Справа №: 398/2380/16-ц
провадження №: 2/398/317/17
"31" березня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Голосеніної Т.В.,
с участю секретаря Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, де просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 11 у будинку № 142 по вул. Шевченко в м. Олександрія Кіровоградської області.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, згідно договору дарування №495 від 15.02.2006 року. Відповідач зареєстрована в даній квартирі, але з 2008 року в ній не проживає, не несе ніяких витрат по її утриманню, не відносяться до неї як до свого помешкання.
Так як відповідач не несе ніяких витрат по утриманню квартири, не сплачує комунальні послуги, а у позивача не має достатньо коштів для утримання житла, виникла необхідність оформити субсидії на комунальні послуги, а та обставина, що відповідачка зареєстрована в належній позивачу квартирі не дає йому права скористуватися зазначеними пільгами, суттєво погіршує житлові умови, створює перешкоди в користуванні квартирою в зв'язку з чим він несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, що порушує його право на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном відповідно до ст. 150 ЖК України.
В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України).
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судом встановлено наступне.
Згідно договору дарування №495 від 15.02.2006 року, позивачу належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2.
Відповідно до акту-розпорядження КП «Житлогосп» №1587 від 02.10.2013 року та №479 від 14.05.2014 року, довідки КП «Житлогосп» №858 від 04.07.2016 року ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 зареєстрована але не проживає з 2008 року.
Таким чином, суд вважає встановленим, що з 2008 року відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належною йому на праві приватної власності квартирою, відповідно до ст.ст. 319, 383 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України.
Членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116, 157 ЖК України, або ж в порядку ст.405 ч.2 ЦК України, згідно якої член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування спірним житловим приміщенням.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, вирішення питання про визнання особи втративши право користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст., ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЦК України.
Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 61, 209, 212 - 215, 218, 224 226, 228 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №11 у будинку №142 по вул. Шевченко в м.Олександрія Кіровоградської області.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя