Справа № 466/9731/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського центру приватизації державного житлового фонду, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора про визначення розміру часток у спільній приватній сумісні власності,-

в с т а н о в и в:

22.11.2016р. ОСОБА_1 пред'явила в суд позов до Львівського міського центру приватизації державного житлового фонду, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора, в якому просить суд постановити рішення, яким визначити частки у спільній сумісній власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 за кожним.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 липня 2006р., виданого відділом приватизації житла згідно розпорядження №995, ОСОБА_1, її мати ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2) та її брат ОСОБА_2, приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1. Квартира розташована на 2-му поверсі 10 поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 35,8(11,3кв.м;7,9кв.м; 16,6кв.м), кухні площею 7,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,9кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., коридору площею 10,1 кв.м., комори 0,8 та 1,1 кв.м. Квартира обладнана балконом площею 0,8кв. м., лоджія 1.3 кв, м. Загальна площа квартири 61,4 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3, про що в книзі Реєстрації актів про смерть 10 вересня 2016 року зроблено запис №881. Свою частку померла за заповітом передала позивачу.

ОСОБА_1, є рідною дочкою померлої ОСОБА_3, прізвище змінила після укладення шлюбу в 2008 році (свідоцтво про шлюб, видане 28.09.2208 р. міським відділом РАЦС ЛМУЮ). З моменту приватизації і по теперішній час, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1.

Коли позивачка у встановлений законом строк, звернулась для оформлення спадщини до Третьої Львівської державної нотаріальної контори, то виявилось, що отримати свідоцтво про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 - вона не може, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, немає чітко визначених часток у кожного із співвласників. Між ними не визначені частки, які є рівними та становлять по 1/3 частині кожному співвласнику. По цій причині, позивачка змушена звернутись до суду з позовною заявою про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 про право власності на квартиру від 18.07.2006 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради /а.с. 8/ співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Вказана квартира перебуває у їх спільній сумісній власності і частки кожного із співвласників не виділені.

Відповідно до технічного паспорта на вищезгадану квартиру, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_1, складається з трьох кімнат, житловою площею 35,8 кв.м. Загальна площа квартири 61,4 кв.м. (а.с. 6)

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 була матірю ОСОБА_1 та ОСОБА_2

З заповіту від 28.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вигнанською Ю.Я. вбачається, що ОСОБА_3 на випадок смерті заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Шевченківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис №881. Даний факт стверджується свідоцтвом про смерть, бланк серія НОМЕР_2 від 10.09.2016 р.

Позивачка ОСОБА_1 має намір визначити частки померлої та співвласників у спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_1, з метою оформлення спадщини.

У відповідності до ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене та в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, суд вважає, що слід визначити ідеальні частки співвласників. Вирішуючи дане питання, суд виходить з рівності кожного з учасників спільної сумісної власності на спірну квартиру та визначає за кожним співвласником по 1/3 частині спірної квартири.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 368,370,372 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 за кожним.

В зв'язку з поділом майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О. І. Ковальчук