Справа №265/6816/16-ц
Провадження №2/265/256/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, треті особи: дитячий будинок змішаного типа для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки» та ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що квартира за вказаною адресою надавалась ОСОБА_6 на сім'ю з чотирьох осіб згідно ордеру № 10973 від 25 червня 1968 року. В зазначеній квартирі, окрім них, їх матері ОСОБА_5 та п'яти неповнолітніх дітей, зареєстровані діти ОСОБА_2: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які з 2004 року фактично не проживають, оскільки їх мати була позбавлена батьківських прав та вони були усиновлені за кордон, особистих речей їх в квартирі не має, комунальних платежів за квартиру вони не сплачують. На підставі викладеного просять суд про задоволення позову.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивачка ОСОБА_2 додатково пояснила, що на підставі рішення суду від 22 червня 2004 року вона була позбавлена батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки вона на той час вела аморальний спосіб життя. Їй відомо, що дітей було усиновлено за кордон, до Італії, однак зв'язку з ними немає, їй навіть невідома судьба дітей. Оскільки на теперішній час вони мають намір приватизувати квартиру АДРЕСА_1, просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи двічі повідомленими за адресою їх реєстрації, у судове засідання повторно не з'явилися у зв'язку з їх виїздом на постійне місце проживання за межі України. У зв'язку з наведеним, суд розглядає справу у відсутності відповідачів на підставі доказів, які маються в матеріалах справи.

Третя особа ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснення, надані позивачами. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник третьої особи дитячого будинку змішаного типа для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки», будучи повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8 суду пояснили, що вони є сусідами позивачів, добре знають їх сім'ю, у тому разі дітей ОСОБА_2 - відповідачів по справі. Їм відомо, що ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав та діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у 2004 році були усиновлені за кордон. Починаючи з зазначеного часу, дітей вони за даною адресою не бачили, оскільки вони не проживають у АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, третьої особи ОСОБА_5, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ордеру на жиле приміщення № 10973 від 25 червня 1966 року, квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_6 на сім,ю із чотирьох осіб: дружину ОСОБА_9, сина ОСОБА_10 та сина ОСОБА_11.

Як пояснили сторони та свідки у судовому засіданні, нумерація будинку, в якому вони проживають, була змінена у 70-х роках з НОМЕР_1 на НОМЕР_2.

З копії особистого рахунку № НОМЕР_3, виданого ЖКП «Азовжитлокомплекс» 09 листопада 2016 року вбачається, що наймачем спірної квартири значиться позивачка по справі - ОСОБА_1. Зареєстрованими в квартирі окрім неї, значаться її сестра ОСОБА_2, донька ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ОСОБА_5, неповнолітні племінники: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5, та племінники ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно акту ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 25 травня 2016 року та довідки ОСББ «Володимирська 2/6» від 17 січня 2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7 в квартирі АДРЕСА_1 з 2004 року не проживають.

Окрім того, факт не проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1, з 2004 року підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8, які є сусідами позивачів.

Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 червня 2004 року, ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4. За даними довідок КЗ «Міський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного і шкільного віку «Центр опіки» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7, знаходилися на повному державному забезпеченні в дитячому будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки» з 25 серпня 2004 року по 13 березня 2006 року, та вибули згідно рішенню Жовтневого районного суду міста Маріуполя у зв'язку з усиновленням.

Згідно до вимог ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутніми з поважної причин більше шести місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а у разі спору - судом.

У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться у судовому порядку.

Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що з 2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в спірній квартирі не проживають, на даний час вони є повнолітніми. Після їх усиновлення у 2006 році вони виїхали на постійне місце проживання в іншу країну та набули право на проживання за місцем усиновлювачів.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації, суд приходить до висновку про втрату ними права користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, треті особи: дитячий будинок змішаного типа для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки» та ОСОБА_5, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, такими, що втратили право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.С. Адамова