_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3124/17
Провадження № 2/520/6996/17
УХВАЛА

04.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпресів» про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей- Колект», про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності та визнання права власності на нерухоме майно, в якій позивач просить суд:

- визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса, яким вирішено здійснити реєстрацію права власності іпотекодержателя ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 43,5 кв.м.;

- припинити право власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 15.03.2017 року вказану позову заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, та розяснено, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

03.04.2017 року до Київського районного суду міста Одеси на усунення недоліків поданої заяви, ОСОБА_1 було надано до суду виправлену заяву, копії та додатки до позову, квитанції про сплату судового збору.

Також позивачем у заяві про виправлення недоліків поданої заяви, зазначено, що ним змінено склад осіб по справі, та в якості співвідповідача по справі вказано ТОВ «Імпресів», який відповідно до договору купівлі-продажу від 03.07.2015 року придбало у власність спірне нерухоме майно.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 04.04.2017 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження на підставі позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпресів» про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності та визнання права власності на нерухоме майно та призначено попереднє судове засідання.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладання арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2, яке зареєстровано за ТОВ "ІМПРЕСІВ" та заборонити його відчуження;

- встановлення заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії спрямовані на виселення/вселення будь-яких осіб з/до квартири за адресою: АДРЕСА_3 до вирішення цивільної справи №520/14482/16-ц по суті та набрання законної сили рішення суду по цивільній справі № 520/14482/16-ц;

- встановлення заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_3 до вирішення цивільної справи №520/14482/16-ц по суті та набрання законної сили рішення суду по цивільній справі №520/14482/16-ц.

Позивач в заяві в обґрунтування вищевказаних вимог про необхідність вжиття заходів забезпечення позову посилається на те, що 01.09.2005 року між ним ОСОБА_1 та відповідачем - АКІБ «УкрСиббанк» було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №165, за умовами якого ОСОБА_1 з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором №536-08 ПОУ Н, що укладений між сторонами 01.09.2005 року, передав, а відповідач прийняв на умовах, визначених договором, нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 43,5 кв.м., право власності на яку належало ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 01.09.2005 року, зареєстрованого у державному реєстрі правочинів за №2582. Загальна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становила 202320,68 грн. (п. 1.1 договору іпотеки).

14 вересня 2015 року ОСОБА_1 дізнався з реєстру речових прав на нерухоме майно, що відповідач ТОВ «Кей-Колект» примусово в односторонньому порядку, шляхом продажу предмету іпотеки за договором купівлі-продажу, з розстрочкою, серія та номер: 648, здійснив продаж квартири АДРЕСА_4. На цей час власником вказаної квартири є ТОВ "ІМПРЕСІВ". Позивач також зазначив, що 30.03.2017 року невідомі особи, які назвалися представниками ТОВ "ІМПРЕСІВ" здійснили спробу примусового проникнення до спірної квартири. Однак позивач вважає недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса, яким вирішено здійснити реєстрацію права власності іпотекодержателя ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно - квартиру за адресою: м. Одеса, пр-кт. Академіка ГлушкаАДРЕСА_5, загальною площею 43,5 кв.м., у звязку з чим звернувся до суду з відповідним позовом. Також позивач вважає, що з урахуванням вищевикладеного є необхідність у вжитті заходах забезпечення позову, які заявлені ним, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, завдасть значної шкоди йому ОСОБА_1 та ускладнить виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У випадку, коли заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі, така заява має бути розглянута впродовж двох днів та лише у випадку поли порушується питання про захист прав інтелектуальної власності, у іншому випадку вирішення питання про забезпечення позову до відкриття провадження у справі вбачається не можливим. Таким чином вимоги позивача про забезпечення позову розглянуті невідкладно після відкриття провадження у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Подана представником позивача заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч. ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, з позовної заяви та посилань позивача вбачається наступне.

01.09.2005 року між ОСОБА_1 та відповідачем - АКІБ «УкрСиббанк» було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №165, за умовами якого ОСОБА_1 з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором №536-08 ПОУ Н, що укладений між сторонами 01.09.2005 року, передав, а відповідач прийняв на умовах, визначених договором, нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 43,5 кв.м., право власності на яку належало ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 01.09.2005 року, зареєстрованого у державному реєстрі правочинів за №2582. Загальна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становила 202320,68 грн. (п. 1.1 договору іпотеки).

Надалі позивач ОСОБА_1 дізнався з реєстру речових прав на нерухоме майно, що відповідач ТОВ «Кей-Колект» примусово в односторонньому порядку, шляхом продажу предмету іпотеки за договором купівлі-продажу, з розстрочкою, серія та номер: 648, здійснив продаж квартири АДРЕСА_4. На цей час власником вказаної квартири є ТОВ "ІМПРЕСІВ".

Дані обставини також підтверджуються інформаційною довідкою з реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за №84211255 від 04.04.2017 року.

Позивач вважаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса, яким вирішено здійснити реєстрацію права власності іпотекодержателя ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 43,5 кв.м. недійсним, звернувся до суду з відповідним позовом.

Тобто, між сторонами виник спір стосовно перереєстрації права власності іпотекодержателя ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1 на праві власності.

Спірне нерухоме майно на цей час належить на праві власності відповідачеві по справі ТОВ «Імпресів».

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами дійсним виник спір стосовно перереєстрації права власності іпотекодержателя ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1 на праві власності; спірне нерухоме майно на цей час належить на праві власності відповідачеві по справі ТОВ «Імпресів»; заявлені вимоги про забезпечення позову в частині накладення арешту та встановлення заборони відчуження є співмірними заявленим позовним вимогам, є запорукою виконання можливого рішення суду, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, у звязку з чим суд вважає, що є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2, яке зареєстровано за ТОВ "ІМПРЕСІВ", та встановлення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження будь-яким шляхом стосовно вказаного нерухомого майна.

Щодо встановлення заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії спрямовані на виселення/вселення будь-яких осіб з/до квартири за адресою: АДРЕСА_3 до вирішення цивільної справи №520/14482/16-ц по суті та набрання законної сили рішення суду по цивільній справі № 520/14482/16-ц; встановлення заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_3 до вирішення цивільної справи №520/14482/16-ц по суті та набрання законної сили рішення суду по цивільній справі №520/14482/16-ц, суд вважає, що в цій частині заява позивача задоволенню не підлягає, оскільки Цивільним процесуальним Кодексом України не передбачено такі види забезпечення позову, крім того суд зазначає, що вирішення вищевказаних питань передбачені Цивільним Кодексом України, є окремим предметом розгляду, на цей час не є предметом спору в цій справі, при цьому відсутня співмірність та збалансованість можливого порушеного права позивача та права відповідача на користування належним йому нерухомим майном на цей час.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/3124/17 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпресів» про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності та визнання права власності на нерухоме майно, шляхом:

- Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ІМПРЕСІВ» (адреса: 01135, м. Київ, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 41, офіс 201, ).

- Встановити заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «ІМПРЕСІВ» (), будь яким іншим особам, органам, організаціям, субєктам державної реєстрації, тощо, вчиняти будь-які дії, щодо відчуження будь-яким шляхом стосовно нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2.

В іншій частині заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65000, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6), Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПРЕСІВ» (адреса: 01135, м. Київ, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 41, офіс 201).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Калініченко Л. В.