АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/5823/16-ц Головуючий І інстанції - Бабкова Т.В.
Провадження: 22-ц/790/2393/17 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Довгаль А.П., Сащенка І.С.

за участю секретаря - Котлярової М.Ю.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітнього сина, -

встановила:

У грудні 2016 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні до мало літнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їх розмір у твердій грошовій формі у сумі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу як таку, що не підсудна Фрунзенському районному суду м. Харкова, на підставі ст.121 ч.3 п.4 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою судді, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді з підстав порушення правил підсудності, та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилалась на неправильне застосування судом норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначила, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі безпідставно не враховано узагальнення Верховного Суду України від 11.12.2008 року «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновлення, установленням опіки та піклування на дітьми», яким передбачено, що вимога про позбавлення батьківських прав поєднана з вимогою про стягнення аліментів може подаватися за вибором позивача згідно з ч.1 ст.110 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст.109 ч.1 ЦПК України справа не підсудна Фрунзенському районному суду м. Харкова, так як відповідач не значиться зареєстрованим на території що відноситься до Фрунзенського району м. Харкова .

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна виходячи з наступного.

Стаття 110 ЦПК України містить перелік цивільних справ, за якими встановлена підсудність за вибором позивача, якому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред'явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб'єктивних прав більш зручною.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як роз'яснено в п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішені спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, саме позивач наділений правом вибору суду для розгляду його позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 з двома вимогами: про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Справи про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності - відповідно до ч. 1 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України за місцем проживання відповідача або одного з них, якщо позов подається до обох батьків (ч. 1 ст. 113 ЦПК).

Позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача - частина 1 статті 110 ЦПК України.

Як роз?яснив Верховний Суд України в узагальненні від 11 грудня 2008 року «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми" у розділі визначення підсудності, що якщо в одному позові вимоги про позбавлення батьківських прав (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів, такий позов може подаватися за вибором позивача згідно з частиною 1 статті 110 ЦПК України.

ОСОБА_1 поданий позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до Фрунзенського районного суду м. Харкова за правилами статті 110 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача), оскільки вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що відноситься до Фрунзенського району м. Харкова.

Вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є такі, які нерозривно пов'язані між собою, оскільки при розгляді справи про позбавлення батьківських прав судом перевіряються в тому числі обставини ухилення батьків від виконання своїх обов'язків. У відповідності до вимог статті 166 СК України обов?язок батьків утримувати дитину не припиняється і у разі позбавлення особи батьківських прав щодо дитини.

На зазначене суд першої інстанції належної уваги не звернув та прийшов до не вірного висновку про повернення даної позовної заяви позивачу з підстави не підсудності справи Фрунзенському районному суду м. Харкова.

Враховуючи, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права ухвала суду підлягає скасуванню, а матеріали справи направленню до того ж суду для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 311, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 2017 року скасувати, справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -