- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку площею 0,0849 га. за адресою: м. Одеса, пров. Кришталевий 1/6;

- ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 земельну ділянку площею 0,0676 га. за адресою: м. Одеса, пров. Кришталевий 1/5.

18.07.2000 року ОСОБА_4 на підставі рішення ОСОБА_5 міської ради № 1207-XXIII від 28.04.2000 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0957 га. за адресою: м. Одеса, пров. Кришталевий 1/7 (а. с. 72);

18.07.2000 року ОСОБА_3 на підставі рішення ОСОБА_5 міської ради № 1207-XXIII від 28.04.2000 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0849 га. за адресою: м. Одеса, пров. Кришталевий 1/6

18.07.2000 року ОСОБА_2 на підставі рішення ОСОБА_5 міської ради № 1207-XXIII від

28.04.2000 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0676 га. за адресою: м. Одеса, пров. Кришталевий 1/5.

04 грудня 2002 року ОСОБА_2 подарував відповідачу земельну ділянку площею

0,0676 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, № 1/5, що підтверджується

договором дарування земельної ділянки від 04 грудня 2002 року, посвідченого приватним

нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі

за № 5386.

04 грудня 2002 року ОСОБА_3 подарувала відповідачу земельну ділянку площею 0,0849 га, що розташована за адресою м. Одеса, пров. Кришталевий, № 1/6, що підтверджується договором дарування земельної ділянки від 04 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 5384.

31.12.2002 року ОСОБА_4 отримав новий державний акт про право приватної власності на земельні ділянки за адресами: м. Одеса, пров. Кришталевий 1/5-6-7 загальною площею 0,2482 га. Підставою видачі такого акту зазначено зокрема договори дарування земельних ділянок, на підстави яких ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подарували належні їм земельні ділянки ОСОБА_4

24.06.2004 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за № 2976, відповідно до якого ОСОБА_3, ОСОБА_2 подарували ОСОБА_4 належні їм 2/3 частини домоволодіння (по 1/3 частині кожний) № 1/5-6-7 по провулку Кришталевий в м. Одесі.

13 липня 2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір № 214/П про надання не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 1 800 000 дол. США та в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору було укладено договір іпотеки, згідно з яким предметом іпотеки є домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Одеса, провулок Кришталевий 1/5-6-7 на земельній ділянці загальною площею 0,2482 га.

В подальшому ОСОБА_3, ОСОБА_2 оскаржили договори дарування земельних ділянок та домоволодіння.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в якості обгрунтування своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Встановлюючи вказані обставини, суд разом з тим безпідставно зазначив в оскаржуваному рішенні про те, що ОСОБА_3 не була обізнана про розірвання шлюбу в судовому порядку з ОСОБА_4, засновуючи такий висновок всупереч ст. 60 ЦПК України виключно на припущеннях без витребування у сторін будь-яких документальних доказів на підтвердження наведених у позові обгрунтувань.

Як вбачається зі змісту рішення Київського райсуду м. Одеси від 03.12.1999 року ОСОБА_3 заявлений до неї позов про розірвання шлюбу зі ОСОБА_4 визнала та пояснила суду, що примирення з ОСОБА_4 неможливо. Суд, вислухавши сторони та встановивши, що сторони з 1998 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, заходів до примирення не вживають, прийшов до висновку про розірвання шлюбу (а. с. 210).

Таким чином, змістом рішення Київського райсуду м. Одеси від 03.12.1999 року, яке вступило в законну силу спростовується те єдине обгрунтування, на яке посилалися позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявляючи вимоги про визнання договорів дарування недійсними, як таких, що укладені внаслідок обману. Зокрема, що при даруванні своїх земельних ділянок, вони не знали, що ОСОБА_4 на той час вже розірвав шлюб та приховав це від позивачів, які розраховували, що він будучи членом сімї буде піклуватися про них.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд не мотивував, яким чином взагалі стосунки між батьками дарувальника вплинули на волевиявлення самого ОСОБА_2 і в чому саме полягав його обман з боку батька, якому він подарував земельну ділянку. Ніяких інших обгрунтувань обставин укладення договору дарування внаслідок обману ОСОБА_2 не зазначив.

Районним судом не враховано, що договір дарування в розумінні ст. 243 ЦК УРСР 1963 року, маючи за своєю правовою природою безоплатний характер, не вимагає від обдарованого вчиняти на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру.

Дарування само по собі не повязано з перебуванням у родинних та шлюбних стосунках, і не покладає обовязок утримання дарувальника з боку обдарованого. Для таких цілей законодавством передбачено укладення договору довічного утримання. Проте позивачами або одним з них, не заявлені вимоги про недійсність укладених договорів (договору) дарування, як удаваної угоди (угод).

На стадії апеляційного перегляду судового рішення, у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні повноваження уточнювати у сторін підстави та приймати нові обгрунтування заявлених вимог з викладенням інших обставин, які не були предметом розгляду в районному суді.

При таких обствинах, рішення суду першої інстанції в частині задоволення основного позову за вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права власності не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Ухвалюючи власне рішення та виходячи з встановлених у справі обставин, судова колегія доходить висновку про безпідставність заявлених вимог в контесті наведених позивачами обгрунтувань заявлених вимог про визнання недійсними договорів дарування внаслідок обману з боку відповідача.

Тому вказані вимоги задоволенню не підлягають. Решта заявлених позивачами за основним позовом вимог про скасування державного акту про право власності на землю, визнання права власності є похідними від вимог про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок.

Відмова у задоволенні вимог про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок унеможливлює задоволення вимог про скасування державного акту про право власності на землю, визнання права власності.

Крім того, заявлені ОСОБА_4 вимоги за зустрічним позовом про визнання права власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, пров. Кришталевий 1/7 площею 0,0957 га., яка йому належала до укладення договорів дарування з ОСОБА_3, ОСОБА_2 і отримання нового державного акту, до якого увійшли і подаровані земельні ділянки, не можуть бути задоволені без задоволення вимог за основним позовом про визнання недійсними договорів дарування.

Оскільки судовою колегією встановлена безпідставність вимог про визнання недійсними договорів дарування, то немає підстав і для задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, пров. Кришталевий 1/7 площею 0,0957 га., яка йому належала до укладення договорів дарування з ОСОБА_3, ОСОБА_2

Судова колегія не погоджується з вимогами апелянта ПАТ «Укргазбанк» про закриття провадження у справі, оскільки такі вимоги не засновані на вимогах ЦПК України.

Таким чином, апеляційна скарга ПАТ «Укргазбанк» підлягає частковому задоволенню рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.08.2009 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права власності та про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визнання права власності на земельну ділянку.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 серпня 2009 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права власності.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визнання права власності на земельну ділянку.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.І. Дрішлюк

ОСОБА_10