РІШЕННЯ

іменем України

02 лютого 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Лацько А.С.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

17.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Зміїв Харківської області її батька ОСОБА_5 у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 (літ. А-1, загальна площа складає 51,7 кв. м, житлова - 23,7 кв. м, дерев'яний обкладений цеглою) та житлового будинку Б-1, шлакоблочного загальною площею 53,3 кв. м, житловою 21,4 кв. м з надвірними будівлями за тією ж адресою.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер її дід ОСОБА_6

Родинні відносини між померлим ОСОБА_6 та її батьком ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження останнього.

ОСОБА_6 був одружений з матір'ю батька ОСОБА_7 з 15.10.1938 року до дня смерті.

Останнім місцем реєстрації ОСОБА_6 була наступна адреса: АДРЕСА_2, а тому, місцем відкриття спадщини в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є м. Зміїв Харківської області.

ОСОБА_6 заповіту за життя не складав.

Станом на момент його смерті були зареєстровані та постійно проживали, тобто прийняли спадщину, дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_5, які мали б розподілити її по 1/4 частині, оскільки 1/2 частина належала дружині ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності.

При цьому, після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_3 який належав в цілому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комунальним відділом м. Змієва 14.05.1950 року. В 1960 році будинок перебудований, загальна площа складає - 51,7 кв.м., житлова - 23,7 кв.м., дерев'яний, обкладений цеглою.

ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_7 померла. Останнім її місцем реєстрації була адреса: АДРЕСА_2.

За життя ОСОБА_7 заповіту не складала.

Станом на момент її смерті разом з нею був зареєстрований та постійно проживав син ОСОБА_5

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, який належав в цілому ОСОБА_6

В 1985 року її батьком ОСОБА_5 особисто, за свої кошти був збудований другий житловий будинок Б-1, шлакоблочний, також збудовані надвірні будівлі. Починав будівництво шляхом перебудови сараю ще ОСОБА_6 Земельна ділянка у розмірі 1200 кв.м. на будинок №9 (кол. №5) по вул. Піщаній була зареєстрована згідно рішення Зміївської міської ради депутатів трудящих від 27.09.1956 року.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року батько ОСОБА_5 помер. Останнім його місцем реєстрації була адреса: АДРЕСА_2.

Починаючи з 06.12.1960 року й до самої смерті її (позивачки) батько був одружений з матір'ю ОСОБА_4

ОСОБА_5 за життя заповіту не складав.

На момент смерті батька ОСОБА_5 разом з ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_3, однак постійно проживала з батьком та фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, лише вона - ОСОБА_1

Спадщина складається з житлового будинку А-1 та будинку Б-1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (кол. №5).

Актом, що складений депутатом Зміївської міської ради Харківської області підтверджені наступні обставини: "ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Змієві Харківської області помер ОСОБА_5, який за життя з 06.12.1960 року й до самої смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року був одружений з ОСОБА_4. Зі слів свідків встановлено, що будинок Б-1 було добудовано одноособово ОСОБА_5 виключно за свої особисті кошти, але починав будівництво ОСОБА_6 шляхом перебудови сараю і документально цей будинок належить йому. Останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 була наступна адреса: АДРЕСА_4. Станом на момент смерті ОСОБА_5 разом з ним були зареєстровані ОСОБА_4, а також син померлого - ОСОБА_3. Але, постійно проживала з батьком та фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, тільки ОСОБА_1, яка поховала батька, одразу після смерті батька доглядала за спадковим майном, виконувала у будинках поточний ремонт, заволоділа особистими речами померлого батька. Всі вказані дії ОСОБА_1 вчинила на протязі 6 місяців з дня смерті батька. При цьому, ОСОБА_4, а також ОСОБА_3 будь-яких дій по прийняттю спадщини - не вчиняли, разом з ОСОБА_5 на час смерті - не проживали (жили з 1982 року в с. Меліховка Нововодолазького району у будинку, що належав матері ОСОБА_4)".

Таким чином, вона стверджувала, що відповідачі у справі - ОСОБА_4, а також рідний брат (син померлого) - ОСОБА_3 були лише зареєстровані у будинку, але не проживали постійно разом зі спадкодавцем станом на момент його смерті і не вчиняли будь-яких дій по прийняттю спадщини (не вступили в управління та володіння спадковим майном та не зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини), а тому, вони можуть вважатися такими, що спадщину не прийняли.

Знаючи про те, що строку по оформленню спадщини діючим законодавством не визначено, вона вирішила у 2016 році звернутися до нотаріальної контори з метою оформлення лише на своє ім'я всього спадкового майна батька, але нотаріус вказав, що спадщина повинна бути оформлена на 3-х осіб, оскільки підтвердженням місяця проживання є відмітка у паспорті про реєстрацію спадкоємців разом зі спадкодавцем.

Позивачка вказала, що відмітка у паспорті про реєстрацію не має ніякого значення при вирішенні питання щодо постійного та фактичного проживання чи не проживання особи у певному місці, оскільки така процедура лише є процедурою внесення особою місця свого проживання, тобто є лише технічною процедурою обліку громадян.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали зазначені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви, де справжність їх підписів засвідчена приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М. 15.07.2016 року, в яких зазначили, що позовну заяву ОСОБА_1 визнають в повному обсязі, просили розглянути справу за їх відсутності.

Вислухавши позивачку та її представника, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Спірним є право спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_5 на нерухоме майно (житловий будинок літ. А-1, загальна площа 51,7 кв. м, житлова - 23,7 кв. м, дерев'яний обкладений цеглою, житловий будинок Б-1, шлакоблочний, загальна площа 53,3 кв. м, житлова 21,4 кв. м з надвірними будівлями) розташоване за адресою: АДРЕСА_5

На підставі свідоцтва про право власності, виданого Зміївською міською радою Депутатів трудящихся 07.03.1951 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 належить в цілому ОСОБА_6. Право власності зареєстровано в Харківській обласній інвентарній конторі, запис в реєстровій (кадастровій) книзі №6-51 (а. с. 18).

Як вбачається з довідки КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" №1516 від 20.04.2016 року, згідно архівних матеріалів БТІ, житловий будинок АДРЕСА_7 належав в цілому ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комунальним відділом міста Змієва 14.05.1950 року. В 1960 році будинок перебудований, загальна площа складає 51,7 кв.м., житлова - 23,7 кв.м., дерев'яний, обкладений цеглою. В 1985 році збудований другий житловий будинок Б-1, шлакоблочний, загальною площею 53,3 кв.м., житловою 21,4 кв.м., а також збудовані надвірні будівлі: сарай літ В-1985 р., сарай літ Г-1985 р., погріб літ. г - 1985 року, навіс літ Д - 1960 року, погріб літ. д - 1960 року, навіс літ Є - 1991 року, убиральня літ Ж - 1991 року, огорожа №3,4 - 1991 року, колодязь №1-1960 року, колонка №2 - 1862 року. Земельна ділянка в розмірі 1200 кв.м., на будинок АДРЕСА_8 була зареєстрована згідно рішення Зміївської міської ради депутатів трудящих від 27.09.1956 року. (а. с. 30).

Згідно даних копії технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, власником зазначений ОСОБА_6 (а. с. 31-34).

З 15.10.1938 року ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7., що підтверджується копією свідоцтва про шлюбНОМЕР_1 від 15.10.1938 року, виданого бюро ЗАГС. (а. с. 19).

Від вказаного шлюбу у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10 року народився син ОСОБА_5, про що в книзі актів громадянського стану про народження 25.11.1938 року зроблений відповідний запис №141, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а. с. 18).

Згідно свідоцтву про смерть, виданому Зміївським міським бюро ЗАГС Харківської області 25.04.1960 року, ОСОБА_6 у віці 64 роки помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року в м. Змієві Харківської області. (а. с. 17).

Згідно свідоцтву про смерть, виданому Зміївським міським бюро ЗАГС Харківської області 19.02.1964 року, ОСОБА_7 у віці 64 роки померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року в м. Змієві Харківської області. (а. с. 17).

З довідки Зміївської міської ради від 05.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований з 06.04.1954 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року (по день смерті) за адресою: АДРЕСА_2. За даною адресою була зареєстрована: з 05.04.1954 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 року (по день смерті) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також з 08.12.1979 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року (по день смерті) ОСОБА_5 (а. с. 37).

При вирішенні питання щодо прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 року ОСОБА_6 повинні бути застосовані норми Цивільного кодексу УСРР 1922 pоку, Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюбу та акти громадянського стану УСРР 1926 pоку, а після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_7 - положення Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно ст. ст. 418, 420, 429 та 435 Цивільного кодексу УСРР 1922 pоку, що діяв з 01 лютого 1923 р. та був чинним на час відкриття спадщини після ОСОБА_6, спадкоємцями за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При одержуванні спадщини за законом спадкове майно ділиться на рівні частки між особами, закликаними до одержання спадщини в порядку черговості, зазначеної в першій та третій частині ст. 418. Якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному органу про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її. Особи, покликані до спадкоємства, можуть просити у нотаріального органу, за місцем відкриття спадщини, видати їм свідоцтво, що підтверджує їх права на спадщину.

Статтею 125 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану УСРР 1926 pоку, майно, набуте подружжям роботою в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належать обом членам подружжя на засадах спільної власності. Розмір частки, що належить кожному з подружжя, в разі спору, визначається судом. Інше майно становить окрему власність кожного з дружин".

Таким чином, спадкоємцями майна, що залишилось після смерті ОСОБА_6 були дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_5 При цьому, ОСОБА_7 належала 1/2 частина житлового будинку за вищезазначеною адресою на праві спільної сумісної власності подружжя.

Тому, спадкоємці ОСОБА_6 успадкували по 1/4 частині зазначеного нерухомого майна.

Нормами cт. ст. 529, 548, 549 та 560 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, в редакції діючій на час відкриття спадщини після смерті у 1964 році ОСОБА_7 передбачено наступне.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 спадщину, яка залишилась після її смерті прийняв її син ОСОБА_5, який вступив в оперативне управління та володіння спадковим майном.

Згідно свідоцтву про смерть, виданому Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 23.12.1997 року, ОСОБА_5 у віці 59 років помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Змієві Харківської області. (а. с. 21).

На день своєї смерті ОСОБА_5 був власником нерухомого майна у виді житлового будинку літ. А-1, загальна площа 51,7 кв. м, житлова - 23,7 кв. м, дерев'яного обкладеного цеглою, житлового будинку Б-1, шлакоблочного, загальна площа 53,3 кв. м, житлова 21,4 кв.м з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_9, в цілому (1,4 частка у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року батька ОСОБА_6 та 3/4 у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 року матері ОСОБА_7).

При вирішенні питання щодо прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_5 належить керуватися положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини.

З 06.12.1960 року ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16. (а. с. 29). У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується даними копій свідоцтв про народження та копією довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області від 26.10.2004 року щодо зміни прізвища ОСОБА_10 на "ОСОБА_10" у зв'язку з реєстрацією шлюбу (а. с. 22, 23, 26).

Згідно довідки Зміївської міської ради від 05.05.2016 року, станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 року (день смерті) ОСОБА_5, до теперішнього часу у спірному домоволодінні зареєстровані з 23.05.1986 року по теперішній час ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 08.12.1979 по теперішній час ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 21.03.1987 року по теперішній час ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 13.09.2007 року по теперішній час ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6. (а. с. 37).

Вказана інформація щодо реєстрації осіб за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується даними копії домової книги. (а. с. 38-41).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 05.05.2016 року депутатом Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_12, при обстеженні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, встановлено, що за даною адресою постійно, як до, так і після смерті ОСОБА_5, проживає ОСОБА_1 зі своїм сином, проводила ремонтні роботи, володіла та володіє речами, які залишилися після смерті її батька ОСОБА_5 (а. с. 35).

