Справа № 185/8887/16-ц
Провадження № 2/185/553/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т. Д., за участі секретаря Федосімової Ю.Д., розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, -

В С ТА Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: Україна, Донецька область, місто Донецьк, вулиця Челюскінцев, будинок № 197-199 у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу, а саме оригіналу договору купівлі-продажу від 10.10.2011року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 реєстровий номер 6406.

При цьому, посилається на те, що вона є власником 1/1 частини житлового будинку, розташованого за адресою: місто Донецьк, Київський район, вулиця Челюскінцев, будинок № 197-199, загальною площею 272,9 кв.м., житловою площею 78,9 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2011року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 реєстровий номер 6406.

В період з 2013року по вересень 2016року цей житловий будинок вона фактично здавала в оренду відповідачу ОСОБА_2 разом з його родиною. В серпні 2016року позивач, маючи намір продати вказаний належний їй будинок відповідачу, передала йому оригінали правовстановлюючих документів на будинок, а саме оригінал договору купівлі-продажу від 10.10.1011року та технічний паспорт.

Відповідач ОСОБА_2 мав виїхати з тимчасово окупованої території Донецької області та передати нотаріусу документи, необхідні для підготовки та оформлення договору купівлі-продажу належної позивачу частини житлового будинку. Але у вересні 2016року відповідач її повідомив, що він втратив оригінали переданих йому документів на будинок за незрозумілих йому обставин, а тому укласти договір купівлі- продажу неможливо.

Вона не в змозі розпоряджатись своєю нерухомістю через втрату оригіналу договору купівлі-продажу. Намагаючись отримати дублікат договору купівлі-продажу, вона зверталась до приватного нотаріуса ОСОБА_3, але остання повідомила, що не може цього зробити, оскільки припинила свою діяльність у якості нотаріуса Донецького міського нотаріального округу та на даний момент здійснює нотаріальну діяльність в місті Винниця, а весь архив залишився на окупованій території у місті Донецьку.

Тому, посилаючись на норми ст. 392 ЦК України, позивач просить задовольнити позов.

Від сторін в судове засідання надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача позов підтримав, відповідач ОСОБА_2 у своії письмовій заяві визнав позовні вимоги та факти, викладені в позовній заяві.

Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно наданої копії договору позивач ОСОБА_1 є власником 1/1 частини житлового будинку, розташованого за адресою: місто Донецьк, вулиця Челюскінцев, будинок № 197-199, загальною площею 272,9 кв.м., житловою площею 78,9 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2011року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 реєстровий номер 6406( а.с.6-7).

Право власності 13.10.2011року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 24975696, номер запису 71127 в книзі 267 ( а.с.8-10).

Для відновлення правовстановлюючого документу шляхом отримання дублікату у приватного нотаріуса ОСОБА_3, в листопаді 2016року був зроблений запит представником позивача до Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, на який отримана відповідь від 04.11.2016року про те, що приватну діяльність нотаріуса ОСОБА_3 було зареєстровано по Донецькому міському нотаріальному округу та видано реєстраційне посвідчення № 357 від 29.07.2009року. З інформації, одержаної з Єдиного реєстру нотарусів вбачається, що приватний нотаріус ОСОБА_3 на теперешній час зареєстрована по Вінніцькому міському нотаріальному округу за адресою: м. Вінниця, віл КиївськаАДРЕСА_1.( а.с.31).

Згідно ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряження своїм майном, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності здійснюється в порядку: 1) прийняття/ отримання документів для державної реєстрації прав.

Відповідно до п.п.6,9 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

Зібраними по справі доказами підтверджується законність вимог позивача по справі.

Оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, яким є договір купівлі-продажу, існував у природі, але був втрачений її власником, право власності позивача ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і ця обставина ніким з сторін не оспорюється, та підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта ОСОБА_1 від 18.10.2016року № 70729318( а.с.9-10), проведеною перевіркою вказані в довідці відомості на день розгляду справи в суді не змінилися. Договір купівлі-продажу квартири, державна реєстрація права власності на квартиру не визнавались недійсними, не скасовувались, є діючими, законними.

Посилання позивача на ст. 392 ЦК України, як правове обгрунтування позовних вимог, є правомірними, оскільки вказана норма закону стосується можливості власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати документу, який посвідчує його право власності, що в даному випадку і було здійснено.

Отже, існують правові підстави для визнання права власності на 1/1 частину житлового будинку, розташованого за адресою: місто Донецьк, вулиця Челюскінцев, будинок № 197-199, за позивачем по справі.

Витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 182, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 212, 214, 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок -задовольнити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/1 частини житлового будинку з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: Україна, Донецька область, місто Донецьк, вулиця Челюскінцев, будинок № 197-199, загальною площею 272,9 кв.м., житловою площею 78,9 кв.м., у зв"язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 10.10.2011року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер 6406.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області у 10-денний строк з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд.

Суддя Т. Д. Палюх