Справа № 680/957/16-ц
№ 2/680/28/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2017 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі :

головуючої - судді Шуригіної О.В.,

при секретарях судових засідань - Фурман Г.П., Максимчуку С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нова Ушиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Новоушицької селищної ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у позовній заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5. За життя останній склав заповіт, згідно якого заповів усе належне йому майно позивачці. Спадщину після смерті ОСОБА_5 позивач прийняла шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Спадкодавцеві належала ? частина житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1. Будинок був побудований в 1980 році та в 1981 році переданий ОСОБА_5 як переселенцю із зони затоплення Дністровської ГЕС, головою двору був ОСОБА_5 Будинок знаходиться в спільній власності з ОСОБА_4, який є сторонньою особою померлому та прав на спадкову частину будинку немає.

Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на частину житлового будинку нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримала та вказала, що частина житлового будинку була надана ОСОБА_5 як переселенцю, згідно рішення Куражинської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області від 25 травня 1980 року, тому вважає, що позивач має право на успадкування частини житлового будинку після смерті ОСОБА_5 Подала заяву про подальший розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав та вказав, що дійсно рішенням виконкому Куражинської сільської ради у 1980 році громадянам сіл Куражинської сільської ради , які підлягали до пільгової групи і в той час знаходились в зоні водоймища Дністровського гідровузла с. Калюс , зокрема, ОСОБА_5, надано житло в двоквартирних будинках. Акти про передачу будинків у власність переселенцям виконкомом сільської ради відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 подав до суду заяву про слухання справи без його участі, проти позову не заперечив.

Заслухавши сторони, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14 березня 2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області.

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, про що свідчить заповіт від 07 липня 2010 року , згідно якого останній заповів усе належне йому майно ОСОБА_3.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла, про що свідчить повідомлення нотаріуса.

Згідно постанови приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Магери Н.Ф. від 28 листопада 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на частину домоволодіння в АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно.

Згідно повідомлення Новоушицького госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро №55 від 30.11.2016 року станом на 01.01.2013 року реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 бюро не проводило, свідоцтво про право власності не видавалось.

Згідно виписки з погосподарської книги № 5 по селу Куражин за 2016-2020 роки особовий рахунок НОМЕР_2, головою двору якого був ОСОБА_5, вказаний житловий будинок побудований в 1980 році та переданий ОСОБА_5 у 1981 році як переселенцю із зони затоплення Дністровської ГЕС. За будинком закріплена земельна ділянка площею 0,31 га яка не приватизована.

Рішенням виконкому Куражинської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області від 25 травня 1980 року «Про надання квартир пільговій групі із зони затоплення водоймища Дністровського комплексного гідровузла» надано квартири громадянам сіл Куражинської сільської ради, які підлягають до пільгової групи і в даний час знаходяться в зоні водоймища Дністровського гідровузла в двоквартирних домиках, зокрема, ОСОБА_5.

Згідно висновку від 28 листопада 2016 року загальна вартість ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, становить 46351 гривень.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно знаказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду (лист 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Згідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків і та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР , затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність 13.12.1995 року згідно наказу Держжитлкомунгоспу за №56, однак була чинної на час виникнення правовідносин, було передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу (п.4 Інструкції ). Зокрема до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР відносяться акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю (п. 9).

Таким чином, наявність належно оформленого акту приймання - передачі житлового будинку переселенцю ОСОБА_5 та рішення про передачу виконкому відповідної ради є доказом на підтвердження належності померлому спадкодавцю нерухомого майна.

Право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, згідно даних погосподарських книг зареєстровано за ОСОБА_5 згідно рішення виконкому Куражинської сільської ради від 25 травня 1980 року. З пояснень представника відповідача у судовому засіданні встановлено, що акти про передачу будинків у власність переселенцям, в тому числі ОСОБА_5, втрачені, що позбавило можливості спадкодавця зареєструвати своє право власності у БТІ, однак його наявність судом приймається у якості доказу на підтвердження власності померлого на частину житлового будинку і його права на розпорядження ним на випадок смерті, зокрема шляхом складання заповіту на користь позивача.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 1217-1223, 1268-1270 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку , розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5.

Стягнути з Новоушицької селищної ради 551 грн. 20 коп. судового збору на користь ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Шуригіна