Справа № 127/126/17-ц
Вінницький міській суд Вінницької області
в складі: головуючого Баряка А.С.,
за участі секретаря Шмирової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений (оголошення в пресі) про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:
Зміст договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року зазначає, що ПАТ «ОТП Банк», як «клієнт» передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як «Фактор» прийняв право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 14-20).
Відповідачу було надіслано повідомлення про те, що на підставі договору факторингу від 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ ОТП Факторинг Україна право вимоги його заборгованості відступлене ТОВ ОТП Факторинг Україна, та запропоновано здійснити оплату протягом 10 днів за вказаними реквізитами (а. с. 21).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Як вбачається з норми ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вирішуючи спір, суд враховує правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, закріплену в п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012, де зазначено, що положення ч.3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача.
Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.
Керуючись ст. ст. 512, 514, 516, 526, 549, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 224-226 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 1798 грн. 00 коп., що становить суму судових витрат, з яких 1378 грн. 00 коп. витрати за сплату судового збору та 420 грн. витрати за розміщення оголошення в пресі.
Копію заочного рішення відправити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя