Провадження № 2/520/2554/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Прохорова П.А.,
при секретарі - Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання спільних дітей подружжя, у твердій грошовій сумі у розмірі 3044,00 грн., щомісяця, до настання повноліття ОСОБА_3, а після того, в розмірі 1500,00 грн., до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
В обґрунтування позову позивач вказувала, що 06 жовтня 2001 року вони з відповідачем уклали шлюб та від такого шлюбу мають двох спільних дітей, які на час розгляду справи не досягли повноліття.
Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, нерозуміння одне одного, а також постійні конфлікти, що призводять до сварок та скандалів, через що сторони на час вирішення справи припинили ведення спільного господарства, на теперішній час будь-яких подружніх стосунків не підтримують, а їх спільні діти - проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, та за такого, посилаючись на норми сімейного законодавства, просила суд задовольнити позов.
В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач жодних заяв, клопотань або заперечень до суду не подав, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а та за такого суд, виходячи з положень ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення у справі.
Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 у відповідності до якого шлюб між сторонами було зареєстровано 06.10.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції, актовий запис №924.
Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей:
-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження на бланку серії НОМЕР_2, актовий запис №1099 від 03.09.2002 року).
-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження на бланку серії НОМЕР_3, актовий запис №5545 від 05.07.2012 року)
які на час розгляду справи судом проживають разом з позивачем та перебувають на утриманні позивача, що випливає з наданих пояснень та довідки про склад родини, яка видана ОСНМ «10 станція великого фонтану» у місті одесі.
Згідно пояснень позивача, що не були спростовані та не заперечувались відповідачем сторони на час розгляду справи судом припинили будь-які притаманні подружжю відносини.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині.
Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної ради України ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, та положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
За викладеного, зважаючи на пріоритетність захисту інтересів дитини, засади рівності участі батьків у вихованні та забезпеченні потреб дитини, відсутність належних доказів підтвердження існування передбачених ст. 182 СК обставин, що впливають на визначення розміру аліментів судом, відсутність відомостей про співвідношення доходів сторін, враховуючи інші надані суду та досліджені вище докази та посилання, суд, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 3044,00 грн. але не менше від 30% прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, щомісяця, до настання повноліття ОСОБА_3, а після того - в розмірі 1500,00 грн., щомісяця, на утримання ОСОБА_4, до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація сплаченої за розгляд спору про розірвання шлюбу суми судового збору в розмірі 551,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 60-61, 208, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 180-182, 184, 192 СК України, ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 27 Конвенції про права дитини, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстровано 06 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції, актовий запис №924.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 3044,00 грн., але не менше від 30% від прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, щомісяця, починаючи з 16.11.2016 року, до настання повноліття ОСОБА_3, а після того, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500,00 грн., але не менше від 30% від прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, щомісяця, до настання повноліття ОСОБА_4.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя П. А. Прохоров