Номер провадження: 22-ц/785/3510/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Станкевича В.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» про усунення перешкод та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 рокузаяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на плити 2*3, площею 2200 кв. м. в кількості 366 шт. на суму 45750,00 грн., які належать ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу №4/02-14 від 18.02.2014 року.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, публічним акціонерним товариством «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» подано до судуапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року та ухвалити нову, якою відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Враховуючи зазначені норми, суд першої інстанції виходив з того, що згідно договору №4/02-14 купівлі-продажу від 18.02.2014 року ОСОБА_2 набув у власність плити 2х3, площею 2200 кв.м. в кількості 366 шт. на суму 45750,00 грн. Між сторонами дійсно існує спір про усунення перешкод та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відмовляючи в задоволенні інших вимог заяви про забезпечення позову суд вірно виходив з того, що вказані вимоги фактично за змістом є окремими позовними вимогами, які вирішуються при прийняті остаточного рішення по справі.

Крім того, приймаючи до уваги той факт, що предметом розгляду зазначеної справи є усунення перешкод у користуванні майном позивачеві ОСОБА_2 а саме, у демонтажі та вивезенні 366 бетонних плит з боку відповідача ПАТ «Укртаранснафта» в особі Філії «Південні магістральні нафтопроводи», шляхом витребування цього майна із незаконного володіння відповідача, зобовязавши відповідача не чинити перешкоди і повернути 366 бетонних плит бетонної площадки загальної площею 2592 кв.м., побутового містечка Морського нафтового терміналу «Південний» , доводи апеляційної скарги про неспівмірність заявлених вимог, є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом всупереч ст. 152 ЦПК України накладено арешт на майно, яке належить саме позивачу а не відповідачу є безпідставним, оскільки така вимога позивача щодо накладення арешту саме на його майно для його збереження , в такому випадку не порушує жодним чином прав чи законних інтересів апелянта.

Відповідно ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Тому, зроблені судом висновки повністю відповідають матеріалам та обставинам справи і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.307, 312, 314, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» - відхилити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» про усунення перешкод та витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_3