Справа № 639/9745/16
2/639/762/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну /зменшення / розміру аліментів, суд, -

ВСТАНОВИВ:
16 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, згідно якого змінити (зменшити) розмір аліментів та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частини від його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.07.2008 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.05.2008 року і до досягнення повноліття дитини. З моменту розгляду вищезазначеної справи та винесення судового рішення від 01.07.2008 року, його сімейні обставини та матеріальне становище суттєво змінилось. У зв`язку з хворобою сина ОСОБА_3 , 09.12.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова було прийнято рішення про сплату ним додаткових витрат на дитину у розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з 28.07.2015 року до 20.11.2023 року. Крім того, після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, змінився його сімейний стан. Він розлучився з ОСОБА_2 та одружився вдруге з ОСОБА_4 та має від цього шлюбу двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його теперішня дружина ОСОБА_4 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною) та двоє дітей знаходяться повністю на його утриманні. 24.12.2013 року Тульчинським районним судом Вінницької області було ухвалено рішення, згідно якого з позивача на користь другої жінки ОСОБА_4 , стягнуто аліменти на її утримання починаючи з 19.09.2013 року та до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно довідки про доходи № 61 від 18.11.2016 року, виданої В/Ч НОМЕР_1 м. Умань Черкаської області, його середньомісячний заробіток складає 9 488,00 гривень. Зазначені обставини, на думку позивача, можуть призвести до того, що діти будуть знаходитися в нерівних матеріальних умовах, та поставить його в дуже скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив , що відповідач постійно мешкає з дружиною ОСОБА_4 та дітьми від другого шлюбу і відповідно може виконувати стосовно доньки та сина від другого шлюбу як майнові , так і немайнові обов`язки батька. Стосовно ж сина від першого шлюбу , позивач виконує своїх батьківські зобов`язання частково, майнові завдяки відповідним рішенням судів, немайнові фактично не виконує, оскільки постійно мешкає з новою родиною в Вінницькій області міста Тульчин. Позивач у обґрунтування вимог посилається на те, що його дружина ОСОБА_4 за рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.12.2013 року отримує з 19.09.2013 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку аліменти на свою користь в розмірі 800 грн. щомісячно. Але , оскільки за словами позивача ОСОБА_4 і діти від другого шлюбу знаходяться повністю на його утриманні, мешкають разом з ним , зазначені гроші знаходяться в розпорядженні теперішньої родини позивача. Крім того , зобов`язання щодо сплати аліментів за рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.12.2013 року закінчуються 03.04.2017 року, в день, коли ОСОБА_7 виповниться 3 роки. Позивач вказує, що згідно довідки про доходи його середньомісячний заробіток становить 9 488 грн., а відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50% заробітної плати. Але , також ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, це обмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у вигляді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Позивач сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина, тому до нього застосовується зазначена норма. Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 , розмір аліментів , що утримуються з позивача на утримання ОСОБА_3 складає 31,32 % від заробітної плати ,тому правові підстави для зменшення розміру аліментів відступні.
Суд, вислухав пояснення представника відповідача ,дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.07.2008 року у цивільній справі №2-2498/09 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 20.05.2008 року і до досягнення повноліття дитини. (а.с. 13).
Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зокрема взяв до уваги, що він офіційно працює та отримує стабільну зарплатню, інший дітей на утриманні не мав.
За таких обставин суд вважав, що ОСОБА_1 у змозі сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
14.09.2012 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 /після реєстрація шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 »/. /а.с.7/
Від даного шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилися донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.11-12)
Відповідно до довідки №61 від 18.11.2016 року,виданої ОСОБА_1 , останній працює у В/ч НОМЕР_2 /військовослужбовець/ загальна сума доходу за період з 1 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року без урахування аліментів становить 23191 грн. 61 коп.. (а.с.18).
Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного та матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).
Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України).
Таким чином, у разі погіршення матеріального стану платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, зменшено) за позовом платника аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, долучені до справи докази свідчать про зміну матеріального стану позивача з часу прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів, в розмірі 1/4 частини, а саме народження в 2014 році доньки та у 2016 році сина.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, позивачем надано достатньо доказів, у розумінні ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які підтверджують виникнення обставин, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України, що унеможливлює сплату аліментів у розмірі визначеному рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 липня 2008 року, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 20 травня 2008 року року і до повноліття дитини та про можливе зменшення розміру аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини доходів відповідача.
Разом з тим, зменшуючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача, суд не приймає до уваги рішення Тульчинского районного суду Вінницької області від 24.12.2013 року , яким на користь ОСОБА_4 стягнуто 800 грн. щомісячно, починаючи з 19.09.2013 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку, оскільки 03.04.2017 року дитині виконується 3 роки.
Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування садом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено судам, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Отже, слід зазначити, що у випадку зміни сімейного або матеріального становища позивача, відповідач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 212-215,218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 липня 2008 року року щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Артемівськ Донецької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місто мешкання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина ОСОБА_3 до 1/6 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова