Справа № 369/952/15-ц
Провадження № 2-п/369/7/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2015 року у цивільній справі № 369/952/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у цивільній справі № 369/952/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на наступні обставини.

В своїй заяві представник відповідача посилавсь на те, що заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2015 року ухвалене за її відсутності, а також судом не було зясовано всіх обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого ухвалене рішення у справі вважає необґрунтованим та незаконним.

Заявник просив суд скасувати заочне рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2015 року у вищевказаній цивільній справі № 369/952/15-ц та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення підтримали, просили суд її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в судовому засідання проти заяви про перегляд заочного рішення заперечувала, з підстав її необґрунтованості та надуманості.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2015 року у цивільній справі № 369/952/15-ц відсутні з наступних підстав.

Відповідно до ст.232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Твердження заявниці про те, що вона не отримувала судових повісток спростовується зворотніми поштовими повідомленнями про вручення судових відправлень, які були отримані нею 13.02.2015 р. ( а.с.25) та 20.03.2015 р. (а.с. 35). Таким чином про існування та перебіг справи заявниця точно знала, втім не цікавилася наслідками розгляду позовної заяви. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи з будь яких підстав суду не направляла.

З огляду на викладене, суд вважає, що в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи відповідно до положень ст.ст.74, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач мала можливість реалізувати свої процесуальні права та навести доводи та заперечення щодо предмету спору на стадії судового розгляду справи, в тому числі шляхом надання письмових пояснень (заперечень) по суті предмету спору.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право суду при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, представник відповідача, звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, не надав належних та допустимих доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, в той же час відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2015 року у цивільній справі № 369/952/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню, оскільки відповідач мала можливість реалізувати свої процесуальні права безпосередньо в судовому засіданні, однак небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви - відмовити.

Роз'яснити заявнику, що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленим ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Д.Усатов