Справа № 603/84/17
Провадження № 2/603/48/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2017 р. м.Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М. розглянувши матеріали позовної заяви на предмет відповідності їх вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України за позовом ОСОБА_1 до Григорівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог Відділ Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області про визнання права на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області до Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог Відділ Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області з позовною заявою про визнання права на спадкове майно земельну частку (пай).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 118 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено право на звернення до суду. Відповідний позов подається до суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 119 ЦПК України.

Норми статті 119 ЦПК України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі позивача.

В порушення даної норми вищевказаної статті позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначено повністю місце проживання позивача, а саме, не вказана область в якій проживає позивач.

Відповідно до ч. 5 статті 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В порушення зазначених вище процесуальних норм до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, зокрема, як вбачається з матеріалів скарги, позивач не сплатив судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», який діє з 01 січня 2017 року, встановлено, що прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1600,00 грн.

Даний цивільно-правовий спір є майнового характеру і як вбачається з позовної заяви позов заявлений на загальну суму 24455,00 грн.

Таким чином до сплати підлягає судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 140 грн. 00 коп. судового збору та подано заяву про зменшення розміру судового збору.

Позивач в даній заяві зазначає, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір в повному обсязі та вказує, що причиною тяжкого матеріального становища є те, що вона є пенсіонером і розмір її щомісячної пенсії є незначним і не дає їй змоги робити заощаджень, інших доходів крім пенсії немає.

В підтвердження тяжкого майнового стану позивач надала суду довідку відділу пенсійного забезпечення Управління ПФУ в Костопільському районі від 12.01.2017 року №201/02, згідно якої пенсія позивача з липня 2016 року по листопад 2016 року складає 1389 грн. 83 коп. кожного місяця і за грудень 2016 року 1506 грн. 83 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті (враховуючи майновий стан сторони), суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

З матеріалів справи встановлено, що згідно довідки відділу пенсійного забезпечення Управління ПФУ в Костопільському районі від 12.01.2017 року №201/02 ОСОБА_1 як пенсіонер, згідно пенсійного посвідчення№, одержує пенсію яка складає з липня 2016 року по листопад 2016 року по 1389 грн. 83 коп. кожного місяця, а в грудні 2016 року - 1506 грн. 83 коп.

Надання позивачем суду в підтвердження свого тяжкого матеріального становища вищевказаної довідки не є підтвердженням того, що позивач не має реальної можливості сплатити судовий збір, який по даній справі є меншим ніж пенсія позивача за кожний місяць і становить 640 грн. 00 коп., інших доказів, які б могли бути розглянуті судом в сукупності з наданою пенсійною довідкою для зменшення розміру судового збору позивачем суду не надано.

Згідно зі статтею 10 ЦПК України, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як зазначено в ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» з подальшими змінами, розяснено, що відповідно до статті 8 Закону N 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

За правилами визначеними частиною 1 статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя -,

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Григорівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог Відділ Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області про визнання права на спадкове майно - залишити без руху.

2. Надати позивачеві ОСОБА_1 термін для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

3. Копію даної ухвали направити позивачеві.

4. Розяснити ОСОБА_1, що у разі не виправлення вказаних в ухвалі недоліків до вказаного строку позовна заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2