Справа № 369/1923/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1055/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 29.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуваніземельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного паркану.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи учасників судового процесу, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

у жовтні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного паркану, посилаючись на те, що 03 грудня 2009 року відповідно до договору купівлі-продажу серії ВМК № 818835 вона, ОСОБА_2, стала власником земельної ділянки в с. Гатне, вул. Теремська-Тополева, кадастровий номер земельної ділянки :01:050:0180, сплативши за неї всі необхідні платежі.

Даний договір зареєстрований в Гатненській сільській раді за № 1832 від 04 грудня 2009 року.

Земельна ділянка була зареєстрована в поземельній книзі за реєстровим номером 80742 від 08 квітня 2010 року.

На своїй земельній ділянці вона нічого не робила впродовж тривалого часу у звязку із скрутним матеріальним становищем.

У 2010 році вона побачила, що частина її земельної ділянки була обнесена капітальним парканом зі сторони земельних ділянок, кадастрові номери: :02:006:0087 та № :01:050:0115. Яким чином вони були збудовані, вона не приділяла уваги. Будівництво паркану з нею ніхто не погоджував і дозволу не брав.09 лютого 2014 року вона звернулась із заявою до Гатненської сільської ради з приводу того, що 03 березня 2014 року землевпорядна організація буде виносити її земельну ділянку в натурі та виставляти межові знаки, а також просила повідомити її суміжних землекористувачів, так як вона не знає хто з нею межує і в неї немає їхніх адрес.03 березня 2014 року землевпорядна організація ТОВ «НВФ «Азимут груп» виносила її земельну ділянку в натурі на місцевості і виставляла межові знаки. Було встановлено тільки чотири межових знаки. Два знаки вони взагалі не змогли встановити, так як точки координат її земельної ділянки були на відстані більше одного метра за бетонним парканом і один знак поставлено попереду, так як там також був паркан зі сторони вул. Теремської, і захоплення становить майже два метра. Після цього землевпорядною організацією ТОВ «НВФ «Азимут груп» був зроблений абрис її земельної ділянки, у якому розписались суміжні землекористувачі, з якими у неї порушень меж земельної ділянки не було.

Позивач ОСОБА_2 заначала, що виконала всі умови, які вимагає чинне законодавство, неодноразово зверталася до суміжних землевласників усно, щоб добровільно прибрали паркан з її території і встановити його по межі, та ніхто не хоче в добровільному порядку звільнити земельну ділянку, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 з посиланням на вимоги ст. ст. 16, 316, 317, 319, 325, 328, 334, 386, 387 ЦК України ст. ст. 78, 79, 80, 81, 90, 91, 103, 106, 152, 158 ЗК України, просила зобовязати відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :01:050:0180, шляхом демонтажу бетонного паркану.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 19 лютого 2015 року позовні вимоги розєднані в окремі провадження.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуваніземельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного паркану відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 березня 2016 року вказане рішення залишене без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

За результатами нового апеляційного розгляду, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції та з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10 серпня 2005 року ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_3 купила земельну ділянку площею 0,1500 га, що знаходиться в с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області, по вул. Тополева, № 9, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка складається з: сільськогосподарських угідь-0,120 га (ріллі-0,120 га), під будівлями, лісами та іншими угіддями-0,030 га.(а.с. 26-27)

19 жовтня 2006 року ОСОБА_3 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 195903, в тому, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 серпня 2005 року № 2-3077 ВСІ № 830641 вона є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Тополева, 9, цільове призначення (використання) земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки :01:050:0115. (а.с. 28-29)

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 03 грудня 2009 року ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_2 купила належну продавцю на праві приватної власності земельну ділянку, кадастровий номер :01:050:0180, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: с. Гатне, вул. Теремська, Києво-Святошинськбго району, Київської області. Цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. (а.с. 7-9)

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилалась на порушення її права, як власника земельної ділянки, шляхом захоплення відповідачем ОСОБА_3 частини її ділянки та будівництвом на ній паркану.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив положень ст.ст. 152, 158 ЗК України, ст.ст. 317, 391 ЦК України та прийшов до висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявленого позову.

Колегія суддів апеляційного суду в цілому погоджується з такими висновками, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам.

Так, згідно Висновку судової земельно - технічної експертизи КНДІСЕ від 19 жовтня 2015 року, за результатами проведених топографо-геодезичних робіт, обстеження та вивчення матеріалів справи, експертом було встановлено, що фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_2 в натурі (на місцевості) встановлені у вигляді паркану та межових знаків, які зображені в додатку № 1 до висновку синім кольором і позначені точками: 7-8-9-10-11-12-13-14-7. Площа даної земельної ділянки по фактичному використанню становить 0,3232 га. Фактичні межі земельної ділянки зміщені в бік земельних ділянок ОСОБА_8 та ОСОБА_9-на 0,0041 га, що зображено в додатку № 1 до висновку блакитним кольором, до вулиці Тополевої на 0,0278 га, що зображено в додатку № 1 до висновку блакитним кольором, в бік земельної ділянки ОСОБА_2 на 0,0088 га, що зображено в додатку № 1 до висновку жовтим кольором.

Таким чином, встановлено, що фактичний порядок користування земельною ділянкою, кадастровий номер :01:050:0180, яка знаходиться в Київській області, Києво-Святошинському районі, с. Гатне, вул. Теремська-Тополева, та належить ОСОБА_2, не відповідає правовстановлюючим документам на цю земельну ділянку. Так, фактичні межі земельної ділянки позивачки ОСОБА_2 накладаються на земельні ділянки ОСОБА_8, ОСОБА_9, та зміщені до вул. Тополевої, а фактичні межі земельних ділянок ОСОБА_10 та ОСОБА_3 накладаються на земельну ділянку, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_2

Також з копії Акту обміру земельної ділянки ОСОБА_3 в межах Гатненської сільської ради від 01 жовтня 2015 року, складеного ТОВ «Земельний альянс», і копії кадастрового плану земельної ділянки, що знаходиться у власності ОСОБА_3, кадастровий номер :01:050:0115, відповідно до Закону України «Про землеустрій», ТОВ «Земельний альянс» проведено обмір земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:050:0115 (згідно Державного акту на земельну ділянку серії ЯГ № 195903), що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Тополева, 9. Після обміру земельної ділянки був розроблений кадастровий план, і встановлено, що фактична площа земельної ділянки ОСОБА_3 складає 0,1432 га, що є меншою за визначену в Державному акті на земельну ділянку серії ЯГ № 195903 на 0,0068 га.

З матеріалів справи також вбачається, що на момент придбання позивачем ОСОБА_2 земельної ділянки, межу із земельною ділянкою ОСОБА_3 вже відділяв капітальний паркан, збудований на місці старого деревяного паркану, встановленого попередніми землевласниками. Дані обставини підтверджуються матеріалами технічного паспорту житлового будинку (а.с. 30-32), витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 34), а також актом виконаних робіт до Договору підряду на реконструкцію огорожі від 17.11.2006 року (а.с. 36) При укладанні договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_2 не здійснювала робіт по винесенню її меж в натурі.

Таким чином, судом встановлено, що на момент набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 між попереднім власником цієї земельної ділянки та іншими суміжними землекористувачами був встановлений фактичний порядок користування земельними ділянками, межі якого не відповідали межам, визначеним в державних актах землевласників. У звязку з такою невідповідністю, розмір земельної ділянки ОСОБА_2 по фактичному користуванню є більшим, ніж розмір визначений державним актом на 0,0232 га. Таким чином, в разі задоволення вимог позивача, розмір земельної ділянки, що перебуватиме в її користуванні іще збільшиться, а розмір земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 навпаки буде зменшено відносно до розмірів, визначених у її державному акті.

Відповідно до ст.3 ЦПК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. З огляду на наведене суд, вирішуючи спір, повинен встановити факт порушення, невизнання або оспорювання прав чи інтересів цієї особи, а також перевірити, чи залучений у справі відповідач є відповідальним за такі порушення.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на вказане, враховуючи принцип справедливості, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, оскільки позивачем не було доведено порушення її прав зі сторони відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: