Справа №339/19/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Поляниця М. М.

з участю: секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про продовження строку для прийняття спадщини»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Після смерті матері ОСОБА_3 яка настала 09 листопада 2014 року відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя мати заповіла йому та сестрі - відповідачці по справі по 1/2 домоволодіння по вул. Довбуша,1 в с. Тисів, Болехівської міської ради, Івано-Франківської області про що дізнався випадково. Звернувшись до нотаріуса, про прийняття спадщини отримав відмову, оскільки ним був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, так, як йому не було відомо про право на спадщину.

Просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини на спадкове майно.

Позивач просив задоволити його позов та встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини на спадкове майно у попередньому судовому засіданні про що подав заяву(а.с.15).

В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечує щодо встановлення додаткового строку позивачу, який є її братом, для прийняття спадщини. Просить постановити рішення у попередньому судовому засіданні, про, що подала письмову заяву (а.с.16).

Частиною 4 ст.130 ЦПК України передбачено ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст.174 зазначеного Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вислухавши клопотання позивача, відповідачки приходить до висновку про ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні у порядку передбаченому ст.174 ЦПК України.

Заслухавши покази сторін, дослідивши наявні письмові докази в їх сукупності, давши їм правову оцінку, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, так як він обґрунтований, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів ні відповідача ні інших осіб.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст.15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.

Згідно з положеннями частин 1,2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК строк.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що позивач і відповідачка є рідними братом і сестрою, їх матірю є спадкодавець ОСОБА_3В.(а.с.11,12).

З заповіту посвідченого секретарем виконкому Тисівської сільської ради Болехівської міської ради 23 жовтня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 за свого життя заповіла ОСОБА_2 житловий будинок по вул. Січових Стрільців,2 у с. Тисів, Болехівської міської ради та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 житловий будинок по вул.Довбуша,1, в с.Тисів,в рівних долях кожному (а.с.13).

ОСОБА_3 померла 09 листопада 2014 року, внаслідок чого відкрилась спадщина на вказане майно (а.с.4) .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 04 липня 2016 року за №98/02-31 вбачається, що позивачем було пропущено встановлений ст.1270 ЦК України строк на звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3В.(а.с.5).

Відповідно до ст.1272 ЦКУкраїни за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачем, у встановлений законом термін не було подано заяву про прийняття спадщини, оскільки він не знав що про існування заповіту матері на його користь, а думав, що мати заповіла все сестрі - відповідачці по справі.

Окрім того, ОСОБА_2, визнавши в ході судового розгляду позовні вимоги, про що подала письмову заяву (а.с.16) надала згоду на включення свого брата до кола спадкоємців після смерті матері.

Суд вважає, що продовження позивачу строку на прийняття спадщини буде не тільки законним але і соціально справедливим, оскільки ОСОБА_1 як син, має право на прийняття спадщини після смерті своєї матері, яка заповіла йому та відповідачці домоволодіння по вул.Довбуша,1 в с. Тисів, Болехівської міської ради, Івано-Франківської області у рівних частках. Відповідачка ОСОБА_2 яка є рідною сестрою позивача та спадкоємцем першої черги позов визнала та не заперечила проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважної причини, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк терміном на два місяці для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3

На підставі наведеного, ст.1268,1270,1272 ЦК України та керуючись ст.10,11,88,130, 153,174,209,212,214-215,218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про продовження строку для прийняття спадщини» задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3,яка настала 09 листопада 2014 року в с. Тисів, Болехівської міської ради Івано-Франківської області з часу набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М.Поляниця