Справа № 683/3680/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3, Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просять визнати за ними у рівних частках в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Новоміській (колишня вул. Крупської),16 в м. Старокостянтинів Хмельницької області.

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що 07 березня 2007 року помер їх дід ОСОБА_4 Вони є єдиними спадкоємцями майна померлого за заповітом й у встановленому законом порядку прийняли спадщину та оформили частину спадкових прав. До складу спадкового майна увійшов також житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Новоміській (колишня вул. Крупської),16 в м. Старокостянтинів Хмельницької області. Однак, оформити свої спадкові права на зазначене майно вони не в змозі через невідповідності у правовстановлюючих документах, зокрема у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 12 серпня 1976 року зазначено, що житловий будинок переходить у користування ОСОБА_4, а не у його власність, а також у договорі містяться виправлення не застережені відповідним підписом.

В судове засідання позивачі подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що 07 березня 2007 року помер ОСОБА_4 Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями померлого за заповітом, у встановленому законом порядку прийняли спадщину та оформили частину своїх спадкових прав, що підтверджується матеріалами спадкової справи №499/2007, заведеної 20 липня 2007 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого 07 березня 2007 року ОСОБА_4, а також свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, які видано на ім»я позивачів 10 жовтня 2008 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 до майна померлого ОСОБА_4

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 увійшов житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Новоміській (колишня вул. Крупської),16 в м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Зазначене будинковолодіння ОСОБА_4 набув на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 1976 року, посвідченого того ж дня нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №1320.

У п.1 договору купівлі-продажу від 12 серпня 1976 року сторони зазначили, що ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_4 купив жилий будинок, що знаходиться у м. Старокостянтинів Хмельницької області по вул. Крупської,16 з надвірними будівлями, Будинок камінний, критий черепицею, житловою площею 42 кв.м. В користування ОСОБА_4 переходить: чотири кімнати розміром 9,90 кв.м, 13,70 кв.м, 18,40 кв.м, 10,70 кв.м, кухня 8,90 кв.м., коридор, сарай, присадибна земельна ділянка площею 0,15 га.

На підставі вищезазначеного договору 14 вересня 1976 року Старокостянтинівським БТІ було зареєстровано право власності ОСОБА_4 на зазначений житловий будинок з господарськими спорудами, про що зроблено запис в реєстровій книзі під №1666.

При вирішенні даного спору слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення прав власності у спадкодавця на момент вчинення правочину, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та погодженою із Верховним Судом Української РСР 15 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року.

Згідно ч.1 ст.224, ст.227 ЦК УРСР від 1963 року, в редакції чинній на момент укладення договору купівлі-продажу, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Зі змісту договору купівлі-продажу від 12 серпня 1976 року вбачається, що при його укладенні сторонами було дотримано усіх істотних умов договору, нерухоме майно належало продавцю, а покупець сплатив за нього обумовлені договором грошові кошти, правочин був скріплений підписами сторін, посвідчений нотаріально й будь-які виправлення, які б впливали на суть вказаного договору відсутні.

Зазначений договір сторонами не оспорювався, є чинним й на його підставі 14 вересня 1976 року Старокостянтинівським БТІ було зареєстровано право власності ОСОБА_4 на зазначений житловий будинок з господарськими спорудами, що підтверджується відповідною відміткою на договорі купівлі-продажу та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №16337310 від 18 жовтня 2007 року, складеного Старокостянтинівським БТІ.

Крім того, зі змісту договору від 12 серпня 1976 року не вбачається ознак будь-якого іншого правочину, окрім купівлі-продажу, який відповідно до ст.224 ЦК УРСР від 1963 року породжує у його сторони покупця можливість набуття майна лише у власність.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 набув право власності на будинковолодіння по вул. Крупської,16 в м. Старокостянтинів у встановленому на той час порядку, зареєструвавши своє право власності у Старокостянтинівському БТІ, а тому зазначене будинковолодіння увійшло до складу спадщини після його смерті.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

28 серпня 2015 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесено постанову про відмову позивачам у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через наявність у правовстановлюючих документах виправлень та неточностей щодо набуття майна не у власність, а у користування.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_4 набув домоволодіння по вул. Крупської (на даний час вул. Новоміська),16 в м. Старокостянтинів на відповідній правовій підставі договір купівлі-продажу від 12 серпня 1976 року, зареєстрував своє право власності на це будинковолодіння у Старокостянтинівському БТІ та що зазначене будинковолодіння відповідає даним технічного паспорта, виготовленого 25 серпня 2016 року Старокостянтинівським БТІ, суд вважає за можливе визнати за позивачами в рівних частках в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на зазначене будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1222, 1233 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 07 березня 2007 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Новоміській (колишня вул. Крупської),16 в м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 07 березня 2007 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Новоміській (колишня вул. Крупської),16 в м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя