Справа № 647/365/17
№ провадження 2/647/225/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03.04.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області
у складі: головуючого судді Кириленко М.О.
за участю секретаря: Крамського Д.О.
представника третьої особи: Литвак Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області в порядку заочного розгляду справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Хесонської області про позбавлення батьківських прав, -
Представник позивача ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Хесонської області про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_4 є біологічною матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком дитини є ОСОБА_3. В 2012 році ОСОБА_4 перестала проживати з ОСОБА_3 за однією адресою. В цьому ж році ОСОБА_4 залишила доньку ОСОБА_5 в комунальному закладі «Новокаховський протитуберкульозний санаторій «Джерельце» Херсонської області», яка знаходилась на лікуванні в закладі в період з 02 листопада 2012 року по 03 травня 2013 року з діагнозом: інфікування МБТ. Дитину забрав із санаторію батько.
По теперішній час дитина проживає з батьком, знаходиться на його утриманні.
За час окремого проживання відповідач не намагалася налагодити стосунки із донькою, зустрічей уникала, долею дитини не цікавилася.
Просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати.
Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений був належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, наполягала на задоволенні з викладених підстав .
Представник Органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримав , наполягав на задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, була повідомлена про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд розглядає справу без участі відповідачів, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Згідно ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи та на підставі наявних у справі даних та доказів.
Вислухавши пояснення представника позивача, думку представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.
У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини:
Так, ОСОБА_4 є біологічною матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком дитини є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.9).
В 2012 році ОСОБА_4 перестала проживати з ОСОБА_3 за однією адресою. В цьому ж році ОСОБА_4 залишила доньку ОСОБА_5 в комунальному закладі «Новокаховський протитуберкульозний санаторій «Джерельце» Херсонської області», яка знаходилась на лікуванні в закладі в період з 02 листопада 2012 року по 03 травня 2013 року з діагнозом: інфікування МБТ.Дитину забрав із санаторію батько.
По теперішній час дитина проживає з батьком, знаходиться на його утриманні.
За час окремого проживання відповідач не намагалася налагодити стосунки із донькою, зустрічей уникала, долею дитини не цікавилася.
Відповідач зустрічами з дитиною нехтує, в житті та розвитку дитини не відіграє ніякої ролі. Материнського піклування донька не відчуває, участь у розвитку дитини мати не приймає.
Фактично дитина виховується батьком. Матір дитина вже не пам'ятає.
Виконавчим комітетом Львівської сільської ради складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, відповідно до якого ОСОБА_3 проживає у власному будинку разом з донькою, та батьками. Будинок в задовільному стані, меблі та побутова техніка частково нового зразка, кімната дитини обладнана всім необхідним. Сім'я має підсобне господарство (а.с.11, 12).
Згідно громадської характеристики виданої виконавчим комітетом Львівської сільської ради від 11.11.2016 року, за місцем проживання ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони, громадського порядку не порушує, алкогольних напоїв не вживає, до пункту ОГП від сусідів та жителів села про порушення громадського порядку скарг не надходило, офіційно працює на підприємстві ТОВ «АВЕ»(а.с.13).
Згідно характеристик з місця роботи від 11.11.2016 року, ОСОБА_3 працює на посаді апаратник з обробки зерна, зарекомендував себе як привітний, сумлінний працівник, який прагне до підвищення рівня своїх професійних знань, порушень не допускає.(а.с.14) Має дохід за період з 13.07.2016 по 31.10.2016 року - 7599, 93 гривень. (а.с.15)
В судовому засіданні встановлено, що відповідач взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків, щодо своєї доньки. Відповідно характеристики директора Львівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа-інтернат І ступеня - спеціалізована школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів» Херсонської обласної ради, характеристикою з Львівського ДНЗ (ясла-садок) в яких вказано, що ОСОБА_5, зарекомендувала себе, як спокійна, врівноважена, відповідальна, старанна учениця. Проживає з бабусею та батьком, які приділяють належну увагу її вихованню. Матір взагалі не приймає участі у вихованні дитини, за період навчання жодного разу не відвідала навчальний заклад, не підтримує ніякого зв'язку з донькою.(а.с.19-21).
Згідно довідки Львівської сільської ради від 07.11.2016 року , ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не зареєстрована, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17)
Згідно письмових показів сусідів та односельчан, матір ОСОБА_4 дитину не виховує, участі у її житті не приймає, матеріально не допомагає. Вихованням та забезпеченням займається батько, ОСОБА_3 (а.с.36, 37).
Комісією Бериславської державної адміністрації Херсонської області у справах дітей було складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5 з якого вбачається, що дитина проживає за адресою: АДРЕСА_1, і зроблено висновок про те, що умови проживання дитини добрі, ОСОБА_5 має все необхідне (а.с. 12).
Вихованням доньки повністю займається батько ОСОБА_3, який забезпечує її всім необхідним для життя та виховання, займається її лікуванням та оздоровленням, купує одежу, іграшки, створює повноцінні умови для життя і здоров'я доньки, забезпечує отримання належної освіти та життя.
Відповідач зустрічами з дитиною нехтує, в житті та розвитку дитини не відіграє ніякої ролі. Материнського піклування донька не відчуває, участь у розвитку світогляду дитини мати не приймає.
Частина 4 ст. 155 Сімейного кодексу України встановлює, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" в п.15 якої зазначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитини повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю" робота з сім'ями, дітьми та молоддю, спрямована на реалізацію її завдань та пошуків оптимальних шляхів їх вирішення.
Відповідно до пункту 11 Типового положення про службу у справах дітей затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 р. N 1068 з метою з'ясування причин та умов, які призвели до порушення прав дітей, бездоглядності та безпритульності, вчинення правопорушень, служба повинна вживати заходів до усунення таких причин.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають права і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 Закону).
Стаття 3 Конвенції про права дитини визначає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9 Конвенції). У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р.№ 3«Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
В діях відповідача мається винна поведінка, яка виразилася в тривалому ухиленні від виконання обов'язків матері по вихованню своєї дитини, вона протягом тривалого часу не піклується про її фізичний та духовний розвиток, стан здоров'я, не займається її підготовкою до самостійного життя. Позитивно впливати на свою дитину остання не може. Відповідач долею, станом здоров'я дитини не цікавилася, бажання побачитися з дитиною не виявляє, чим ухиляється від виконання обов'язків з виховання та утримання дитини. Позбавлення відповідача батьківських прав є мірою сімейно-правової відповідальності, має на меті насамперед захист інтересів малолітньої дитини. Відповідно до пп. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки відповідає інтересам дитини, яка біологічною матір'ю не цікавиться, почуттів любові і поваги до неї не виявляє, бо не пам'ятає її. Позбавлення батьківських прав позбавить відповідача можливості в майбутньому причинити дитині душевні травми та нанести психічні травми, а також застосувати до відповідача наслідки позбавлення батьківських прав, передбачені ст. 166 Сімейного кодексу України.
У висновку від 28.03.2017 року Служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області та висновку органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації від 03.04.2017 року, зазначено, за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків(а.с.38, 40).
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 640 гривень 00 копійок.
Керуючись ст.ст.10, 11, 73, 209, 212, 214-215,224-226 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 8, 11, 12, 24 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 19, 150, 164, 165, 167, 247 СК України, ст. ст. 19, 29, 60 ЦК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бериславський районний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Кириленко