Справа№ 524/92/17
УХВАЛА 2-з/524/1/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді - Рибалки Ю.В.,

з участю секретаря Денисенко Н.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2017 ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування, визнання особи такою, що втратила право користування.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.01.2017 відкрито провадження по справі.

Одночасно із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій ТОВ «Кей-Колект» просить забезпечити позов ТОВ «Кей-Колект» про усунення перешкод у здійсненні права користування, визнання особи такою, що втратила право користування майном, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Європейська (Щорса)АДРЕСА_1, шляхом встановлення заборони ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, які перешкоджають власнику реалізовувати право користування майном, а саме щодо проживання в квартирі і вільного доступу до неї, входження, встановлення охоронної сигналізації, заміни замків.

Розглянувши заяву, вивчивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або у інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Заявником не обґрунтовано та не наведено обставин того, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, які перешкоджають власнику реалізовувати право користування майном, а саме щодо проживання в квартирі і вільного доступу до неї, входження, встановлення охоронної сигналізації, заміни замків, фактично вирішить спір по суті до винесення рішення у справі, що є неприпустимим з огляду на положення ст.151, 152 ЦПК України та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

За таких обставин та за відсутністю доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених ст. 151 ЦПК України - у задоволені клопотання про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.151-153, 208-210, 211, 293 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка