АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/792/16-ц Номер провадження 22-ц/786/98/17Головуючий у 1-й інстанції Якименко Т. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Лобова О.А.

суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Котелевської селищної ради Полтавської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнень остаточно прохала поновити строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав. Внести зміни у Додаток до державного акту на право колективної власності на землю КСП "Маяк" Котелевського району виданого в 1995 році та включити її до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП "Маяк" Котелевського району Полтавської області. Визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 4,30 умовних кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області за межами населеного пункту.

В обґрунтування зазначеного позову ОСОБА_2 вказувала, що оскільки вона працювала в КСП "Маяк" на момент видачі Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95" Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", тому вона набула право на земельну частку (пай), але дізналася про те, що не внесена до списку громадян які мають право на земельну частку(пай) лише у вересні 2016 року.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

В обґрунтування вказаної апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції при винесенні рішення по справі неповно з'ясував обставини, які мають істотне значення для справи, неправильно застосував закон, яким врегульовані спірні правовідносини.

Колегія суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до даних трудової книжки, виданої на ім'я ОСОБА_3, встановлено, що вона 07.08.1995 року була прийнята в члени колгоспу "Маяк" Котелевського району Полтавської області, а 14.08.1995 року звільнена з членів КСП «Маяк» за власним бажанням (а.с.6).

У серпні 1996 року після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_2 (а.с.7).

За даними архівної довідки від 09.09.2011 року № 01-18/39 правонаступником колгоспу "Маяк" після проведених реорганізацій є ТОВ "Агрофірма "Маяк"( а.с.8).

Згідно архівної довідки від 03.10.2016 року № Т/04-03.1/195 31 серпня 1991 року ОСОБА_3 прийняли в члени колгоспу, а 11 серпня 1995 року виключили з членів колгоспу і звільнили з роботи ( а.с.9).

За інформацією відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області №29-28-0.8-1517/15-16 від 23.09.2016 року, до списку членів КСП "Маяк" які мають право на земельну частку (пай), що є додатком до Державного акту на право колективної власності від 15 грудня 1995 року колективного сільськогосподарського підприємства "Маяк" Котелевського району, запис на ім'я ОСОБА_3 не внесено. Державний акт на право приватної власності не видавався. (а.с.12).

Встановивши наведені фактичні обставини, суд першої інстанції з дотриманням вимог процесуального закону дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову. При цьому суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позивач на час проведення розпаювання земель КСП Маяк не залишалась членом КСП, тому і не мала право на земельну частку (пай) та не повинна була бути включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), та на отримання земельного паю у натурі, тому і не мала права на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Пунктом а) ч.1 ст.121 ЗК України установлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

Відповідно до ч.2 ст.122 ЗК України розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 3 Закону передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 5 Указу передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до ч.4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 08.09.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ Президента) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов:

- перебування в членах КСП на час паювання,

- включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю,

- одержання КСП цього акта.

Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі права власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

З урахуванням наведених вище норм права, доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, оскільки місцевий суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки позивачка виключена з членів КСП "Маяк" 14 серпня 1995 року, тобто до моменту розпаювання земель сільськогосподарських підприємств, в тому числі і КСП "Маяк", яке отримало Державний акт на право колективної власності 15 грудня 1995 року.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

За таких обставин рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.308, ст.319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

О.Ю. Кузнєцова

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов