Провадження № 2/344/156/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним запису в будинковій книзі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі «Відповідач») про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В подальшому представником Позивача було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких предявлено вимогу про визнання недійсною реєстрацію (вписання) в будинкову книгу АДРЕСА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Представником Позивача подано заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона просила позовні вимоги в уточненій редакції задовольнити в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що запис про реєстрацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинковій книзі, заведеній щодо квартири АДРЕСА_3, що в м. Івано-Франківську порушує права ОСОБА_2, як власника даної квартири.

Як зазначено в позовній заяві та в уточненнях до позову, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2013 року не проживає в даній квартирі, оскільки він проживає разом з матірю ОСОБА_3 за іншою адресою. Крім того, фактично місце реєстрації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою квартири АДРЕСА_3, що в м. Івано-Франківську ніколи зареєстровано не було.

Відповідач ОСОБА_3, явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином.

Представником Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подано заяву про розгляд справи без її участі, при прийнятті рішення просить врахувати інтереси дитини.

З огляду на встановлені цивільним процесуальним законом строки розгляду справ, враховуючи фактичні процесуальні обставини Суд дійшов висновку про розгляд справи без участі представника Відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 (Витяг про реєстрацію права власності №5492418 (а.с. 5).

ОСОБА_5 Довідки №02-02/952 виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї від 12 березня 2015 року у квартирі №2 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Робітнича, буд. 7, зареєстровані: ОСОБА_2 (уповноважений власник; дата реєстрації в будинку 01.06.2005 р.), ОСОБА_3 (дружина; дата реєстрації в будинку 27.04.2007 р.), ОСОБА_4 (син; дата реєстрації в будинку відсутня).

Посилаючись на те, що з 2013 року його колишня дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 не проживають у вищевказаній квартирі, оскільки проживають в іншій сімї, Позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх такими, що втратили право користування спірним приміщенням.

При цьому, в ході розгляду даної цивільної справи 29 вересня 2015 року ОСОБА_3 самостійно знялася з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту Відповідача (а.с. 48), що стало підставою для уточнення Позивачем свого позову шляхом предявлення позовної вимоги про визнання недійсною реєстрацію (вписання) в будинкову книгу АДРЕСА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Уточнені позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що реєстрація (вписання) ОСОБА_4 в будинкову книгу квартири №2 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Робітнича, буд. 7, порушує права Позивача як власника даної квартири, а тому він просить усунути перешкоди у здійсненні права власності.

Так, як встановлено Судом з матеріалів справи, місце проживання ОСОБА_4 у встановленому чинним законодавством порядку за адресою: АДРЕСА_4, зареєстровано не було, що підтверджується Довідкою №02-02/952 випискою з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї від 12 березня 2015 року, в якій в графі «дата реєстрації в будинку» відсутня будь-яка інформація (а.с. 6).

ОСОБА_5 Відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС в Івано-Франківській області від 18 листопада 2016 року №02/3-23473 (а.с. 146) за обліками відділу адресно-довідкової роботи УДМС в Івано-Франківській області громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання не значиться.

В той же час, як вбачається зі змісту Будинкової книги для прописки громадян, що проживають у буд. №7, кв. 2 по вул. Робітнича в м. Івано-Франківську, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 160-162), в дану будинкову книгу вписано персональні дані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак у графі «Відмітка органу міліції про прописку, звірку з листком прибуття та поквартирним списком. Дата та підпис» відсутня інформація про дату реєстрації місця проживання вказаної особи за вищезазначеною адресою, як і відсутня відповідна печатка органу реєстрації.

Відтак, Судом встановлено, що фактично у спірних правовідносинах персональні дані ОСОБА_4 (прізвище, імя та по-батькові, дата народження) лише вписані у будинкову книгу за відсутності факту реєстрації місця проживання даного громадянина у вищезазначеній квартирі.

Докази на підтвердження того, що місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановленому чинним законодавством порядку було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в матеріалах справи відсутні.

В той же час, обґрунтовуючи поданий до суду позов, Позивач в уточнюючій позовній заяві покликається на те, що таке вписання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у будинкову книгу квартири за адресою: АДРЕСА_4, порушує його права, як власника, на розпорядження даною квартирою.

Так, частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Так, право володіння означає юридично забезпечену власнику можливість мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні, у сфері свого фактичного господарського чи іншого впливу. Передача власником майна в тимчасове володіння інших осіб, наприклад, на зберігання, не призводить до втрати ним права власності. При цьому майно має вважатися таким, що перебуває у володінні власника, і тоді, коли він фізично ним не панує, наприклад, майно власника в житловому будинку в момент перебування його на роботі, товар належний громадянину підприємцю, розташований в його складському приміщенні, в період перебування його у відрядженні.

Право користування це юридично закріплена можливість власника щодо господарського, підприємницького, культурно-побутового використання майна та вилучення з нього корисних властивостей власником чи уповноваженими особами.

Право розпорядження це юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо (наприклад, продати, подарувати, передати за заповітом майно).

Відповідно до частин 1,2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

ОСОБА_5 зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина 1 статті 383 ЦК України).

ОСОБА_5 із статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Підставою для подання негаторного позову на підставі статті 391 ЦК України є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, Судом встановлено, що вписання ОСОБА_4 в будинкову книгу спірної квартири, яка на праві власності належить Позивачу ОСОБА_2, за умови підтвердженого матеріалами справи та встановленими в ході судового розгляду обставинами факту відсутності юридичної реєстрації місця проживання ОСОБА_4 в спірній квартирі, створює перешкоди у здійсненні Позивачем права власності та вільного розпорядження вказаною квартирою, а тому порушені права Позивача підлягають поновленню шляхом визнання такого вписання в будинкову книгу недійсним, оскільки такий спосіб захисту права власності не суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В контексті зазначеного Суд звертає увагу на те, що в даному випадку не буде допущено порушення прав дитини, оскільки в ході розгляду справи Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 не був зареєстрований у спірній квартирі (хоч і проживав в ній разом зі своїми батьками протягом певного періоду часу); з 2013 року він у спірній квартирі не проживає, оскільки проживає разом з матірю ОСОБА_3 за іншою адресою, де відповідно до вимог чинного законодавства і повинен бути зареєстрованим.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2016 року, яке набрало законної сили 17 червня 2016 року (а.с.100-101) визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_4 міської ради, вул. Меживодівська, 6.

Отже, рішенням суду, яке набрало законної сили, місце проживання малолітнього ОСОБА_4 визначено разом з матірю, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 міської ради, вул. Меживодівська, 6.

В ході розгляду даної справи жодна із сторін того факту, що дитина дійсно фактично проживає разом з матірю за вищевказаною адресою, не заперечила.

За таких обставин Суд приходить до висновку про те, що визнання недійсним запису в будинковій книзі за умови відсутності самого факту юридичної реєстрації ОСОБА_4 у спірній квартирі не порушуватиме права та інтереси неповнолітньої дитини, оскільки за спірною адресою дитина зареєстрована і не була, і станом на даний час проживає разом з матірю за іншою адресою, тобто користується іншим житлом.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 213-216 ЦПК України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним запису в будинковій книзі, задовольнити.

2. Визнати недійсним запис (вписання) в Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають у буд. №7, кв. 2 по вул. Робітнича в м. Івано-Франківську, щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домбровська Г.В.