Справа № 175/3951/16-ц
Провадження № 2/175/1615/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк терміном у 2 місяці для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_4, померлого 20 червня 2015 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що вона є дочкою ОСОБА_5, померлої 24 квітня 1990 року та рідною сестрою ОСОБА_4, померлого 20 червня 2015 року. Після смерті матері відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Леніна, 58, яку прийняв ОСОБА_4, шляхом постійного проживання у домоволодінні. Після смерті брата його спадкоємцями є: ОСОБА_3, вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 помер 20 червня 2015 року, однак їй не було відомо про його смерть, на похоронах вона не була присутня, їй стало відомо про смерть брата від сестри ОСОБА_2 лише у серпні 2016 року, яка у свою чергу, довідалась про це від їх сестри ОСОБА_3, яка у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У поданій до нотаріальної контори заяві про прийняття спадщини та позовній заяві до суду , ОСОБА_3 зазначила, що крім неї інших спадкоємців за законом немає. Позивачка вважає, що вона нарівні з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 має право спадкувати майно, збудоване їх батьками, незважаючи на те, що реєстрація права власності на спірне домоволодіння не проводилась. А тому звернулася до суду з даним позовом.

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк терміном у 2 місяці для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_4, померлого 20 червня 2015 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що вона є дочкою ОСОБА_5, померлої 24 квітня 1990 року, та рідною сестрою ОСОБА_4, померлого 20 червня 2015 року. Після смерті матері відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Леніна, 58, яку прийняв ОСОБА_4, шляхом постійного проживання у домоволодінні. Після смерті брата його спадкоємцями є: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та вона, ОСОБА_2 ОСОБА_4 помер 20 червня 2015 року, однак їй не було відомо про його смерть, на похоронах вона не була присутня, їй стало відомо про смерть брата від сестри ОСОБА_3 лише у серпні 2016 року. ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У поданій до нотаріальної контори заяві про прийняття спадщини та у позовній заяві до суду , ОСОБА_3 зазначила,що крім неї інших спадкоємців за законом немає. Окрім цього позивачка вважає, що вона нарівні з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 має право спадкувати майно, збудоване їх батьками, незважаючи на те, що реєстрація права власності на спірне домоволодіння не проводилась. А тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року вищевказані цивільні справи обєднані в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер 2-175/3951/16-ц (а.с.37).

Представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2

ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та вважає їх обґрунтованими (а.с.93).

Адвокат ОСОБА_3 за угодою про представництво клієнта адвокатом з юридичних питань ОСОБА_7 та представник за довіреністю ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не визнали та просили відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників процесу, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановлено, що 20 червня 2015 року у віці 62 роки помер брат позивачів ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом № 98 від 16 липня 2015 року зробленим Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в свідоцтві про смерть серії 1-КИ №662536 від 27 листопада 2015 року (а.с.68). Поховання ОСОБА_4 здійснила депутат Новоолександрівської сільської ради ОСОБА_9 за свої кошти, оскільки родичі померлого відмовилися його поховати. Рішенням 47 сесії Новоолександрівської сільської ради 6 скликання від 16 липня 2015 року №47/VI витрачені ОСОБА_9 кошти на поховання було компенсовано відповідно до наданих матеріалів виходячи з вартості ритуальних послуг (а.с.91,92).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок № 58 по вул. Леніна с. Старі Кодаки Дніпровського району Дніпропетровської області, який ОСОБА_4 успадкував після смерті матері ОСОБА_5, померлої 24 квітня 1990 року, шляхом постійного проживання в домоволодінні. За часи життя ОСОБА_4 заповіт не складав. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали в Німеччині, однак ОСОБА_2 постійно телефонувала ОСОБА_3, що підтверджується випискою про здійснення телефонних дзвінків (а.с.101-115), а ОСОБА_3 в свою чергу надсилала листи ОСОБА_1, тобто сестри між собою регулярно спілкувалися.

Як пояснила ОСОБА_3 в судовому засіданні, що не спростовано матеріалами справи, вона про смерть ОСОБА_4 сестер не повідомила, коштів на його поховання не мала, але не телефонувала сестрам, оскільки не знала номери їх телефонів, не знала яким способом здійснювати дзвінки за кордон та вважає це занадто коштовним.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 навмисно приховала від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 факт смерті брата та не повідомила їх про відкриття спадщини та сплив строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, і в свою чергу 02 грудня 2015 року звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10 з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.64), вказавши в своїй заяві, що інших спадкоємців немає. Однак державний нотаріус відкривши спадкову справу за № 677/15, відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок на імя ОСОБА_4, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.75). У звязку з відмовою державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, в квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, в якому зазначила, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є її діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, приховавши факт наявності інших спадкоємців.

Встановлено, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були поважні причини, з яких вони пропустили строк, визначений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, а саме ОСОБА_4 помер 20 червня 2015 року, однак сестрам не було відомо про його смерть, оскільки старша сестра приховала даний факт.

Дізнавшись про відкриття спадщини, 20 вересня 2016 року ОСОБА_1 через свого уповноваженого довіреністю представника, звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.84). Однак державний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, оскільки нею пропущений строк прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.85). Також користуючись своїм законним правом, 27 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.86). Однак державний нотаріус відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, оскільки нею пропущений строк прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.87).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнано: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільно-процесуальним кодексом України.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачі пропустили шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини,а саме через їх постійне місце проживання за кордоном та приховання відповідачем факту смерті особи. Докази про обізнаність позивачок про смерть спадкодавця після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини та про їх перебування після спливу цього строку на території України не мають значення для правильного вирішення справи . А тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити, призначити їм додатковий строк для подачі заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті брата ОСОБА_4, померлого 20 червня 2015 року - два місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу.

Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно стягнути суму сплаченого позивачами судового збору, тобто кожному по 275 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк в два місяці з дня набрання рішення законної сили для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_4, померлого 20 червня 2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк в два місяці з дня набрання рішення законної сили для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_4, померлого 20 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Озерянська Ж.М.