АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/234/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Корніюк А.П., Пєнти І.В.,

секретар Філіпчук О.С.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Вищого професійного училища № 25 м. Хмельницького на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2016 року у справі за позовом Вищого професійного училища № 25 м. Хмельницького до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним ордера, скасування свідоцтва про право власності на квартиру.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

02 червня 2016 року Вище професійне училище № 25 м. Хмельницького, звертаючись до суду з вказаним позовом зазначало, що 11 жовтня 2011 року ВПУ № 25 м. Хмельницького на імя ОСОБА_2 був виданий ордер № 1348 на право зайняття житлового приміщення загальною площею 64,5 кв. м, яке складається з двох кімнат у квартирі за адресою м. Хмельницький, Проспект Миру, 61/3-Б, кв. 5. Підставою для видачі ордера було рішення житлової комісії від 03 березня 2010 року, протокол № 26. Особа, яка отримала ордер перебувала на обліку у відділі обліку та розподілі житлової площі при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради. Квартира на час розподілу належала училищу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 серпня 2011 року. Листом № 12-431-02-09 від 16 лютого 2015 року виконавчий комітет міської ради повідомив, що документи про розподіл житла адміністрацією та профспілковим комітетом ВПУ № 25 на затвердження виконавчим комітетом не надавались, рішення виконкому не приймалось, ордер на заселення квартири не видавався. Рішення житлової комісії щодо розподілу житла не може підміняти спільне рішення адміністрації та профкому. Оскільки ордер виданий ОСОБА_2 не виконавчим комітетом міської ради, а директором училища, порушило порядок розподілу та надання житла. Спірна квартира відповідачами приватизована з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно. У звязку з порушенням порядку надання відповідачам квартири, подальша її приватизація є незаконною. На підставі викладеного позивач просив визнати недійсним ордер на житлове приміщення № 1348 від 11 жовтня 2011 року, скасувати свідоцтво про право власності відповідачів на нерухоме майно від 07 грудня 2011 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2016 року в позові відмовлено.

ВПУ № 25 м. Хмельницького, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права - ст. 59 ЖК України, порушення вимоги ст.ст. 52, 58 ЖК України. Судом не взято до уваги, що спільне рішення адміністрації та профкому ВПУ № 25 про надання житла ОСОБА_2 не приймалося. Апелянт вважає, що не пропустив строк звернення до суду з позовом про визнання ордера недійсним, оскільки про порушення права училище дізналося під час розгляду аналогічних справ у 2015 році.

У засіданні апеляційного суду представник ВПУ № 25 м. Хмельницького апеляційну скаргу підтримала. ОСОБА_2 і її представник визнали апеляцію необґрунтованою у повному обсязі. Інші особи, які беруть участь у справі не зявилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ВПУ № 25 м. Хмельницького було власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1/3-Б у м. Хмельницький. За рішенням житлової комісії, училище розпорядилося власністю шляхом виділення квартири 11 жовтня 2011 року працівнику ОСОБА_2 на сімю із трьох чоловік, у тім числі: чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_5, яка перебувала на квартирному обліку при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради з березня 1993 року.

11 жовтня 2011 року позивачем ОСОБА_2 був виданий ордер №1348 на право зайняття житлового приміщення загальною площею 64,5 кв. м, яке складається з двох кімнат в ізольованій квартирі за адресою м. Хмельницький, Пр. Миру, 61/3-Б кв. 5.

Згідно з розпорядженням ВПУ № 25 від 18 жовтня 2011 року № 01-024-530 квартира АДРЕСА_1/3-Б у 2/3-Б у м. Хмельницькому передана у приватну власність ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у рівних частках кожному.

Право власності відповідачів на зазначену квартиру зареєстровано відповідно до свідоцтва на нерухоме майно від 07 грудня 2011 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в позові, суд обґрунтовано виходив з того, що правом звернення з позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Хоча розподіл квартири проведений з порушенням встановленого законом порядку, позивачем не доведено порушення його прав та житлових прав працівників училища.

Висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Згідно із ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не заперечуються обставини щодо перебування ОСОБА_2 на квартирному обліку та її право на забезпечення житлом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення прав училища при наданні квартири відповідачам, неправомірних дій посадових осіб при вирішенні питання про надання житлового приміщення.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження № 0005266 від 22 серпня 2016 року у діях директора училища ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення.

Не надано також доказів порушення прав інших осіб на зазначене в ордері житло.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2015 року відмовлено в позові ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним ордера на житлове приміщення, визнання недійсною приватизації житла, скасування розпорядження на приватизацію та скасування свідоцтва про право власності на житло, оскільки встановлено судом, що права позивача не порушені при вирішення питання видачі ордера відповідачам і оформлення ними права власності на квартиру.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б впливали на законність рішення суду та спростовували його висновок.

Посилання апелянта на те, що порушення порядку надання відповідачам квартири є підставою визнання недійсним виданого їм ордера і скасування свідоцтва про право власності на квартиру є безпідставним, оскільки встановлено, що позивачем не доведено порушення його прав внаслідок такого розподілу квартири.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Вищого професійного училища № 25 м. Хмельницького відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий/підпис/ОСОБА_9

Суддя/підпис/ОСОБА_10

Суддя /підпис/ОСОБА_11

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_12 Провадження № 22-ц/792/234/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія 43