Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості звернулась ОСОБА_1, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти згідно розписки від 15 березня 2016 року та розписки від 18 квітня 2016 року в загальному розмірі 58452,60 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 584,53 грн. та витрати за надання правової допомоги в розмірі 2000,00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду письмове клопотання у якому просив провести розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

В судове засідання відповідач повторно не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 15 березня 2016 року між сторонами по справі було укладено договір позики згідно якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 1000,00 доларів США.

Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні розпискою від 15 березня 2016 року з якої вбачається, що « Я, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Дубенським МРВ УМВС України 13 лютого 2007 року, проживаю в ІНФОРМАЦІЯ_2, моб., взяв у борг у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 суму у розмірі 1000 доларів США (тисяча доларів США) терміном на 3 місяці з дня написання даної розписки. За користування коштами зобовязуюсь сплатити ОСОБА_1 відсотки з розрахунку 14% (чотирнадцять відсотків) від суми позики в місяць. У разі прострочення повернення коштів у встановлений термін, зобовязуюсь сплатити ОСОБА_1 відсотки з розрахунку 5 (пять) відсотків від суми позики за кожен день прострочення. Розписка написана мною власноруч. 15.03.2016 р. ОСОБА_2 (підпис).»

18 квітня 2016 року між сторонами по справі було укладено договір позики згідно якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 700,00 доларів США.

Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні розпискою від 18 квітня 2016 року з якої вбачається, що « Я, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Дубенським МРВ УМВС України 13 лютого 2007 року, проживаю в ІНФОРМАЦІЯ_2, моб., взяв у борг у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 суму у розмірі 700 доларів США (сімсот доларів США) терміном до 10 травня 2016 року. За користування коштами зобовязуюсь сплатити ОСОБА_1 100 (сто) доларів США 10 травня. У разі прострочення повернення коштів у встановлений термін, зобовязуюсь сплатити відсотки з розрахунку 5 (пять) відсотків від суми позики за кожен день прострочення. Розписка написана мною власноруч. 18.04.2016 р. ОСОБА_2 (підпис).»

Однак, станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно договорів позики позивачу не повернута.

На неодноразові вимоги позивача повернути позичені кошти відповідач не відреагував.

Станом на 21 грудня 2016 року день подання позовної заяви до суду, офіційний курс НБУ по курсу долара США становить 26,33 грн., тому загальний розмір заборгованості становить 58452,60 грн. (1000,00 доларів США (основна сума боргу) + 700,00 доларів США (основна сума боргу) + 520,00 доларів США (відсотки за користування коштами) = 2220,00 доларів США х 26,33 грн. = 58452,60 грн.).

Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно договорів позики не сплатив, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 585,20 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи.

Згідно поданої квитанції до прибуткового касового ордеру вбачається, що адвокатом ОСОБА_3 прийнято від ОСОБА_1 на підставі угоди про надання юридичної допомоги кошти в сумі 2000,00 грн.

Тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.509,526,530,534,611,612,625,629,1046-1050 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. на користь ОСОБА_1 грошові кошти згідно розписки від 15 березня 2016 року та розписки від 18 квітня 2016 року в загальному розмірі 58452,60 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 584,53 грн. та витрати за надання правової допомоги в розмірі 2000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :