Справа № 481/238/17
Провадж.№ 2/481/184/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

21.03.2017 року

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Уманської О.В., за участю секретаря Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

Встановив:

28.02.2017 року представник органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку у службі у справах дітей Новобузької РДА як дитина, яка потрапила в складні життєві обставини через невиконання батьками батьківських обов'язків. Мати дітей - відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого сина, а саме не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його життя.

Крім того з 10.11.2015 року по теперішній час малолітній ОСОБА_1 перебуває у Миколаївському обласному будинку дитини за заявою матері. Відвідувала вона сина лише у 2015 році. Добре знаючи місцезнаходження сина, мати з 18.12.2015 року жодного разу не відвідувала його та не проявляла материнського занепокоєння про його долю.

Посилаючись на висновок органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітнього сина, представник позивача просив задовольнити таку вимогу.

Представник органу опіки та піклування Новобузької РДА Миколаївської області Бондаренко Н.В. в судове засідання не з'явилася. Проте він неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги вона підтримала, просила їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причину своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове відправлення.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи Миколаївського обласного будинку дитини в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Причини своєї неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не направив.

Оскільки в судове засідання особи, що беруть участь у розгляді справи не зявились, суд відповідно до ч.2ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Вивчивши письмові докази, повно та всебічно дослідивши обставини, суд приходе такого висновку.

В силу п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування або ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 доводиться матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене підтверджується фотокопією свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданим 29 жовтня 2015 року відділом ДРАЦС Новобузького РУЮ у Миколаївській області (а.с.4).

Відомості про батька неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, внесені відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується фотокопією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.5 ).

Відповідно до характеристики наданої інспектором поліції Новобузького ВП ГУНП ОСОБА_4 громадянка ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується з негативної сторони, не працює, не намагається покращити матеріальне становище сім'ї, зловживає спиртними напоями, постійно змінює місце свого проживання, виражає агресивну поведінку по відношенню до друзів, сусідів з приводу чого на неї постійно надходять скарги до поліції. (а.с.13).

Згідно характеристики наданої Новополтавською сільською радою Новобузького району ОСОБА_2 хоча і зареєстрована у с. Новополтавці, Новобузького району, Миколаївської області, однак там постійно не проживає, веде асоціальний спосіб життя, займається бродяжничеством, ніде не працює, у будинку відсутні умови для проживання.(а.с.14).

При обстеженні 20.11.2015 року та 05.07.2016 року матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 встановлено, що остання проживає в будинку по АДРЕСА_1 .На момент огляду у кімнатах відсутні предмети першої необхідності, дитячий одяг, продукти харчування та будь-яка їжа і меблі.

Пізніше на підставі заяви відповідачки ОСОБА_2 від 05.11.2015 року (а.с.8) малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно розпорядження Новобузької РДА Миколаївської області № 333-р від 05.11.2015 року було направлено до Миколаївського обласного будинку дитини у зв'язку з тяжким матеріальним становищем відповідачки. Пізніше, знову за заявою відповідачки від 22.07.2016 року малолітньому ОСОБА_1 було продовжено термін перебування у Миколаївському обласному будинку дитини (а.с.6,7,10,11).

Згідно інформації наданої в.о.головного лікаря Миколаївського обласного будинку дитини від 24.01.2017 року за вих..№ 03-89-04 малолітній ОСОБА_1, 2015 р.н. перебува в закладі з 10.11.2015 року та за весь цей час його мати відвідувала дитину лише 30.11.2015 року, 11.12.2015 року та 18.12.2015 року. З того часу жодного разу свого сина не відвідувала, долею сина не цікавилася (а.с.12).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобузької РДА відповідачка не проявляє материнського занепокоєння про долю сина, не цікавилася його справами, успіхами та здоров'ям. За місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює та не намагається працевлаштуватися, необхідні умови для проживання сина не створила, тому позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_1, є доцільним і буде відповідати інтересам дитини (а.с.18).

З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідачка ОСОБА_2, яка являється матір'ю малолітнього ОСОБА_1 не забрала його по закінченню строку перебування із закладу охорони здоров'я без поважної причини та в порушення вимог ст.150 СК України протягом тривалого часу (більше 14 місяців) при наявності реальної можливості не виявляє щодо сина батьківського піклування, не вчиняє дій щодо участі у його вихованні, піклуванні про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що згідно вимог п.1, 2 ч.1 ст.164 СК України є підставами для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав.

Крім того, суд вважає за необхідне пояснити відповідачці ОСОБА_2, що згідно ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах.

Суд зобов'язаний з'ясувати думку дитини з приводу можливості поновлення батьківських прав і повернення її батькам. Причому мотиви незгоди дитини на поновлення в батьківських правах значення не мають. Але при цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ст. 171 СК України).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя.

Такі ж самі положення передбачені і статтею 180 СК України.

В силу вимог ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідачка ОСОБА_2 не виконує свій обов'язок по утриманню свого сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому маються підстави, з врахуванням положень викладених у ст.182, ст.183 СК України, для задоволення заявлених вимог позивача і в частині стягнення аліментів.

Крім того враховуючи, що малолітній ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлений батьківського піклування ( відомості про батька в свідоцтві про народження записані зі слів матері), суд вважає такою, що підлягає задоволенню і вимогу про передачу його органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого влаштування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку з вищезазначеним з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 1280 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовну заяву органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавити батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 передати органові опіки та піклування для подальшого влаштування дітей.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Новокиївка, Снігурівського району, Миколаївської області, громадянки України, не працюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 аліменти на користь опікуна або закладу охорони здоров'я, навчального чи іншого закладу, де буде перебувати дитина, на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення провадити щомісячно починаючи з 28.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір на користь держави у розмірі 1280 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя