СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1192/16-ц
Провадження №2/547/99/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Т.В.Зінченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, обґрунтовуючи вимоги неможливістю для позивача, як для спадкоємця за законом своєї матері ОСОБА_2, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на земельну частку (пай) площею 2,64 умовних кадастрових гектарів, що належала матері у т.ч. через втрату оригінала сертифіката на відповідну земельну частку (пай).

Позивач у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_3 вимоги позову підтримав, пояснив, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2. На час смерті останньої позивач проживала з нею разом, отримала сертифікат щодо спірної земельної частки (паю). Такі дії свідчать про прийняття спадщини. Оригінал сертифіката втрачено, виготовлення його дубліката неможливе. Спадкова справа на майно ОСОБА_2 була вчасно відкрита за заявою ОСОБА_1 у м. Маріуполь Донецької області, позивач вже отримала свідоцтво про право на спадщину на частину квартири, яка належала покійній матері. У зв'язку із проведенням АТО ні позивач, ні суд не мають доступу до нотаріального архіву, який знаходиться у м. Донецьк для отримання копії відповідної спадкової справи. Позивач є єдиними спадкоємцем ОСОБА_1, про відсутність інших спадкоємців також свідчить визнання позову Іванівською сільською радою.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про судовий розгляд повідомлений належним чином, просив розглянути справу за відсутності його представника, позов визнав (а.с. 23).

Ураховуючи зазначене, відповідно до ст.ст. 158, 169 ЦПК України судом ухвалено розглядати справу за відсутності позивача і представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач є дочкою ОСОБА_2 (а.с. 4, 7).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь Донецької області (а.с. 5). У справі відсутні відомості щодо складення нею заповіту.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай), яка належала померлій на підставі сертифіката НОМЕР_2 площею 2,64 умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, нормативна грошова оцінка складає 84294,31грн (а.с. 9). Оригінал сертифіката втрачено (а.с. 10), виготовлення його дублікату неможливе (а.с. 9).

Відповідно до довідки ЖКП "Житлокомплекс" від 22.09.2016 ОСОБА_2 з 26.09.1995 і по день смерті була зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_1, разом із дочкою ОСОБА_1 та чоловіком дочки ОСОБА_4 (а.с. 8).

Перша Маріупольська державна нотаріальна контора листом від 10.02.2017 № 290/01-16 (а.с. 30) повідомила, що стосовно майна ОСОБА_2 Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою 06.06.1998 заведено спадкову справу № 622, яка закрита провадженням за датою видачі першого свідоцтва про право на спадщину від 06.06.1998. Спадкову справу передано до Донецького обласного державного нотаріального архіву. Територія м. Донецьк не підконтрольна Україні, тому доступ до архівної справи відсутній. Позивач 06.12.2016 вже зверталася до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори з такого ж питання, на що їй надано аналогічну відповідь.

Постановами Верховної Рад України "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування" від 17 березня 2015 року N 252-VIII, "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року № 254-VIII, Законом України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей", "Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" (додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р), м. Донецьк віднесено до тимчасово окупованої території України.

На час смерті ОСОБА_2 діяв ЦК УРСР.

За змістом ст.ст. 524-527 ЦК УРСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 почала користуватися усім її майном. Зазначені дії, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, є діями, що свідчать про прийняття ОСОБА_1 спадщини ОСОБА_2, у т.ч. права за сертифікатом НОМЕР_2 від 19.05.1998. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця.

Отже, після смерті ОСОБА_2 позивач фактично вступив в управління спадковим майном спадкодавця. Зазначені дії, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, є діями, що свідчать про прийняття позивачем спадщини своєї матері, у т.ч. права за сертифікатом НОМЕР_2 від 19.05.1998.

Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення вказаної земельної частки (паю) як спадкового майна, але йому відмовлено в посвідченні спадкових прав у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Ураховуючи зазначене, суд робить висновок, що права позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину порушено з незалежних від позивача, відповідача і нотаріуса обставин, а саме втратою оригіналу сертифіката на земельну частку (пай), неможливістю отримання певних документів через перебування їх на тимчасово окупованій території України. Саме цим позивачеві створено об'єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відтак суд захищає цивільне право позивача щодо отримання ними у спадок спадщини та визнає за позивачами право в порядку спадкування на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 158, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2; АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) право в порядку спадкування на земельну частку (пай) площею 2,64 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 07.04.2017.