Номер провадження: 22-ц/785/2378/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, звернувшись 20 липня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказали, що є власниками 539/1000 часток квартири АДРЕСА_1, займають дві житлові кімнати площею 16,4 кв.м та площею 10,3 кв.м. У 2011 році мати ОСОБА_3 ОСОБА_7 та брат ОСОБА_8 також приватизували належні їм частки в квартирі, після чого ОСОБА_8 за договором дарування від 25 червня 2011 року подарував 283/1000 часток квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_9, яка за договором дарування від 4 лютого 2012 року подарувала 283/1000 часток квартири ОСОБА_5 Інші 178/1000 часток квартири ОСОБА_7 за договором дарування подарувала ОСОБА_6, який 9 липня 2015 року помер, спадщину прийняв син померлого ОСОБА_6 Позивачі зазначили, що між ними та ОСОБА_7, ОСОБА_8 існували, а потім між ними та ОСОБА_5, ОСОБА_6 склалися неприязні стосунки через побутові проблеми, оскільки відповідачами було пошкоджено належне їм майно, що знаходилось в кімнаті, кухні, ванній кімнаті, туалеті, коридорі. Посилаючись на вказані обставини, звернення до поліції, фото і відео зйомку, висновок експерта щодо вартості ремонтно-відновлювальних робіт на суму 18618,00 грн., позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 на відшкодування завданих пошкодженням майна матеріальних збитків 39135,80 грн., моральної шкоди 50000,00 грн. (а.с.5-10).

Відповідач ОСОБА_10 позов не визнала (а.с.127-129).

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав (а.с.155).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року в позові відмовлено (а.с.170-172).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 69,9 кв.м житлову площу 50,6 кв.м, складається з житлової кімнати площею 14,7 кв.м, житлової кімнати площею 10,3 кв.м, житлової кімнати площею 16,4 кв.м, житлової кімнати площею 9,2 кв.м, кухні площею 6,5 кв.м, туалету площею 0,8 кв.м, ванної кімнати площею 2,2 кв.м, коридору площею 8,2 кв.м, балкону (лоджії) площею 1,7 кв.м (а.с.22-23).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2009 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_7, за участю третіх осіб ОСОБА_8, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про зміну договору найму житлового приміщення вирішено зобов'язати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти окремі договори житлового найму з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на житлові приміщення 16,4 кв.м, 10,3 кв.м та відкрити окремі особові рахунки (а.с.28-29).

На виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2009 року в справі № 2-3921/09 розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 26 лютого 2009 року №100 укладено з ОСОБА_3, ОСОБА_4 окремий договір найму на житлові приміщення 16,4 кв.м і 10,3 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.26, 31).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 червня 2010 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 23 червня 2010 року №216453, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в рівних частках на праві приватної спільної часткової власності належить 539/1000 часток квартири АДРЕСА_1. Вказана частка квартири становить 37,7 кв.м загальної площі квартири АДРЕСА_1. Державна реєстрація права приватної спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_3 на частку квартири на підставі вказаного свідоцтва проведена 6 вересня 2010 року (а.с.17, 18, 19).

Згідно договору дарування, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_5, посвідченого 4 лютого 2012 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №5-106, ОСОБА_5 є власником 283/1000 часток квартири АДРЕСА_1. Державна реєстрація права приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 на частку квартири на підставі вказаного договору дарування проведена 23 лютого 2012 року (а.с.133, 134).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 8 липня 2015 року в справі №523/949/15-ц відмовлено за недоведеністю в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме кухнею, туалетом, ванною кімнатою в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.135).

Згідно висновку експертного дослідження №100/16 за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, складеного судовим експертом ОСОБА_11 (свідоцтво НОМЕР_1 від 31 жовтня 2007 року), вартість ремонтно-відновлювальних робіт, проведення яких необхідне для усунення виявлених пошкоджень в приміщеннях коридору, кухні, ванної кімнати визначено рівним 18618,00 грн. (а.с.31-55).

В справі наявні численні звернення ОСОБА_3, ОСОБА_4 до поліції щодо проживання в квартирі, створення співвласниками конфліктних ситуацій, користування майном тощо (а.с.69-102, 105, 110-111).

Рівно такі ж звернення ОСОБА_5 до поліції щодо проживання в квартирі, створення співвласниками конфліктних ситуацій, користування майном тощо (а.с.103-104, 112, 139, 142-154).

