Єдиний унікальний номер 242/1533/15-ц Номер провадження 22-ц/775/129/2017
Головуючий у 1 інстанції Владимирська І.М.
Доповідач Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Дундар І.О., Канурної О.Д.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 28 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Селидівського міського суду Донецької області від 28 листопада 2016 року, яким позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію за період з квітня 2012 року по квітень 2014 року у розмірі 4776 грн. 51 коп., індекс інфляції у розмірі 308 грн. 11 коп., 3% річних у розмірі 121 грн.32 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп., - та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» задовольнити частково з урахуванням перерахунку за надану теплову енергію не в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення матеріального та процесуального права (безпідставно не взяті до уваги докази, які надавались відповідачем на підтвердження своїх заперечень (документальні докази та пояснення свідків), упередженість при розгляді справи по суті; судом не враховано,що в вересні 2010 року Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника м. Селидове» було замінено комунікації центрального опалення (труби металеві замінені на пластикові), з жовтня 2010 року по теперішній час послуги центрального опалення її матір'ю та нею як (спадкоємицею) не отримувалися в повному обсязі, оскільки в квартирі не встановлені батареї, труби проходять транзитом, що підтверджується актом КП «Служба єдиного замовника м. Селидове», її матір'ю батареї самостійно не демонтувалися, вони відключені від центрального опалення КП «Служба єдиного замовника м. Селидове», що підтвердили свідки, житлове приміщення, у разі необхідності, опалювалося та опалюється електричним конвектором, в ньому в наявності лише пластикові труби, які з'єднують комунікації нижнього та верхнього поверхів, що засвідчено працівниками ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

У судовому засіданні апеляційного суду відповідачка ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила рішення суду скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів м. Селидове послугами з централізованого теплопостачання.

Згідно особового рахунку НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_1 вартість послуг з теплопостачання нараховується, однак не оплачується з грудня 2006 року по квітень 2014 року та станом на 20.02.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 9 508, 60 грн.

Згідно акту обстеження від 09.11.2015 року, затвердженого директором КП «СЕЗ» в зазначений квартирі відсутні радіатори. В жовтні 2010 року була здійснена заміна труб (стояків) опалення на пластикові та стояки проходять «транзитом».

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка у порушення ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не виконувала зобов'язання по своєчасній і у повному обсязі оплаті послуг позивача з теплопостачання, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню за період з квітня 2012 року по квітень 2014 року; доказів відключення квартири від теплопостачання у встановленому законодавством порядку відповідачкою не надано; самовільне відключення радіаторів у квартирі не є підставою для зменшення оплати за надані послуги.

Такі висновки є правильними.

Відповідно до ст.162 ЖК України громадяни, яким належить квартира на праві приватної власності, зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату, а також плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. А відповідно до ч. 1 ст. 20 зазначеного Закону споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період відсутності споживача та/або членів його сім»ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Таким чином, це право не є абсолютним, воно може бути реалізоване за певних умов.

Питання відключення мереж центрального опалення та постачання гарячої води у багатоквартирних житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22 листопада 2005 року із змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №169 від 6 листопада 2007 року.

Відповідно до п.п. 24-26 зазначених Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Надання дозволу на переобладнання інженерних систем у житловому будинку, зокрема на переобладнання центральної системи опалення в багатоквартирних житлових будинках, є компетенцією органів місцевого самоврядування.

Вищезазначений Порядок визначає процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від ЦО і ГВП. Для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг з централізованого опалення створюється Міжвідомча комісі по вирішенню питань щодо встановлення автономних опалювальних апаратів в окремих багатоповерхових будинках.

Відповідно до п.п. 3,11,41 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМ України від 3 жовтня 2007 року №1198, самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і тепло споживання - це будь-яка зміна проектного рішення теплопостачання об'єкта, виконана споживачем або будь-якою іншою організацією без погодження з теплопостачальною організацією; споживач несе відповідальність за самовільне переобладнання системи тепло споживання.

Внутрішньобудинкові системи централізованого опалення належать до інженерного обладнання житлового будинку і є його невідємною частиною. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 року №76, переобладнання - улаштування індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних та газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.6 даних Правил, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання та перепланування що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно п. 29 зазначених Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Проте таких обставин по справі не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є безпідставними, оскільки, по-перше, акт складений 9 листопада 2015 року, а заборгованість судом першої інстанції стягнута за період з 2012 року по 2014 рік, по-друге, згідно довідки на а.с. 138-139 Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» з грудня 2002 року будинок АДРЕСА_1 було підключено до системи центрального опалення; з початку підключення будинку підприємство належним чином виконувало свої обов'язки, до яких входить виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам у порядку, встановленому законодавством; ОКП «Донецьктеплокомуненерго» несе відповідальність за теплові мережі до межі балансової та експлуатаційної належності, якою є обріз будівлі; згідно п. 1.1.рішення Селидівської міськради від 26.09.2006 року №5/9-132 за утримання внутрішньо-будинкових інженерних мереж з теплопостачання, їх технічний стан, ремонт, заміну, а також за розподіл тепла в житловому будинку відповідає КП «Служба єдиного замовника»; за період з жовтня 2005 року по жовтень 2010 року підприємством належним чином виконувались перерахунки, тобто нарахування не виконувались у зв'язку з пошкодженням внутрішньо будинкової системи будинку, за які ОКП «Донецьктеплокомуненерго» відповідальності не несе. Крім того, в акті тільки зафіксовано відсутність радіаторів центрального опалення і заміна у жовтні 2010 року труб (стояків) центрального опалення, але акт не підтверджує відключення квартири відповідачки (демонтаж радіаторів центрального опалення) від мережі теплопостачання у встановленому зазначеними нормативно-правовими актами порядку або демонтаж радіаторів Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника м. Селидове», а пояснення свідків не є належними доказами зазначених обставин.

Доводи апеляційної скарги щодо зобов'язання ОКП «Донецьктеплокомуненерго» зробити перерахунок суми заборгованості за надану теплову енергію у зв'язку з отриманням її власниками квартири (ОСОБА_2, ОСОБА_1) не в повному обсязі з жовтня 2010 року по теперішній час також є безпідставними, оскільки такі позовні вимоги в суді першої інстанції не заявлялися і не були предметом розгляду, а відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи позивача, встановленим фактам і доказам дав вірну правову оцінку та дійшов правильного висновку про доведеність обставин, викладених позивачем у позовних вимогах і недоведеність заперечень відповідачки належними та допустимими доказами. Висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам законодавства, яке регулює правовідносини, які виникли між сторонами.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: