АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/2520/16-ц Номер провадження 22-ц/786/481/17Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді : Кузнєцової О.Ю.

суддів : Дорош А.І., Триголова В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Сарівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Гадяцька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року після смерті ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_3, внаслідок чого відкрилася спадщина на все її майно. Зазначала, що не мала можливості звернутися у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала на амбулаторному лікуванні.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2., народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а ОСОБА_3, є її матір'ю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Сари Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_3 померла.

Згідно довідки Сарівської сільської ради Гадяцького району на дату смерті, ОСОБА_3 була зареєстрована одна АДРЕСА_1

Згідно повідомлення державного нотаріуса після померлої ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась.

Згідно довідок поліклінічного відділення Гадяцької ЦРЛ ОСОБА_2 перебувала на амбулаторному лікуванні з 14 березня 2008 року по 24 березня 2008 року з діагнозом: остеохондроз п/крижового відділення хребта з больовим, м'язово та нічним синдромом, а з 12 травня 2008 року по 22 травня 2008 року з діагнозом: гострий бронхіт.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала доказів поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги дублюють доводи позовної заяви, яким місцевим судом надано належну правову оцінку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24 постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз'яснень, викладених у правових позиціях Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року та від 04 листопада 2015 року при розгляді цивільних справ №6-85цс12 та №6-1486цс15 відповідно, за змістом ч.3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Факт перебування ОСОБА_2 на лікуванні з 14 березня 2008 року по 24 березня 2008 року та з 12 травня 2008 року по 22 травня 2008 року не вказує на те, що в період з 21 листопада 2007 року по 13 березня 2008 року та з 25 березня 2008 року по 11 травня 2008 року у неї були об'єктивні перешкоди для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ст. 1269 ЦК України встановлює строк, протягом якого особа має право звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, поважними можуть бути причини не подання такої заяви, виключно, якщо вони існували протягом усього шестимісячного строку.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, ОСОБА_2 не навела.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- А.І. Дорош

--//-- В.М. Триголов

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова