У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Кафідової О.В., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Відділ державної міграційної служби України у Макарівському районі Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - Лича Вячеслава Олексійовича - на рішення апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2016 року та окрему ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що він (до 09 січня 2002 року ОСОБА_6.) народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Каушани, Республіки Молдова, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Вказував, що 25 травня 1990 року ним було отримано паспорт громадянина СРСР, виданий Каушанським РЕВС 25 травня 1990 року на ім'я ОСОБА_6 З середини 1990 року заявник переїхав з Республіки Молдова на постійне місце проживання до с. Великі ЛісівціПопільнянського району Житомирської області.

До січня 2001 року, в тому числі станом на 24 серпня 1991 року, заявник проживав у відповідному населеному пункті без реєстрації постійного місця проживання. В подальшому, 19 січня 2001 року, заявником було офіційно зареєстровано постійне місце проживання в с. Великі ЛісівціПопільнянського району Житомирської області, що підтверджується відповідним штампом в паспорті громадянина СРСР, виданого Каушанським РЕВС 25 травня 1990 року.

Також зазначав, що 09 січня 2002 року в установленому законодавством порядку заявник змінив своє прізвище Платон на прізвище ОСОБА_4 - прізвище своєї дружини ОСОБА_7, з якою він одружився 18 серпня 2001 року. 10 січня 2002 року Попільнянським районним відділом управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на заміну старого паспорта громадянина СРСР заявнику було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Каушани Молдовської РСР, є громадянином України саме з 29 жовтня 1992 року, за належністю до громадянства України. Також зазначив, що встановлення вказаного факту потрібне йому для визначення моменту припинення громадянства Молдови (Росії) та усунення суперечностей у регулюванні політико-правового зв'язку заявника та іноземної держави.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Каушани Молдовської РСР, є громадянином України саме з 29 жовтня 1992 року, за належністю до громадянства України.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Окремою ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2016 року вирішено довести до відома голови апеляційного суду Київської області про порушення норм процесуального законодавства, допущені суддею Косенко А.В. при прийнятті заяви адвоката Лича В.О. в інтересах ОСОБА_4, третя особа Відділ ДМСУ у Макарівському районі Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - Лич В.О. - просить скасувати оскаржуване рішення та окрему ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга в частині оскарження рішення підлягає відхиленню, а в частині оскарження окремої ухвали касаційне провадження підлягає закриттю з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Положенням ст. 256 ЦПК України передбачено вичерпний перелік фактів, що мають юридичне значення, серед яких встановлення факту громадянства держави шляхом звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в переліку відсутнє, оскільки питання набуття громадянства не відноситься до компетенції судів так як має іншу процесуальну процедуру.

Згідно з п. 26 ст. 106 Конституції України, Президент України приймає рішення про прийняття до громадянства України та припинення громадянства України, про надання притулку в Україні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні заяви, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про його постійне проживання на території України в с. Великі Лісівці Попільнянського району Житомирської області з середини 1990 року та станом на 24 серпня 1991 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Генеральна прокуратура України листом від 07 вересня 2016 року повідомила, що ОСОБА_6 (далі мовою оригінала) признан гражданином Республики Молдова в соответствии с пкт.1 ст. 12 Закона о гражданстве Республики Молдова № 1024 от 02.06.2000 года, как лицо, приобретавшего 04 августа 1991 года гражданство Республики Молдова согласно ранее действующему законодательству».

Незважаючи на законодавчо встановлену необхідність проходження процедури встановлення належності до громадянства України на загальних засадах, Попільнянським районним відділом управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області 10 січня 2002 ОСОБА_4 оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, законність здійснення обміну паспорта документально не підтверджена, оскільки відсутня заява ОСОБА_4 про видачу паспорта громадянина України

Згідно з висновком № 166/2016 про результати службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4, затвердженим 28 липня 2016 року директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, згідно якого паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 відповідно до пункту 10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13 квітня 2012 року № 320 визнано таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства України, недійсним та таким, що підлягає знищенню у встановленому порядку. Наразі вживаються заходи щодо вилучення, погашення та знищення вказаного паспорта.

Під час проведення службового розслідування, зокрема, встановлено, що заява про видачу вказаного паспорта громадянина України ОСОБА_4 у картотечних обліках Попільнянського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області; відомості про набуття громадянства України ОСОБА_4 за обліками Управління державної міграційної служби України в Житомирській області; реєстрації місця проживання на території Житомирської області станом на 25 липня 2016 року, відсутні.

Крім того, у вищезазначеному висновку, зазначено, що начальника територіального паспортного підрозділу, який здійснив документування ОСОБА_4 паспортом громадянина України, вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 січня 2011 року визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 366 КК України, та призначено покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, оскільки протягом 1996-2009 років, використовуючи своє службове становище, діючи умисно в інтересах третіх осіб, незаконно документував паспортами громадянина України іноземних громадян.

Таким чином, процедуру прийняття громадянства ОСОБА_4 не пройшов, до належних компетентних органів Управління Державної міграційної служби України не звертався.

Також судом було встановлено, що заява про встановлення факту була прийнята районним судом з порушенням правил підсудності, оскільки належних доказів на підтвердження проживання заявника у Макарівському районі Київської області заявником надано не було.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, та фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Що ж стосується оскарження заявником окремої ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження в частині оскарження окремої ухвали апеляційного суду з таких підстав.

Згідно зі ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу. Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, у загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

﻿У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» судам роз'яснено, що окрема ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку особами, щодо яких вона постановлена.

Як вбачається з окремої ухвали суду, в ній зазначено пропорушення норм процесуального законодавства, які були допущені суддею Косенко А.В. при прийнятті заяви ОСОБА_4

З огляду на те, що касаційна скарга подана особою, інтересів якої вона не стосується, питання про її скасування представник ОСОБА_4 - Лич В.О. - ставити не може, касаційне провадження в цій частині відкрите помилково, тому підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 324, 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ЛичаВячеслава Олексійовича - відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Касаційне провадження в частині оскарження окремої ухвали апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2016 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

О.С.Ткачук