АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 669/1039/16-ц
Провадження № 22-ц/792/341/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Пастощука М.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря - Лапка Ю.В.,

з участю: представника позивача - Мініх І.М.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля», державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про його державну реєстрацію,

в с т а н о в и л а:

17 жовтня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» (далі - ТОВ «Україна 2001») звернулось до суду з вищезазначеним позовом. В його обґрунтування зазначило, що 16 березня 2010 року між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,8133 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, терміном на 10 років. Зазначений договір зареєстровано у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області за № 02518 від 6 квітня 2012 року.

Відповідно до п.п. 37, 38 даного договору його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки, або шляхом його розірвання.

16 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» (далі - ТОВ НВА «Перлина Поділля») та ОСОБА_3 було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки. При цьому, попередній договір оренди, укладений з ТОВ «Україна 2001», не припинений, чим порушено вимоги чинного законодавства та права останнього.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Давидюк О.І. Провадження № 22-ц/792/341/17

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 19, 23

23 вересня 2016 року право оренди вищевказаної земельної ділянки зареєстровано державним реєстратором Білогірської селищної ради Хмельницької області за ТОВ НВА «Перлина Поділля».

Будь-якого повідомлення від ОСОБА_3 про намір розірвати договір оренди достроково ТОВ «Україна 2001» не отримувало.

А тому, просило суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,8133 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 16 серпня 2016 року між ТОВ НВА «Перлина Поділля» та ОСОБА_3; скасувати рішення державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31532427 від 23 вересня 2016 року щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки, площею 1,8133 га, з кадастровим номером НОМЕР_1), прийнятого на підставі договору оренди землі від 16 серпня 2016 року, укладеного між ТОВ НВА «Перлина Поділля» та ОСОБА_3

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано договір оренди земельної ділянки площею 1,8133 га (кадастровий № НОМЕР_1), укладений 16 серпня 2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ НВА «Перлина Поділля» недійсним. Скасовано рішення державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 вересня 2016 року, індексний номер 31532427, щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 1,8133 га, кадастровий № НОМЕР_1), прийнятого на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 16 серпня 2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ НВА «Перлина Поділля». Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись з даним рішенням, ТОВ НВА «Перлина Поділля» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити в позові.

Рішення вважає незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд вважав встановленими, та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт не згідний із висновком суду про те, що копія договору оренди землі, укладеного 16 березня 2010 року між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_3 з відміткою посадової особи Держгеокадастру та відбитком мокрої печатки є підтвердженням здійснення державної реєстрації даного договору. Вважає, що даний договір є неукладеним, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження проведення його державної реєстрації. Так, суд не дав належної оцінки, як доказу, відповіді Держгеокадастру у Білогірському районі від 22 грудня 2016 року, наданої на адвокатський запит, про відсутність у державних реєстрах інформації про державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного 16 березня 2010 року між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_3, а також відсутність в архівах другого примірника договору та заяви-звернення про здійснення його державної реєстрації.

Окрім того, суд не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_7, який на момент реєстрації договору працював державним реєстратором відділу Держкомзему у Білогірському районі, про те, що такого договору він не реєстрував, не підписував, будь-яких написів не проставляв, підтвердити автентичність печатки, якою завірено підпис на договорі, не може.

Суд не врахував, що спірна земельна ділянка на підставі договору оренди від 10 березня 2015 року була передана приватному підприємству «Білогірський Край» і лише після розірвання даного договору у встановленому законом порядку, скасування державної реєстрації права оренди підприємства, передана ТОВ НВА «Перлина Поділля».

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Представник позивача Мініх І.М. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Інші учасники судового процесу у судове засіданні не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,8133 га (кадастровий № НОМЕР_1), розташованої на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, яке підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 12.05.2009 року (а.с. 78).

16 березня 2010 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна-2001» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років (а.с. 6, 7).

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Білогірському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 06.04.2012 року за № 02518, посвідчений підписами сторін та посадової особи, яка провела державну реєстрацію ОСОБА_7 та скріплений печаткою ТОВ «Україна 2001» та відділу Держкомзему у Білогірському районі Хмельницької області Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області Державного комітету України із земельних ресурсів.

16 березня 2010 року сторони договору підписали акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки (а.с. 8).

На виконання п. 9 договору оренди землі, позивач в рахунок оплати оренди земельного паю видає ОСОБА_3 зерно (пшеницю), цукор, кукурудзу, а останній їх отримує, за що розписується у відповідних відомостях, в тому числі і в 2016 році (а.с. 23-40).

Окрім того, ТОВ «Україна 2001» сплачує з суми нарахованої орендної плати ОСОБА_3 обов'язкові платежі до бюджету, зокрема, податок з доходу. Вказане підтверджується даними податкових розрахунків, наявних у матеріалах справи (а.с. 41-67, 80 зворот).

На даний час позивач продовжує користуватись належною ОСОБА_3 земельною ділянкою на підставі укладеного з ним договору оренди землі, що підтвердили сторони у судовому засіданні.

Жодна із сторін договору його не оспорювала, не ставила питання про розірвання чи припинення.

16 серпня 2016 року ОСОБА_3 уклав договір оренди цієї ж земельної ділянки з Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» строком на 10 років (а.с. 75, 76).

Вказаний договір було зареєстровано Білогірською селищною радою Білогірського району Хмельницької області, рішення про державну реєстрацію прийнято 22 вересня 2016 року (а.с. 77, 78).

Позивач ставить питання про визнання його недійсним.

Одними із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність (п.п. 5, 6 ст. 3 ЦК України).

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК Україна).

Згідно з визначенням, даним в ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону).

Для визнання оспорюваного правочину недійсним доказуванню потребує факт порушення вчиненим правочином прав та інтересів будь-якої із сторін правочину або іншої заінтересованої особи (нанесення збитків тощо).

Як вбачається з вищевикладених обставин справи, ОСОБА_3, передавши 16 березня 2010 року земельну ділянку в оренду позивачу строком на 10 років на підставі договору, не розірвавши його, отримуючи на його виконання орендну плату, уклав 16 серпня 2016 року договір оренди належної йому земельної ділянки з іншим орендарем - відповідачем у справі також строком на 10 років.

За таких умов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що такі дії ОСОБА_3 порушують права позивача (ч. 2 ст. 13 ЦК України) та свідчать про його недобросовісність, а оспорений договір, укладений між ним та ТОВ Науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» суперечать вимогам ст.ст. 13, 27 Закону України «Про оренду землі», оскільки фактично не може бути передана у володіння та користування земельна ділянка, яка знаходиться в оренді іншої особи, а отже такий підлягає визнанню недійсним.

У зв'язку з вищевикладеним, суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки за відповідачем, оскільки таке зареєстровано на підставі недійсного правочину.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір від 16 березня 2010 року, на підставі якого позивач володіє та користується належною ОСОБА_3 земельною ділянкою, є неукладеним, а отже він не може ставити питання про визнання недійсним договору оренди землі від 16 серпня 2016 року, укладеного між відповідачами, колегія суддів до уваги не приймає з наступних підстав.

Нормами ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, що передбачає: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували визнання у встановленому законом порядку недійсним договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_3, в тому числі, і з підстав порушення правил державної реєстрації угоди. Окрім того, відсутні докази і розірвання такого договору чи визнання його припиненим. На даний час він є чинним, дійсним та фактично виконується. Тому, ТОВ «Україна 2001» з наведених підстав мало право звертатись до суду за захистом своїх порушених прав.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Судом першої інстанції дотримані вимоги процесуального закону, всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка, тому підстав для скасування його рішення в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» відхилити.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова