Справа № 370/957/14-ц Головуючий у І інстанції Устимчук М. Ю.
Провадження № 22-ц/780/1828/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 05.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач залишилась проживати разом з сином, проте незважаючи на існування рішення та рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини при Макарівській районній державній адіністрації вона перешкоджає позивачу спілкуванню з сином, в добровільному порядку бачитись з дитиною не дозволяє, рішення комісії з питань захисту прав дитини не виконує, як наслідок, за захистом своїх прав він вимушений звернутися до суду. Просив зобовязати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з сином, встановити час та дні його зустрічей з сином, встановити можливість щорічного спільного відпочинку позивача з сином .

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2017 року позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у участі у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено час та дні для зустрічей ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме з 09-00 години суботи по 19-00 годину неділі у перший та третій тиждень місяця за місцем проживання ОСОБА_3 .

Встановлено можливість щорічного спільного відпочинку ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 для оздоровлення на території України протягом 15 календарних днів в будь-який літній місяць кожного року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції у своєму рішенні не дав оцінки її доводам щодо того, що син не бажає спілкуватись з позивачем, оскільки останній застосовував до дитини та до неї фізичний вплив. Також суд взагалі не дав оцінки висновку спеціаліста-психолога ОСОБА_5, а також довідці, яка підтверджує порушення відносно позивача кримінального провадження за заподіяння дитині легких тілесних ушкоджень.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 липня 2007 року між сторонами був укладений шлюб .

Сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з відповідачем.

За рішенням Макарівського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ОК №066382 від 18.05.2010 року.

26 жовтня 2010 року комісією з питань захисту прав дитини при Макарівській районній державній адміністрації за заявою ОСОБА_3 було ухвалене рішення №16 , яким призначено для відвідування, спілкування та відпочинку батька ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 певний графік, який є обовязковим до виконання.

29 лютого 2012 року комісією з питань захисту прав дитини при Макарівській районній державній адміністрації за заявою ОСОБА_3 щодо перегляду графіку спілкування було ухвалене рішення №4 , яким встановлений новий графік для відвідування спілкування та відпочинку батька ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є обовязковим до виконання, а саме: починаючи з 29.02.2012 року проводити кожного місяця вихідні дні через тиждень, забирати дитину з 9 год. 00 хв. у суботу та зобовязати повернути дитину о 17 год. 00 хв. у неділю відповідного тижня.

Згідно актів депутатів Забуянської сільської ради ОСОБА_6, ОСОБА_7 складених в присутності позивача ОСОБА_3 від 07.11.2012 , 21.04.2012, 19.05.2012 , 14.07.2012, 07.04.2013 року та 21.04.2013 року відповідно, за адресою: АДРЕСА_1, його сина по місцю реєстрації не було вдома, він знаходився в колишньої тещі позивача, ОСОБА_8 по вул. Короленка 39, яка відмовила надати рідного сина батьку. Колишньої дружини не було вдома.

З 2012 року відповідач разом з малолітньою дитиною декілька разів змінювала місце проживання . Так відповідачка вказала , що проживаючи у ІНФОРМАЦІЯ_3, згодом змінила місце проживання переїхавши до своєї матері у цьому ж селі по вулиці Короленка. У вересні 2012 року вона переїхала проживати в смт. Макарів. З 2013 року проживала у ІНФОРМАЦІЯ_4, а у жовтні 2014 року почала проживати у смт. Коцюбинське . При цьому жодного разу позивачу про зміну місця проживання не повідомляла. Вказані переїзди здійснювала для покращення умов проживання дитини.

Як слідує з матеріалів справи , позивач ОСОБА_3 звертався до суду неодноразово про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною .

Так, рішенням Макарівського районного суду від 30.05.2011 року по справі №2-244/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа відділ Державної виконавчої служби Макарівського РУЮ , служба в справах дітей Макарівської РДА про звільнення від сплати аліментів та усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні дитини у задоволенні позову було відмовлено.

Рішенням Макарівського районного суду від 01 липня 2013 року по справі № 1016/1511/12 в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа комісія з питань захисту дитини Макарівської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною , її вихованні та відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Задовольняючи позов в даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що сторони мають рівні права щодо виховання дитини . Врахувавши покази сторін, свідків, доведеність неодноразових випадків недопущення ОСОБА_2 позивача ОСОБА_9 до спілкування з дитиною з посиланням на неточний графік відвідування, не відповідність графіків виготовлених нею та виготовлених позивачем, виклик працівників міліції , неодноразові звернення до комісії з питань прав дитини при Макарівській РДА з відповідними заявами та скаргами , суд прийшов до висновків, що ОСОБА_2 створює перешкоди для спілкування батька ОСОБА_3 з сином ОСОБА_10 .

Вирішуючи вказаний спір суд в першу чергу, виходив з інтересів малолітньої дитини, ОСОБА_4.

На виконання доручення суду, 28 жовтня 2014 року орган опіки та піклування зробив висновок «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батька , який проживає окремо від дитини». Вивчивши вказаний висновок, суд вважав, що саме графік відвідування та спілкування розроблений третьою особою є доцільним та правильним для захисту прав малолітнього сина сторін, а також для захисту порушеного права батька дитини ОСОБА_3 .

Судова колегія погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст.157 ч.2, 3 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Позивач пред»явив в суді цей позов з підстав ухилення відповідачем від виконання рішення органу опіки та піклування та створення позивачу перешкод у спілкування з дитиною. Підстава позову, це фактичні обставини, якими позивач його обґрунтовує. А тому на позивача, відповідно до ст. 60 ЦПК України покладався обов»язок довести вказані обставини. І тільки після встановлення таких обставин, суд мав захистити право позивача у обраний ним спосіб, якщо такий спосіб захисту узгоджується із вимогами закону.

На доведення своїх позовних вимог позивач надав суду докази. які доводили створення відповідачем перешкод у спілкуванні батька з дитиною.

Доводи відповідача щодо того, що вона не створює перешкод у спілкуванні з дитиною спростовуються наданими позивачем доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування судом висновку спеціаліста-психолога, то вони судовою колегією перевірені. У вказаному висновку не вказано, що зустрічі дитини з батьком не можуть відбуватись взагалі. (ас.28 т.2)

Щодо посилань відповідача на те, що відносно позивача порушена кримінальне провадження, то вони не відповідають дійсності, оскільки заява ОСОБА_2 зареєстрована в реєстрі досудових проваджень, однак ця обставина жодним чином не стверджує про винуватість позивача в заподіянні дитині легких тілесних ушкоджень..

З врахування наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і визначив спірні правовідносини, правильно застосував норми матеріального права, обґрунтував свої висновки , у рішенні надав відповіді на всі доводи сторін, а тому ухвалив законне рішення. Доводи апеляційної скарги були перевірені судовою колегією, але вони висновків суду першої інстанції не спростували, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: