Справа № 396/101/17
Провадження № 2/396/153/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради, третя особа: Новоукраїнська державна нотаріальна контора про продовження строку на прийняття спадщини, визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про продовження строку на прийняття спадщини, визнання права власності у порядку спадкування, посилається на те, що 07.02.2003 року помер брат позивачки ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку №355 площею 6,18 га, розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району.

У встановлений строк позивачка не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки в період з 04.08.2003 по 10.08.2003 року знаходилася на лікуванні в клінічному відділенні №1 м.Кіровоград з діагнозом «артрит правого колінного суставу», тому не змогла своєчасно звернутися до нотаріуса щодо оформлення спадщини.

Після звернення до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав позивачу було відмовлено через пропуск встановленого строку прийняття спадщини, тому позивачка звернулася з даним позовом до суду просить продовжити їй строк для прийняття спадщини та визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки оригінал Державного акту в неї відсутній, а дублікати державних актів на землю не видаються.

Позивач ОСОБА_3 його представник ОСОБА_4, представники, Іванівської сільської ради та представник третьої особи Новоукраїнської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічним засобом, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення у зв'язку із наступним.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 235831 від 17.11.2016 року ОСОБА_2 помер 07 лютого 2003 року в смт.Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області.

Згідно свідоцтва про народження позивачки, виданого 23.01.1976 року Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області на підставі актового запису про народження №66 від 05.06.1959 року, батьками позивачки записані: батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 (а.с.10).

Відповідно до витягу з Державого реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб прізвище позивачки «Сарапіонова» змінено на «Полторак» (а.с.11).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження народження, виданого 08.12.2016 року на підставі актового запису про народження №38 від 10.08.1948 року, ОСОБА_2 народився 26.07.1948 року, його батьком вказаний ОСОБА_5 (а.с.13).

Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 598 від 24.11.2016 року ОСОБА_2 проживав разом із сестрою ОСОБА_1 дня своєї смерті 07.02.2003 року (а.с.14).

Встановлено, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) площею 6,18 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Вказана земельна ділянка належала померлому спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку КР №048111, кадастровий номер :02:000:0355(а.с.20).

Згідно довідки виданої ФОП «ОСОБА_7Д.» станом на 2017 рік середня нормативна грошова оцінка середньої земельної частки (паю) площею 6,18 га на території Іванівської сільської ради становить 111858 грн. Інформація стосовно обмежень, обтяжень, відчужень на земельну ділянку відсутня. Інші спадкоємці не встановлені (а.с.21).

За таких обставин, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем по заповіту після смерті спадкодавця ОСОБА_2 і має право на прийняття спадщини, проте позивачка з поважних причин не встигла, так як в період з 04.08.2003 року по 10.08.2003 року перебувала на лікуванні в клінічному відділенні № 1 м.Кіровоград з діагнозом «артрит правого колінного суставу», що підтверджується довідкою (а.с.15-17).

Постановою від 09.12.2016 року державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , що помер 07.02.2003 року, так як позивачем не було подано правовстановлюючий документ (а.с.19).

Також судом встановлено, що позивач не може прийняти спадщину, так як правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, площею 6,18 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Державний акт на право приватної власності на землю відсутній (втрачено).

Позивач як спадкоємець не може прийняти спадщину, так як дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку видати неможливо у зв'язку зі смертю власника земельної ділянки та у зв'язку з набранням чинності ЗУ «Про державний земельний кадастр», з 01.01.2013 р. видача дублікатів державних актів унеможливлюється. Відділом Держгеокадастру у Новоукраїнському районі Кіровоградської області було надано відповідним чином завірену копію вказаного державного акту (а.с. 20).

Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельні .ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Статтею 126 Земельного кодексу України (в редакції з 01.01.2013 р.) встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із ст.ст. 66-69 ЗУ Про нотаріат, пп. 4.15, 4.20 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна - державного акту на право власності.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України.

Частиною 2 ст.373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні роз'яснення.

Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 07.02.2003 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_2. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК УРСР (1963 р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках : брати і сестри померлого.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Суд вважає доведеним факт наявності поважної причини пропуску позивачкою строку звернення за оформленням спадщини, оскільки відповідними доказами підтверджено факт перебування її на лікуванні в момент закінчення 6-місячного строку, а тому цей строк підлягає продовженню.

Керуючись ст.ст. 524-527,530,549,551 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради, третя особа: Новоукраїнська державна нотаріальна контора про продовження строку на прийняття спадщини, визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, який помер 07.02.2003 року в смт.Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку № 355 площею 6,18 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_2, померлому 07.02.2003 року, на підставі Державного акту серії КР №048111 від 14 лютого 2003 року.

Судові витрати із сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько