Провадження №2-з/760/19/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Здорик Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в м. Києві,заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2016 позивач звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача - ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 37 143,54 грн. за кредитним договором № б/н від 14.08.2012, яка складається з наступного:

1789,55 грн. - заборгованість за кредитом;

29 029,06 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

4080,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

штрафи: 500,00 грн. - (фіксована частина);

1744,93 грн. - (процентна складова).

Одночасно з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд, забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 19,30 кв. м., житловою 11,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що відповідач протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобов'язання. У банку відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обов'язків перед кредитором.

На думку заявника, за порушенням зобов'язань перед банком відбувається вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна й коштів. Це виражається у передачі третім особам права власності на майно й кошти або його переховування від банку й державної виконавчої служби, а також проведенні інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок.

Заявник переконаний, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, просив заяву задовольнити.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, заявник просить суд, накласти арешт на квартиру загальною площею 19,30 кв. м., житловою 11,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Із заяви вбачається, що представник позивача не навів жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного ним заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за позовними вимогами про визнання частково недійсним договорів іпотеки та договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки.

Крім того, згідно наданої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_2 належить лише ? частки вказаної квартири.

Суд акцентує увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

Виходячи з наведеного вище, суддя вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

Керуючись ст. 151 - 153, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Усатова