Справа № 456/502/17
Провадження № 2/456/876/2017
УХВАЛА

01 березня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши заяву представника ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24005,16 грн.

Ухвалою від 01.03.2017р. відкрито провадження в справі.

Разом з позовною заявою представником позивача ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

У поданій заяві ОСОБА_1 просила забезпечити позов про стягнення 24 005,16 грн. шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно нежитлову будівлю в с. Ланівка Стрийського району по вул. Миру,1В та 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 і оголошення заборони на їх відчуження.

Заяву мотивувала тим, що відповідачк, отримавши 10.06.2008р. кредит в сумі 98000 грн. зобовязання за договором не виконує, заборгованість не повертає, поточні платежі не сплачує, заборгованість на даний час складає 24 005,16 грн., з яких 22 244,98 грн. заборгованість за кредитом, 1760,18 грн. заборгованість за відсотками. Тому вважає, що існує реальна загроза задоволення вимог позивача по поверненню заборгованості, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може привести відповідача до втрати, знецінення, або взагалі до відчуження зазначеного нерухомого майна, що в свою чергу може спричинити ускладнення або і взагалі неможливість виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст.152 ЦПК.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник майновий спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 7 цієї Постанови передбачено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Крім того, згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При прийнятті заходів забезпечення позову суду необхідно перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосовувати такі заходи у випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, що внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди (хоча останнє обґрунтування не зазначено в ч.3 ст.151 ЦПК України). Все це повинно бути мотивовано, а не наведено шаблонний перепис диспозиції норми права. Тому не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.3 ст.151 ЦПК України, за винятком випадків, коли такі наслідки безпосередньо випливають із суті рішення, дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони (ст. 60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

У заяві про забезпечення позову заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вартість та нерухомого майно, на яке він просив накласти арешт; не вбачається підстав, з яких позивач - заявник дійшов висновку про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання ОСОБА_2 можливого рішення суду по даній справі і настання для нього незворотних негативних наслідків. Також, позивачем не обгрунтовано причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; відсутня будь-яка оцінка кожного обєкта, на які заявник просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості прийти до висновку про співмірність заявлених позовних вимог із обраним способом забезпечення позову. Також суд враховує те, що відповідач отримала кредит у розмірі 98 000 грн., з яких не погасила 22244,98 грн., 1760,18 грн. заборгованість за процентами. Таким чином, ОСОБА_2 повернула позивачу близько 3/4 заборгованої суми, що підтверджує намагання боржника виконати свої зобовязання за договором.

Враховуючи, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач не позбавляється права звернутися до суду із заявою про забезпечення позову у разі наявності доказів, що підтверджують необхідність застосування будь-якого виду забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151,152,153,197 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника позивача ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3