Справа № 415/3071/17
Провадження № 2/415/1267/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.06.17 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Коваленко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернулись позивачі ОСОБА_1, із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України.

Так, приписами ч. 5 ст. 119 України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судом встановлено, що в порушення вище зазначених норм позивачем не додано до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільній справі", якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, а саме: про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди.

Разом з тим, відповідно до п.6 ч. 6 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Предметом розгляду в даній справі є відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, чинним законодавством передбачено, що по вказаній категорії позивач звільнена від сплати судових витрат. Проте, щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, пільг щодо звільнення від сплати судового збору не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України "Про судовий збір" ставка за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем встановлено у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" передбачено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень, а моральну шкоду позивач просить стягнути у розмірі 500000,00 грн. за подання даного позову, розмір судового збору складає 5000,00 грн. ( 1 відсоток ціни позову).

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання позову в частині самостійних позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Окремо суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Тобто, позивач має право звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, третю особу ОСОБА_2 засуджено вироком Лисичанського міського суду від 26.01.2017 р. та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, але позивачем не зазначено чи відбуває покарання у місцях позбавлення волі ОСОБА_2 з зазначенням адреси такої установи, для направлення відповідно до чинного законодавства позовної заяви з додатками та судової повістки, задля реалізації ним свого права на висловлення своєї позиції по справі.

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно привести заяву у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: зазначити у позовній заяві чи відбуває покарання ОСОБА_2 у місцях позбавлення волі, якщо так, то зазначити точну адресу такої установи; надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в належній сумі за другу вимогу про стягнення моральної шкоди за наступними реквізитами: одержувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області; код одержувача (код за ЄДРПОУ) 37800278, банк одержувача ГУ ДКСУ у Луганській області; МФО 804013, рахунок одержувача 0051, код класифікації доходів бюджету 22030101; код ЄДРПОУ 05381343.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119 -121, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви протягом п'яти календарних днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений термін.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених відповідно до цієї ухвали недоліків у встановлений строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала в частині сплати суми судового збору може бути оскаржена в апеляційному суді через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Коваленко