Згідно довідок форми №1, виданих дільницею №3 КП ЖКС «Північний», в квартирі АДРЕСА_1 спільного заселення будинку №16 по вул. Марсельській значаться наступні особи: проживають та зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4 (займають дві житлові кімнати загальною житловою площею 26,70 кв.м ), ОСОБА_12 проживає, та зареєстрована (займає житлову кімнату площею 14,70 кв.м), ОСОБА_6 не проживає, не зареєстрований (займає житлову кімнату площею 9,20 кв.м, ОСОБА_13 проживав, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в Росії ) (а.с.24, 141, 156).

ОСОБА_3, ОСОБА_14 заявлено вимоги про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на відшкодування завданих за період з 2013 року по час звернення до суду пошкодженням майна матеріальних збитків в сумі 39135,80 грн., моральної шкоди 50000,00 грн. При цьому розмір матеріальних збитків складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт в сумі 18618,00 грн., які належить провести в кухні, туалету, ванній кімнаті, решта - це збитки від пошкодження належного їм майна, що знаходилось в кімнаті, кухні, коридорі, ванній кімнаті, туалеті на загальну суму 20518,00 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові на підставі вищевказаних фактичних даних, суд першої інстанції виходив з недоведеності пошкодження саме відповідачами заявленого позивачами майна, відсутності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачів та наявною шкодою, не наданням доказів неправомірних дій відповідачів по завданню шкоди пошкодженням майна.

Висновки суду відповідають обставинам справи, вказують на правильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Позивачі та відповідачі не перебували між собою в договірних відносинах, відтак, відшкодування заявленої позивачами шкоди має розглядатися як шкода завдана в недоговірних зобов'язаннях (деліктних). Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння такої шкоди (глава 82 ЦК України), є склад цивільного правопорушення. Його елементами є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Зокрема, протиправна поведінка - це невиконання юридичного обов'язку, встановленого нормою права. Протиправна дія - це поведінка, заборонена законом. Причинний зв'язок виражає зв'язок протиправної поведінка і шкоди, що настала, за якого протиправність є причиною, а шкода є наслідком. Заподіювач несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є наслідком його поведінки. Норма права, що передбачає відповідальність за завдану майнову шкоду передбачає презумпцію вини особи.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 не надали належних та допустимих доказів на підтвердження протиправної поведінки (протиправних дій) ОСОБА_5, ОСОБА_6, недоведеність такої поведінки (дій) унеможливлює визначення причинного зв'язку між поведінкою (дією) та шкодою, яка заявлена.

Матеріли справи вказують на те, що в квартирі в свій час проживала родина, після зміни договору найму за ініціативою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розділено особові рахунки між проживаючими в квартирі, кожен з яких окремо в подальшому набув безоплатно в порядку приватизації у власність належну йому частку, проте як частку в квартирі спільного заселення. Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 не є родичами позивачів, належні їм частки в квартирі спільного заселення були набуті в результаті проведення відчуження часток родичами позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Між сторонами має місце тривалий конфлікт, неприязність стосунків має наслідком почергове звернення один одного до правоохоронних органів, суду тощо. Однак сам по собі факт звернення не надає підстав для покладення цивільної відповідальності за шкоду на відповідачів, оскільки неправомірність поведінки (дій) компетентними органами за такими зверненнями не встановлена.

Особи, спільними діями яких або бездіяльністю завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (ч.1 ст.1190 ЦК України). У сенсі даної норми матеріального права під спільним заподіянням шкоди слід розуміти єдність дій співзаподіювачів, яка полягає в такому їх взаємозв'язку, коли кожна дія і всі дії в сукупності є необхідною причиною сумісної (неподільної) шкоди. Спільному заподіянню шкоди властиві дві ознаки: 1) єдність дій заподіювачів, яка спричинила настання шкоди, 2) сумісність (неподільність) заподіяної шкоди.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 заявили вимоги про відшкодування шкоди відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку, при цьому не обґрунтували в чому саме полягає спільне заподіяння шкоди, єдність дій відповідачів як співзаподіювачів шкоди, сумісність (неподільність) заявленої ними шкоди тощо.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази мають бути належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із встановлених статтею 60 ЦПК України обов'язків доказування і подання доказів, позивачі не довели належними та допустимими доказами обставини, на які посилалися як на підставу своїх вимог про зобов'язання відповідачів відшкодувати в солідарному порядку шкоду.

Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич