Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2017 Справа №607/14590/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Позняка В.М.

за участю секретаря - Осів І.В., позивачів, ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання таким що втратив право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7, в інтересах яких діє представник адвокат ОСОБА_3, пред'явили до суду позов до відповідача ОСОБА_4 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням житловим будинком за адресою: вул. Незалежності, 17, с. М. Ходачків, Тернопільський район, Тернопільська область.

Обґрунтовують позов тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Незалежності, 17, с. М. Ходачків, Тернопільський район, Тернопільська область. Відповідач ОСОБА_4 є колишнім чоловіком ОСОБА_2, шлюб між ними розірвано 14 вересня 2004 року. Відповідач з 24 листопада 1999 року зареєстрований у вказаному житловому будинку, однак з 30 грудня 2015 року там не проживає, витрат на утримання будинку не несе.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала, суду пояснила, що у 2004 році вони розлучилися з відповідачем, з грудня 2015 року ОСОБА_4 в житлового будинку за адресою: вул. Незалежності, 17, с. М. Ходачків, Тернопільський район, Тернопільська область, не проживає, з будинку забрав всі свої особисті речі.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що з грудня 2015 року не проживає у будинку позивачів через тиск з їхнього боку, постійно проживає в батьків.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснив, що він є сусідом позивачів, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідача ОСОБА_4 не бачив у будинку позивачів з кінця 2015 року, йому відомо, що останній проживає у батьків.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як вбачається з Свідоцтв про право власності на майно Серії САС № 336728, САС № 336729, САС № 336731, САС № 336730 від 26 січня 2011 року, виданих Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на підставі рішення виконкому сільської ради № 47 від 28 жовтня 2010 року, домоволодіння за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Малий Ходачків, вул. Незалежності, буд. 17, належить на праві спільної часткової власності по ? частини - ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_7

За відомостями адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС України в Тернопільській області ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як установлено з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований у вказаному будинку з 24 листопада 1999 року.

14 вересня 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії 1-ИД № 048800 від 14 вересня 2004 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області. Прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_7.

Як вбачається з довідки про склад сімї № 130 від 09 грудня 2016 року, виданої Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 тернопільської області, з 30 грудня 2015 року.

Згідно акту, складеного 09 грудня 2016 року комісією у складі голови комісії ОСОБА_11, членів комісії ОСОБА_12, ОСОБА_13, та затвердженого Малоходачківським сільським головою ОСОБА_14, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 30 грудня 2015 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, про що стверджують сусіди: ОСОБА_8 та ОСОБА_16

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права, правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

За вказаних обставин судом установлено, що відповідач ОСОБА_4 не є членом сімї власників житлового будинку за адресою: вул. Незалежності, 17, с. М. Ходачків, Тернопільський район, Тернопільська область, з 14 вересня 2004 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, з грудня 2015 року відповідач у спірному будинку не проживає, витрат на утримання будинку не несе, тому необхідно усунути перешкоди у здійсненні позивачами права користування та розпорядження своїм майном, шляхом визнання відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житлом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача ОСОБА_4 в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224, 226, 228, 233, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_17 ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 -задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування домоволодінням по вул. Незалежності, 17 в селі Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_17