Номер провадження 4с/522/48/17
УХВАЛА

23 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, в якій просить суд визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.09.2016р., посилаючись на те, що вона є протиправною та безпідставною.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила суд її задовольнити.

Державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав до суду заперечення за №6516/17 від 24.01.2017р., де просив у задоволенні скарги відмовити та розглядати справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку про задоволення вимог скарги з наступних підстав.

14.09.2016р. старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №52230552, за якою відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №522/7467/15-ц, виданого 26.08.2016р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення 318768,36 грн.; боржнику наданий строк для самостійного виконання до 21.09.2016р.

У відповідності до ч. 5 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. в редакції від 12.06.2016р., що була чинна на момент відкриття виконавчого провадження, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 1 ст. 31 зазначеного закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріали виконавчого провадження №52230552, надані разом із запереченнями на скаргу, не містять доказів відправлення боржнику та отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження. Те саме вбачається з листа Поштамту-Центру поштового зв'язку №1 Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта №08-04-1541-1546-ЮК від 03.11.2016р., де зазначена, яка рекомендована кореспонденція надходила на ім'я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, 65044, за період з 25.04.2016р. по 31.10.2016р.

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що заявник не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження №52230552 від 14.09.2016р., у зв'язку з чим був позбавлений права у самостійному порядку виконати рішення суду у зазначений державним виконавцем термін.

Згідно зі ст. 28 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. в редакції від 12.06.2016р., що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р., державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Статтею ст. 28 зазначеного закону передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

В порушення вимог ст.ст. 11, 28 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р., державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 31876,83 грн., що складає 10% відсотків від суми, зазначеної у виконавчому листі, а не від суми, що підлягала стягненню.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст.ст. 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_2 не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, стягнення з виконавчого збору у розмірі у розмірі 31876,83 грн. на підставі постанови державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про стягнення виконавчого збору від 30.09.2016р., ВП №52230522 є необґрунтованим, а сама постанова про стягнення виконавчого збору підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись Законом України Про виконавче провадження від 21.04.1999р., ст.ст. 210,383-388 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати стягнення виконавчого збору у розмірі у розмірі 31876,83 грн. (тридцять одна тисяча вісімсот сімдесят шість гривень 86 копійок) з ОСОБА_2 за постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про стягнення виконавчого збору від 30.09.2016р., ВП №52230522 , - необґрунтованим.

Скасувати постанову державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про стягнення виконавчого збору від 30.09.2016р., ВП №52230522.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутніми під час оголошення ухвали протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя

23.03.2017