Єдиний унікальний номер 235/5301/16-ц Номер провадження 22-ц/775/351/2017
Головуючий в 1 інстанції: Величко О.В.
Категорія 53 Доповідач: Груіцька Л.О.,
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Груіцької Л.О.,

суддів: Осипчук О.В.,Соломахи Л.І.,

секретар Чуряєв В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником за довіреністю ОСОБА_2, на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2017 року про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального Управління Держпраці України у Донецькій області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2017 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального Управління Держпраці України у Донецькій області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії.

З вказаною ухвалою не погодився представник позивача ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги наведено, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позов було заявлено у цивільному порядку, оскільки спір виник із трудових правовідносин. Крім того вказав на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд не розглянув справу продовж двох місяців.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися , про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать телефонограми від 30 березня 2017 року, зареєстровані в Журналі телефонограм Апеляційного суду Донецької області за №№1266,1267,1279( а.с.155-157). Суд не повідомили про причини неявки у судове засідання апеляційного суду, призначене на 4 квітня 2017 року на 9 годину 30 хвилин. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України вважаються такими, що не з'явилися у судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим слухати справу за відсутністю

сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

До такого висновку суд прийшов з наступного.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені ст. 205 ЦПК.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК передбачено закриття провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 Цивільного процесуального кодексу України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Закінчення провадження у справі з цих підстав без ухвалення рішення має бути належно вмотивовано в ухвалах, постановлених з цього приводу.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції послався на те, що предметом спору між сторонами є оскарження бездіяльності відповідача з приводу ненадання припису за формою Н-9. Відповідач є суб'єктом публічного права і оскаржується його бездіяльність як контролюючого органу, з цих підстав суд вбачає про відсутність спору про право цивільне. Цей спір на думку суду повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Проте погодитися з такими висновками суду неможливе, оскільки вони прийняті з порушенням норм процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що 22.02.2015 року з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок якого позивача було травмовано та встановлено діагноз закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, садно ушної раковини. ( а.с. 6-9).

Комісією з розслідування вказаного факту складено акт форми Н-5 від 23.04.2015 року, згідно якого комісією не встановлено нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом ( а.с. 10-13).

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення ( а.с. 14-15)

Позивач звернувся зі скаргою до відповідача в якій просив визнати незаконною бездіяльність відповідача та зобов'язати його видати третій особі припис форми Н-9, в якому зобов'язати призначити комісію та провести повторне розслідування, за результатами якого визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, видати акт розслідування за формою Н-5, в якому встановити факт отримання ним травми під час виконання своїх трудових обов'язків та акт форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. ( а.с. 36).

Як вбачається з матеріалів справи, після перевірки акту за формою Н-5 від 23.04.2015 року та матеріалів розслідування начальника державної інспекції нагляду за геолого-маркшейдерськими роботами та переробкою корисних копалин 08.09.2015 року директору ПАТ «ШУ «Покровське» видано припис за формою Н-9 № 18.6-171 про проведення повторного розслідування нещасного випадку ( а.с. 37).

Позивачем повторно направлено скаргу на адресу Головного управління Держпраці, в якій просить зобов'язати шахту визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом та скласти акт за формою Н-1 ( а.с. 39).

Листом від 22.04.2016 року Головне управління Держпраці у Донецькій області повідомило позивача, про те, що було проведено повторне розслідування нещасного випадку, по закінченню якого був складений акт за формою Н-5 і нещасний випадок був визнаний таким, що не пов'язаний з виробництвом. Відмовлено у складанні акту за формою Н-1 у зв'язку з тим, що нещасний випадок стався не під час виконання трудових обов'язків ( а. с. 40).

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що предметом позову є оскарження дій відповідача з проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з позивачем.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст.. 22 Закону України від 14.10.1992 року № 2694-Х11 «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом, питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до ст.. 171 КЗпП Українивласник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Згідно змісту п. 7 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232(далі Порядок) розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Пунктом 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 N 1232, визначено права посадових осіб органу Держгірпромнагляду у випадку порушення роботодавцями вимог Порядку під час настання нещасного випадку та проведення розслідування.

Контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків роботодавцями, відповідно до пункту 33 Порядку, здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

У разі незгоди потерпілого зі змістом акта про нещасний випадок питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, чиє рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Спори за позовами осіб щодо захисту порушених трудових прав, які ґрунтуються на положеннях норм трудового законодавства, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія Апеляційного суду Донецької області приходить до висновку що висновок суду першої інстанції про неможливість звернення позивача до суду за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства є помилковим, оскільки закриття провадження у справі з підстав, встановлених ч. 1 п. 1 ст. 205 ЦПК України, можливо у випадку, якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого виду судочинства, проте як вбачається з позову позивачем оскаржена бездіяльність відповідача при проведенні розслідування факту нещасного випадку, пов'язаного з виконанням ним трудового обов'язку, і він вже звертався з таким позовом у порядку адміністративного судочинства та у відкритті провадження йому було відмовлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилився у визначенні виду предмета судового спору.

Оскільки судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 311 ч.1 п.4 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,у разі порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, апеляційний суд скасовує ухвалу з направленням справи до продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником за довіреністю ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Л.О. Груіцька

Судді : О.В. Осипчук

Л.І. Соломаха