Згідно акту, складеного 05.05.2016 року депутатом Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_12 в присутності свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Змієві Харківської області помер ОСОБА_5, який за життя з 06.12.1960 року й до самої смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року був одружений з ОСОБА_4. Зі слів свідків встановлено, що будинок Б-1 було добудовано одноособово ОСОБА_5 виключно за свої особисті кошти, але починав будівництво ОСОБА_6 шляхом перебудови сараю і документально цей будинок належить йому. Останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 була наступна адреса: АДРЕСА_4. Станом на момент смерті ОСОБА_5 разом з ним були зареєстровані ОСОБА_4, а також син померлого - ОСОБА_3. Але, постійно проживала з батьком та фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, тільки ОСОБА_1, яка поховала батька, одразу після смерті батька доглядала за спадковим майном, виконувала у будинках поточний ремонт, заволоділа особистими речами померлого батька. Всі вказані дії ОСОБА_1 вчинила на протязі 6 місяців з дня смерті батька. При цьому, ОСОБА_4, а також ОСОБА_3 будь-яких дій по прийняттю спадщини - не вчиняли, разом з ОСОБА_5 на час смерті - не проживали (жили з 1982 року в с. Меліховка Нововодолазького району у будинку, що належав матері ОСОБА_4) (а.с. 36).

Як вбачається із повідомлення Зміївської державної нотаріальної контори від 13.09.2016 року, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади на ім'я ОСОБА_7; після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад на ім'я ОСОБА_5; після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_5 за №№2-1615, 2-1616 видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку грошового вкладу згідно ст. 60 СК України, на ім'я дружини померлого ОСОБА_4 та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку грошового вкладу на ім'я дружини померлого ОСОБА_4 та дітей ОСОБА_3, ОСОБА_1 в рівних частках кожному. (а. с. 82).

Таким чином, з урахуванням положень cт. ст. 529, 548, 549 та 560 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, надані позивачкою докази підтверджують те, що після померлого ОСОБА_5 прийняли спадщину: дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_3 і ОСОБА_1, які отримали свідоцтво про право на спадщину на частину грошового вкладу, що входить до складу спадщини.

З урахуванням викладеного, доводи позивачки про те, що лише вона прийняла спадщину після померлого батька, спростовуються зазначеними вище доказами не лише щодо прописки відповідачів разом з померлим, а й щодо отримання відповідачами свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили дії, які свідчать про прийняття спадщини, вони вважаються таким, що прийняли як спадщину і спірне нерухоме майно. Тому визнання позову відповідачами суперечить закону, внаслідок чого не може бути прийняте судом.

Отже, позивачкою надано докази того, що після смерті її батька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 року відкрилась спадщина у вигляді зазначеного вище нерухомого майна, яке успадковано за законом в рівних частках спадкоємцями за законом першої черги: позивачкою ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_3

Від так позивачка ОСОБА_1 успадкувала право власності на 1/3 частку спірного нерухомого майна.

Оформити свідоцтво про право на спадщину позивачка не має можливості, оскільки відсутні правостановлюючі документи на ім'я спадкодавця ОСОБА_15, який, у свою чергу, не отримував свідоцтво про право на спадщину після померлих батьків та не реєстрував своє право власності на вказане нерухоме майно.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Зміїв Харківської області її батька ОСОБА_5 на 1/3 частку нерухомого майна, яке складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м, житлового будинку літ. Б-1, загальною площею 53,3 кв.м, житловою площею 21,4 кв.м, надвірних будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

В іншій частині позовна заява задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню 218 грн. 68 коп. з кожного на відшкодування витрат по сплаті судового збору, які визначені пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_12 року батька ОСОБА_5, право власності на 1/3 частку нерухомого майна, яке складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м, житлового будинку літ. Б-1, загальною площею 53,3 кв.м, житловою площею 21,4 кв.м, надвірних будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 з кожного по 218 (двісті вісімнадцять) грн. 68 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі але не були присутніми в судовому засіданні, - в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: