Cправа № 127/1648/17
Провадження № 2-н/127/27/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

02 лютого 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Прокопчук А.В., ознайомившись із заявою міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 12» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з утримання будинку,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулось міське комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора № 12» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з утримання будинку.

При вивченні матеріалів заяви судом встановлено, що в поданій заяві відсутні належні докази безспірності вимог стягувача.

Нормами ЦПК України, які регулюють наказне провадження, немає прямої заборони щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, якщо буде надано документи про наявність суб'єктивного права у заявника; документи, які підтверджують виникнення права вимоги; договори про надання таких послуг; інші письмові докази, які підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг боржником.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Судом встановлено відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

На вищезазначене, також, звернув увагу в п. 9 Постанови Пленуму від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає, що між сторонами існує спір про право, оскільки при прийнятті рішення необхідно з'ясувати обставини, які можливі тільки при розгляді справи в позовному провадженні.

Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Зазначені обставини, а саме відсутність договору про надання послуг, переконують суд у наявності підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Роз'яснити стягувачу, що згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100, ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В прийнятті заяви міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 12» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з утримання будинку відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: