Ухвала іменем україни
15 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє через представника ОСОБА_8, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2016 року, справу залишено без розгляду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суди виходили із того, що положення ч. 3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України застосовуються незалежно від причин повторної неявки належним чином повідомленого про розгляд справи позивача.

Однак з таким висновком погодитися не можна.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позовна заява залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України законом надано суду право залишити позовну заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином було повідомлено про час і місце розгляду справи; позивач повторно не з'явився в судове засідання; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які разом із розпискою надсилаються поштою рекомендованими листами із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною. Особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. При повідомленні або виклику до суду телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку необхідною умовою є забезпечення фіксації такого повідомлення або виклику. Вважається недостатнім наявність у справі лише довідки секретаря судового засідання (чи іншої уповноваженої особи) про повідомлення особи, яка бере участь у справі, зокрема телефонограмою, так як слід забезпечити фіксацію такого повідомлення та його отримання. Підтвердженням цьому може служити наявність у справі відповідної телефонограми, яка за змістом відповідала б вимогам ст. 75 ЦПК України. Крім того, повинні міститися дані про особу, яка надіслала телефонограму, і детальні дані про особу, яка її прийняла та за яким телефоном. Зазначена телефонограма має бути зареєстрована в суді, а у справі має бути відповідний витяг із журналу телефонограм.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 157 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-якого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

З матеріалів справи убачається, що підставою для залишення позовних вимог ОСОБА_6 без розгляду була неявка її та її представника ОСОБА_8 в судові засідання, призначені на 04 квітня та 25 квітня 2016 року.

Відомості про те, що ОСОБА_6 та/або її представник були належним чином повідомлені апеляційним судом про розгляд справи, призначеної на 25 квітня 2016 року, підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою-телефонограмою, яка не відповідає вимогам ст. 75 ЦПК України, оскільки не містить в собі інформації щодо того, хто надіслав телефонограму, і детальні дані про особу, яка її прийняла, а також доказів того, що зазначена телефонограма була зареєстрована в суді в журналі телефонограм, тобто не є доказом, який підтверджує належну фіксацію повідомлення про дату судового засідання.

У зв'язку із цим залишення справи без розгляду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, у зв'язку з відсутністю позивача та його представника, щодо яких немає відомостей про вручення йому судової повістки або належним чином оформленої телефонограми, є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України є передчасним.

За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє через представника ОСОБА_8, задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2016 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович