Справа № 310/8984/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І., при секретарі судового засідання - Мазняк О.Ю., за участю представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Осипенківської сільської ради, державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_4 про встановлення факту, зобов"язання вчинити певні дії та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту, зобов"язання вчинити певні дії та визнання права власності в порядку спадкування за законом, при подальшому розгляді справи уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини.

Позивач зазначив, що 25.03.2016 р. в м. Бердянську помер ОСОБА_5.

Після його смерті спадкоємцями першої черги є його донька, ОСОБА_2 Валентинівна- позивач по справі та дружина, ОСОБА_3.

Позивач вказав, що за життя батько заснував фермерське господарство «Козак», , зареєстроване 05.03.1997 р. Бердянською районною державною адміністрацією Запорізької області, та був його керівником.

В 1996 році ОСОБА_6 було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 16,7 га на території Осипенківської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства.

Бажаючи продовжити справу батька займатись фермерським господарством та з метою оформлення спадкових прав після його смерті позивач звернулась до Бердянської районної нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк.

Позивач зазначив, що 04.11.2016 р. державним нотаріусом було винесено постанову про відмову їй у вчинені нотаріальної дії з тих підстав, що не визначений розмір частки майна ФГ «Козак» після смерті батька.

Крім того, позивачем виявлено, що в єдиному державному реєстрі підприємств та організацій вказано її батька - керівника як «Козаков Валентин Миколайович» замість правильного - «Козаков Валентин Михайлович».

ОСОБА_2 зазначила, що ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 р., який діяв на час державної реєстрації ФГ «Козак» не передбачав формування статутного капіталу для фермерських господарств, тому в статуті ФГ «Козак» батько як засновник не вказаний.

Разом з тим позивач прохає суд внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи: фермерського господарства «Козак», .

Позивач бажає продовжити діяльність фермерського господарства, проте Закон України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991р. не встановлював порядку та самого поняття формування статутного фонду фермерського господарства, тому визначити розмір частки, яка підлягає спадкуванню неможливо.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог.

Представник відповідача - Осипенківської сільської ради в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та прохав винести рішення згідно чинного законодавства.

Відповідач - державний реєстратор Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, заслухав представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕА № 296628 ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 348193, 25.03.2016 року помер батько позивача ОСОБА_5.

Встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є позивач, його донька та його дружина ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій та статуту, ОСОБА_6 заснував фермерське господарство «Козак», , зареєстроване 05.03.1997 року Бердянською районною державною адміністрацією Запорізької області та був його керівником.

Встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до Бердянської районної державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті батька та оформлення спадкових прав.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2016 року, винесеної державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_7, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, у зв»язку з тим, що не визначений розмір частки майна ФГ «Козак".

Відповідно до довідки АБ №574690 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України керівником фермерського господарства є ОСОБА_6 замість правильного ОСОБА_5.

Частиною 4 ст.32 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», встановлює, що виправлення помилок у відомостях Єдиного державного реєстру може здійснюватися також на підставі судового рішення.

Згідно ст. 36 Закону «Про фермерське господарство» визначено порядок припинення діяльності фермерського господарства, де в п.1-б передбачено: діяльність фермерського господарства припиняється у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991р. №2009-ХІІ, який діяв на час створення ФГ «Козак», встановлювала припинення господарства, якщо не залишається жодного члена селянського (фермерського) господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство - є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Стаття 32 Закону України «Про фермерське господарство» - держава гарантує дотримання і захист майнових та інших прав і законних інтересів фермерського господарства. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють контроль за діяльністю фермерського господарства у випадках, передбачених законом. Незаконне втручання в господарську діяльність фермерського господарства органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб забороняється. Збитки, заподіяні фермерському господарству неправомірним втручанням в його діяльність, підлягають відшкодуванню відповідно до закону. Ст.5 цього ж закону передбачає, що право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

У відповідності до ст.35 Закону України «Про фермерське господарство» підставами для припинення діяльності фермерського господарства є реорганізації фермерського господарства, ліквідації фермерського господарства, визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом), або якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Відповідно до ст.1216 Цивільного Кодексу України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 ЗУ «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно із частиною першою статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у справі за №6-2329 цс16.

Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Судом встановлено факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 25.03.2016 року був засновником фермерського господарства «Козак» та, що позивач,яка є його донькою, бажає продовжити діяльність фермерського господарства.

Дані обставини підтверджуються і показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7

«Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими.

На підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Осипенківської сільської ради, державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_4 про встановлення факту, зобов"язання вчинити певні дії та визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити. Встановити факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 25.03.2016 року в м. Бердянську був засновником фермерського господарства «Козак», , яке зареєстроване 05.03.1997 року Бердянською районною державною адміністрацією Запорізької області. Зобов»язати державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_4 здійснити запис та внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи: фермерського господарства «Козак» , яке зареєстроване 05.03.1997 року Бердянською районною державною адміністрацією Запорізької області, в частині засновника (керівника) та вказати «Козаков Валентин Михайлович» замість «Козаков Валентин Миколайович». Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку спадкування за законом право власності на цілісний майновий комплекс Фермерського господарства «Козак», , яке зареєстроване 05.03.1997 року Бердянською районною державною адміністрацією Запорізької області, після смерті її батька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер в м. Бердянську 25.03.2016 року. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: