Провадження №4-с/523/9/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2017 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді: Бабакова В.П.,

при секретарі: Мельниченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Скаргу мотивовано тим, що Суворовським районним судом м. Одеси від 30.09.2010 року по справі № 2-3799/10 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості. Вищезазначений виконавчий лист неодноразово направлявся на примусове виконання до Суворовського відділу ДВС. 20.08.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 28.11.2016 року на адресу заявника надійшла постанова Суворовського ВДВС м. Одеси ГТ УЮ в Одеській області від 21.06.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві, посилаючись на те, що в ході перевірки за адресою вказаною у виконавчому документі боржник не мешкає та майно на яке за Законом можливо звернути стягнення не виявлено. Заявник вважає вказану постанову протиправною, та просить суд її скасувати.

Представник заявника та представник Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси ГТ УБЮ в Одеській області в судове засідання не зявилися, та від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Суворовським районним судом м. Одеси від 30.09.2010 року по справі № 2-3799/10 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості. 20.08.2015 року державною виконавчою службою було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак 21.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 48406396 про повернення виконавчого документа стягувачеві. Підставою для повернення стали неможливість встановити місце знаходження боржника та його майна.

Нормами ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з нормами ч.1 ст. 40 Закону у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.

Як визначено нормами п.5 ч.1 ст.47 Закону у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника -

юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Як видно із змісту постанови державним виконавцем перевірявся майновий стан особи, однак з метою зясування місце знаходження особи не було вчинено дій, передбачених ч.1 ст.40 Закону.

Отже, приймаючи постанову, виконавець не вчинив дій щодо оголошення в розшук боржника, тому передчасно вирішив повернути виконавчий документ стягувачу, а відтак постанову необхідно визнати недійсною.

Згідно з нормами ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.387 ЦПК України, тобто повноваження суду при розглді скарги, та встановлене порушення, необхідно також зобовязати державного виконавця скасувати постанову та вчинити дії по підготовці подання про розшук боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60,209,210, 386-387 ЦПК, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, ВП № 48406396 від 21.06.2016 року за реєстровим номером виконавчого провадження 48406396 про повернення виконавчого документа стягувачеві визнати неправомірною.

Зобовязати державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 скасувати постанову від 21.06.2016 року про повернення виконавчого документа, а саме виконавчого листа № 2-3799/10, виданого 24.02.2011 р. Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» Північний РЕМ грошової суми у розмірі 1977,54 грн., та вчинити дії по розшуку боржника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: