У х в а л а

27 березня 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1, який дії в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших, про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія», відділу державної реєстрації Барської районної державної адміністрації, Калинівської районної державної адміністрації, Могилів-Подільської районної державної адміністрації про розірвання договорів оренди землі та скасування записів про державну реєстрацію,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших (разом 113 фізичних осіб), звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357, 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 подав заяву з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

Однак у заяві про перегляд судового рішення також міститься посилання на постанови Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року та 20 січня 2016 року.

У зв'язку з цим, представнику заявників згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу подання заяви (п. п. 1 та (або) п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), а також обґрунтувати її належним чином, зазначивши в заяві, які саме норми матеріального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України ОСОБА_1 слід надати копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року та 17 лютого 2016 року, на які здійснюється посилання на підтвердження наявності підстави подання заяви, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України представнику заявників слід надати копії постанов Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року та 20 січня 2016 року, якщо заява подається теж з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Також ОСОБА_1 зазначає, що перегляду підлягає ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року, однак просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2017 року.

У зв'язку з цим, представнику заявників згідно з п. 4 ч. 2 ст. 357 ЦПК України в заяві потрібно уточнити яку саме ухвалу суду касаційної інстанції він просить переглянути та скасувати.

Крім того, згідно зі ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. Такий документ у доданих до заяви матеріалах відсутній.

За подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Отже, у даному випадку кожному зі ста тринадцяти заявників, в інтересах яких діє ОСОБА_1, за дві вимоги немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (0,4 розміру мінімальної заробітної плати х 1378 грн х 2 х 130 %), що складає 1433 грн 12 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1, який дії в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших, судовий збір у розмірі визначеному законодавством повинен бути доплачений і перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, який дії в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших, про перегляд судового рішення залишити без руху та надати заявникам строк до 17 квітня 2017 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк