Головуючий суду 1 інстанції - Бойко С.Л.
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 415/4404/16-ц
Провадження № 22ц/782/24/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року

Колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі

головуючого Орлова І.В.,

суддів: Стахової Н.В., Кострицького В.В.,

за участю секретаря: Коротенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що поранення і контузія, одержані під час проходження у 1968 році на території Чехословаччини військової служби, не пов`язані з вчиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень,

за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :
У серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі заявник) в порядку статті 256 ЦПК України звернувся із заявою в якій просив суд встановити факт, що поранення і контузія, одержані заявником під час проходження у 1968 році на території Чехословаччини військової служби, не пов`язані з вчиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що на посаді електромеханіка, у військовому званні рядовий, у період з 01 червня 1968 року до 25 листопада 1969 року, він проходив службу у Четвертому окремому автомобільному батальйоні Шостого автомобільного полку на території Чехословаччини. Під час військових дій ОСОБА_1 отримав контузію головного мозку, вогнепальні поранення голови та правої ноги.
23 жовтня 2015 року Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України визнала, що поранення (контузія) та захворювання заявника, пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (Протокол № 3969 від 23 жовтня 2015 року).
З 16 липня 2015 року Луганський обласний центр медико-соціальної експертизи встановив ОСОБА_1 другу групу інвалідності безстроково (Довідка серії 12 ААА № 157819 від 01 грудня 2015 року).
03 грудня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення міста Лисичанська Луганської області видало заявнику посвідчення серії НОМЕР_1 відповідно до якого ОСОБА_1 , як інвалід 2-ї групи, має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.
Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року (далі Постанова № 975) був затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. ОСОБА_1 підпадає під категорію осіб, які згідно з пунктом 6 зазначеного Порядку мають право на призначення і виплату зазначеної допомоги.

З листа від 21 червня 2016 року заявник дізнався, що 23 травня 2016 року Департамент фінансів Міністерства оборони України повернув до Луганського обласного комісаріату без виконання документи, які надсилалися для вирішення питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової допомоги. (Витяг з протоколу № 38 від 23 травня 2016 року). Одночасно заявнику було запропоновано додати відсутні документи, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що поранення не пов`язане із вчиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для отримання одноразової грошової допомоги, що передбачена Постановою № 975
Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт, що множенні вогнепальні осколкові поранення голови, правої ноги (контузія головного мозку 1968 року) рядового у відставці ОСОБА_1 , 1948 року народження, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби про перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а саме в Чехословаччині у 1968 році, що призвели до інвалідності, не пов`язані із вчиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі представник ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив: рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог відмовити. В обґрунтування своїх доводів представник заінтересованої особи вказав, що зазначений у заяві ОСОБА_1 юридичний факт не може встановлюватися за судовим рішенням.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення: представника заінтересованої особи, заявника, його представника; перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зважаючи на таке.

Задовольняючи вимоги заявника, суд першої інстанції вважав можливим розглянути заяву про встановлення заявленого ОСОБА_1 факту в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд з таким висновком не погоджується, оскільки він базується на порушенні та неправильному застосуванні місцевим судом процесуального права.

Так, відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що н е можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів проходження військової служби, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби.

За своєю суттю заявлений до суду факт, стосується з`ясування обставин та причин одержання ОСОБА_1 поранення та контузії під час проходження військової служби, що у свою чергу пов`язується з необхідністю надання юридичної (правової) оцінки діям заявника під час зазначених подій; встановленням параметрів психічного стану організму заявника на момент одержання поранення; відтворення обставин причетності самого ОСОБА_1 до того, що з ним сталося у 1968 році.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В порушення вимог пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, за наявністю законних підстав для закриття провадження у справі, місцевий суд допустив помилку, задовольнивши вимоги ОСОБА_1 та розглянувши справу, яка не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, на підставі частини 1 статті 310 ЦПК України, пункту 3 частини 1 статті 314 ЦПК України, рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 листопада 2016 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до частини 7 статті 235 ЦПК України судові витрати у справі не відшкодовуються .

Керуючись статтями 205, 313,314 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 листопада 2016 року - скасувати.

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що поранення і контузія, одержані під час проходження у 1968 році на території Чехословаччини військової служби, не пов`язані з вчиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий
Судді: