Справа №461/223/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Лялюк Є.Д.

при секретарі Станкевич Р.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення відсотків по вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення відсотків по вкладу. В обґрунтування позову покликається на те, що позивачка уклала з відповідачем договір на вклад "Депозитний" в сумі 22 500,00 євро. У 2014 р. ОСОБА_3 звернулася до Банку з проханням виплати коштів по вищевказаному депозитному договору, проте у такій їй було відмовлено. Вказана обставина стала підставою для звернення до суду. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22.02.2016 р. відмовлено в задоволенні позовних вимог. Рішенням апеляційного суду Львівської згадане вище рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове, яким первісний позов задоволено та стягнуто з банку на користь позивача 23 125,11 євро, а саме: 22 500,00 євро - основного боргу; 540,04 євро - відсотків по вкладу та 85,07 євро - трьох відсотків річних і Ухвалою Вищого спеціалізованого суду спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2016 р. рішення апеляційного суду залишено без змін. В подальшому на виконання судового рішення, Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист від 12.12.2016 р. 16.12.2016 р. на адресу позивачки надійшов лист № 25-08/11460 від 09.12.2016 р., яким відповідачем запропоновано відкрити рахунки для перерахування коштів по вищезгаданому рішенню суду. 23.12.2016 р. кошти у розмірі 23 125,11 євро (основна сума боргу, відсотки по вкладу та три відсотки річних) були перераховані на рахунок позивачки. Позивачка вважає, що оскільки дія договору закінчується 05.07.2014 р., відповідач зобов»язаний сплати її проценти за період 06.05.2014 р.- 05.06.2014 р. в розмірі 124,21 євро та за період 06.06.2014 р -05.07.2014 р. у розмірі 120,21 євро, а всього 244,42 євро. Крім цього вважає, що відповідач зобов»язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1771,19 євро за період з 06.05.2014 р. по 21.12.2016 р. Просить позов задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив позов задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні такого згідно поданих письмових заперечень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.06.2013 року позивачка уклала з ПАТ "Державний ощадний банк України" договір № НОМЕР_1 на вклад "Депозитний" на ім'я фізичної особи в сумі 22 500,00 євро. У березні 2014 р. ОСОБА_3 звернулася до Банку з проханням виплати коштів по вищевказаному депозитному договору, проте листом від 31.03.2014 р. у такій виплаті їй відмовлено. Вказана обставина стала підставою для звернення до місцевого суду про стягнення з Банку коштів у розмірі 22 500,00 євро - основного боргу; 540,04 євро - відсотків по вкладу та 85,07 євро - трьох відсотків річних. Розрахунок відсотків, який долучався до позовної заяви у справі № 463/2111/14-ц, сформований станом на 05.05.2014 р., тобто на день реєстрації позову у суді.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22.02.2016 р. по справі № 463/2111/14-ц відмовлено в задоволенні позовних вимог до ПАТ "Державний ощадний банк України" про стягнення коштів за договором банківського вкладу. Зустрічний позов ПАТ "Державний ощадний банк України" - задоволено, визнано нікчемним договір № НОМЕР_1 на вклад "Депозитний" від 05.06.2013 р. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 р. згадане вище рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове, яким первісний позов задоволено, стягнуто з банку на мою користь 23 125,11 євро, а саме: 22 500,00 євро - основного боргу; 540,04 євро - відсотків по вкладу та 85,07 євро - трьох відсотків річних. Зустрічний позов залишено без задоволення. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2016 р. рішення апеляційного суду залишено без змін.

На виконання судового рішення, Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист від 12.12.2016 р. 16.12.2016 р. на адресу позивачки надійшов лист № 25-08/11460 від 09.12.2016 р., яким ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Львівське обласне управління запропоновано відкрити рахунки для перерахування коштів по вищезгаданому рішенню суду.

20.12.2016 р. на адресу відповідача скеровано лист з інформацією про рахунки на які можна перерахувати кошти для добровільного виконання судового рішення. 23.12.2016 р. кошти у розмірі 23 125,11 євро (основна сума боргу, відсотки по вкладу та три відсотки річних) були перераховані на рахунок позивачки, що підтверджується витягом із системи S.W.I.F.T., яку надав ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід і іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

На підставі п. 1.1. договору № НОМЕР_1 від 05.06.2013 р. вкладник вносить, а Банк приймає на депозитний рахунок кошти в сумі 22 500,00 євро строком на тринадцять місяців, тобто до 05.07.2014 р.

Згідно п. 1.2. договору процентна ставка за депозитом встановлюється в розмірі 6,5 % річних.

У силу п. 1.3. договору сплата процентів за користування депозитом здійснюється з щомісячною виплатою.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 р. по справі № 463/2111/14-ц з відповідача стягнуто проценти по вкладу, які розраховані станом на 05.05.2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання Банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, що проведено належним чином. Оскільки сума основного боргу у розмірі 22 500,00 євро відповідачем своєчасно не сплачена, то має місце прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає за завдані простроченням збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов»язання по договору від 05.06.2013 р., а тому приходить до висновку, що необхідне cтягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 відсотки по вкладу за період з 06.05.2014 р.- 05.06.2014 р. в розмірі 124,21 євро та за період 06.06.2014 р -05.07.2014 р. у розмірі 120,21 євро, а всього 244,42 євро. Крім цього також слід стягнути з відповідача на користь позивача три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1771,19 євро за період з 06.05.2014 р. по 21.12.2016 р., а всього 2021,61 євро.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 566,00 грн.

Керуючись ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599, 612, 625, 629, 633, 1058, 1060, 1075 ЦК України, ст.ст. 212-215ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 - задоволити.

Стягнути з відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_3 244,42 євро (відсотків по вкладу) та 1771,19 євро (три відсотки річних), а всього 2021,61 євро.

Стягнути з відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 566,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Лялюк Є.Д.