Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 34 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Якухно О.М., Коломієць О.С.

при секретарі

судового засідання Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»», ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди, та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»» до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Підприємство «Господарське управління» Федерації профспілок Житомирської області, Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія»», ОСОБА_4, про стягнення виплаченого страхового відшкодування

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»» на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2016 року та на додаткове рішення того ж суду від 07 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із названим позовом. В обґрунтування вимог зазначила, що 24.02.2014 року між нею та ПРАТ «АСК «ІНГО Україна» було укладено договір страхування №550584637.14 на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту (авто каско), за яким застраховано автомобіль BMW Х5, днз НОМЕР_1 на страхову суму 480 000 грн. строком на один рік. 16.05.2014 року на перехресті вулиць Старовільська-Ольжича у м.Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода за її участю та ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Шевроле», днз НОМЕР_2. Згідно експертного товарознавчого дослідження вартість заподіяного збитку складає 335218,46 грн. Так як страхова компанія не в повному обсязі виплатила суму страхового відшкодування, а завдавачем шкоди є ОСОБА_3, тому просила стягнути із відповідачів в солідарному порядку суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 293061,66 грн., а також стягнути з ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»» грошову суму у розмірі 218983,47 грн., яка складається із 29306,16 грн. пені, 178860,69 грн. інфляційного збільшення, 10816,62 грн. - 3% річних; та із ОСОБА_3 - 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У липні 2016 року ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»» подало зустрічну позовну заяву,у якій зазначило, що сплатило позивачці 42156,80 грн. страхового відшкодування, виходячи із експертного товарознавчого дослідження та умов договору страхування. Проте, під час проведення судової автотоварознавчої експертизи експертом встановлено, що ОСОБА_2 були порушені п. 8.7.3 правил дорожнього руху (щодо проїзду на заборонений сигнал світлофора), що в свою чергу відповідно до п.п. 15.3.2 Договору страхування не є страховим випадком. Таким чином, виплачені страховиком кошти підлягають поверненню. Виходячи із наведеного, страхова компанія просила стягнути із ОСОБА_2 42156,80 грн. виплаченого страхового відшкодування та вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково - стягнуто із ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»» на користь позивачки 293061,66 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 29306, 16 грн. пені, 178860,69 грн. інфляційного збільшення, 10816,62 грн. 3% річних, та вирішено питання щодо судових витрат. Додатковим рішенням того ж суду від 07.11.2016 року у задоволенні позовних вимог ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»» відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить згадане рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, та задоволення позовних вимог ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»». Апелянт посилається на те, що судом безпідставно не прийнято до уваги автотоварознавче дослідження від 05.07.2015 року, а відтак не враховано, що автомобіль є повністю загиблим. Крім того, порушення позивачкою Правил дорожнього руху в частині проїзду на заборонений сигнал світлофора відповідно до умов Договору страхування не є страховим випадком, а тому сума виплаченого страхового відшкодування підлягає поверненню.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст..303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст..ст.979, 988, 990 ЦК України договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На страховика покладається обов'язок здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, та відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом /ст..525 ЦК України/.

Судом встановлено, що відповідно до Договору страхування №550584637.14 (автокаско), укладеного між ОСОБА_2 та ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»» застраховано транспортний засіб BMW Х5, днз НОМЕР_1, на суму 480000,00 грн. строком на 1 рік (а.с.6-9 том 1).

16.05.2014 року у м.Житомирі на перехресті вулиць Старовільська-Ольжича сталася дорожньо-транспортна пригода з участю водіїв ОСОБА_2, яка керувала автомобілем марки BMW Х5, днз НОМЕР_1, та ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Шевроле», днз НОМЕР_2. Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 22.06.2015 року провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст..124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.45 том 1).

Згідно експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля BMW Х5, днз НОМЕР_1, проведеного 19.06.2014 року на замовлення страхової компанії, вартість матеріального збитку складає 335218,46 грн., а ринкова вартість автомобіля на момент здійснення дослідження - 558369,50 грн. (а.с.10-16).

09.07.2014 року ОСОБА_2 було направлено на адресу страхової компанії заяву на виплату страхового відшкодування у розмірі, визначеному експертом (а.с.17 т.1).

Незважаючи на характер укладеного між сторонами договору страхування /добровільне страхування (автокаско)/ та умови цього договору, страховик протягом року не вчиняв дій щодо належного виконання зобов'язання. Через рік ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»» звернулось з листом до судового експерта ОСОБА_5, що проводив попереднє дослідження, у якому просило провести розрахунок вартості матеріального збитку станом на 03.07.2015 року (а.с.145 т.1). Відповідно до згаданого автотоварознавчого дослідження №1134 ФОП ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту складає 630046,11 грн. (а.с.128-135 т.1).

03.08.2015 року ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»» виплатило ОСОБА_2 42156,80 грн. страхового відшкодування (а.с.181 т.1).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у даному випадку не встановлено повну загибель транспортного засобу внаслідок ДТП, а тому посилання страхової компанії на належне виконання нею зобов'язань за договором страхування відповідно до умов пункту 10.2.4 договору, є необґрунтованим.

Так, згідно із пунктом 10.2.4 договору страхування передбачено, що під повною загибеллю транспортного засобу розуміються випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ складає більше ніж 75% страхової суми.

Страхова сума за вказаним договором становить 480000 грн. /п.2 договору/.

Відповідно до висновку №887 від 19.06.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW Х5, днз НОМЕР_1 визначена у 335218,46 грн. (а.с.10-16 т.1), що становить 69,84% від страхової суми, а відтак відсутні підстави для застосування положень п.10.2.4 договору, як на тому наполягає страхова компанія.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»» на висновки іншого експертного дослідження, проведеного ФОП ОСОБА_5, згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 630046,11 грн., що підтверджує повну загибель транспортного засобу. При цьому суд зазначив, що вартість відновлювального ремонту ТЗ у ньому розрахована станом на 03.07.2015 року, тобто майже через рік після настання страхового випадку і подачі ОСОБА_2 документів, необхідних для виплати страхового відшкодування. Такі дії страхової компанії суперечать умовам укладеного між сторонами договору страхування, зокрема, п.п.8.4; 10.1; 10.2.4; 11 та чинному законодавству, що регулює спірні правовідносини /ст..ст.979, 988, 990 ЦК/.

Доводи апелянта відносно того, що ОСОБА_2 лише в липні 2015 року надала до страхової компанії останній документ, необхідний для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування /постанову Богунського районного суду м.Житомира від 22.06.2015 року/, а тому саме з цього часу почався перебіг строку, визначений п.10.1 договору, є непереконливі. Згадана постанова суду стосується не ОСОБА_2, а ОСОБА_3, відносно якого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст..124 КУпАП по факту ДПТ, а ОСОБА_2 ще у липні 2014 року подано до страховика пакет документів, необхідних для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Отже, після спливу 30 робочих днів, починаючи з 09.07.2014 року, страхове відшкодування позивачці виплачене не було, незважаючи на те, що страховиком випадок був визнаний страховим. Тому, починаючи з 21.08.2014 року ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»» прострочило виконання зобов'язання за договором.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в матеріалах справи відсутні докази порушення страхувальником ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора, а відтак посилання страховика на те, що мало місце виключення із страхових випадків, є безпідставним. При цьому судом належним чином досліджено та оцінено матеріали кримінального провадження №0002449, що містять відповідні експертні висновки, висновок авто- технічної експертизи №4048/16-52 від 31.05.2016 року, відповідно до яких не встановлено порушень водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху. Крім того, згаданий висновок експерта №4048/16-52 містить припущення про виїзд позивачки на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, а тому він не є належним доказом на підтвердження даних обставин.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та про відмову у задоволенні зустрічного позову ПРАТ «АСК «ІНГО Україна»». Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

В решті рішення суду не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2016 року та додаткове рішення того ж суду від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді :