Справа № 133/2610/16-ц
РІШЕННЯ
Іменем України

03.02.17

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі головуючого - судді Сєчко В.Л.

з участю секретаря ОСОБА_1

адвоката Дмитришиної Т.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного закладу «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці про незаконне звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся в суд з позовом до Державного закладу «Відділкова лікарня ст. Козятин Південно-Західної залізниці» про визнання причин пропущеного строку звернення до суду поважними та просить поновити його, визнати його звільнення незаконним та з суттєвим порушенням встановленого порядку, змінити дату звільнення , зарахувавши строк попередження працівника про наступне звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за два місяці та моральної шкоди в сумі 5000 гривень.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він з 18 липня 2011 року, згідно наказу № 49 від 18.07.2011 року, працював в Державному закладі « Відділкова лікарняі станції Козятин Південно-західної Залізниці» на посаді 0,5 ставки лікаря-хірурга поліклініки.

Відповідно до мобілізаційного повідомлення №2919 від 16.07.2015 року військового комісара Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату він був призваний по мобілізації для проходження військової служби з 13.07.2015 року ( наказ Військового комісара Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату від 13.07.2015 року за № 112), і безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в районах проведення анти терористичної операції ( розпорядження Генерального штабу ЗСУ №3 04/2/4951 т ОКП - Київ від 20.11.2015 року, витяг з наказу керівника сектору « Б» Антитерористичного центру при Службі Безпеки України № 347 від 05.12.2015 року).

Повідомленням в.о. головного лікаря державного закладу « Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної Залізниці» О.Б.Барського за № 875 від 04.08.2016 його повідомлено про те, що 30.08.2016 державний заклад « Відділкова лікарня ст.. Козятин ПЗЗ» припиняє свою діяльність і він звільнений з посади лікаря-хірурга поліклініки по ст..40 п.1 КЗпП в зв`язку з ліквідацією підприємства.

Повідомлення про майбутнє звільнення з роботи отримав в районі антитерористичної операції ( в центрі Авдіївки ) 20 серпня 2016року

05 листопада 2016 року отримав трудову книжку та дізнався, що 30.08.2016 наказом в.о. головного лікаря Державного закладу « Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» за № 403 від 30.08.2016 він був звільнений на підставі ст..40 п. 1 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним яку було проведено з явними порушенням норм КЗпП України.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Просять суд їх задовольнити, обґрунтувавши розмір завданої моральної шкоди.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. В.О. головного лікаря Державного закладу « Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці», суду направив лист, що Державний заклад « Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» відповідно до рішення №150 від 30.06.2016 року 7 сесії 7 скликання Вінницької обласної ради ліквідована.

Заслухавши пояснення і дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що станом на 03.02.2017 року, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства Юстиції України, Державний заклад « Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» знаходиться в стадії ліквідації, але не ліквідована як юридична особа і не припинила свою діяльність.

Наказом № 49 від 18 липня 2011 року, ОСОБА_2 , був прийнятий на роботу на посаду лікаря хірурга поліклініки Державного закладу «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» (а.с.48)

Відповідно до мобілізаційного повідомлення № 2919 від 16.07.2015 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , призваний по мобілізації для проходження військової служби з 13.07.2015 року ( наказ Військового комісара Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату від 13.07.2015 року за № 112) (а.с.6).

Згідно з повідомленням № 875 від 04.08.2016 року (а.с. 8), позивач, повідомлений про майбутнє звільнення з роботи з 30.08.2016 року за ст 40 п 1 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства.

Наказом № 403 від 30.08.2016 року (а.с.49), ОСОБА_2 , звільнений з посади лікаря хірурга поліклініки Державний заклад « Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці», по ст 40 п 1 КЗпП України, в зв`язку з ліквідацією підприємства.

Наказом №331 від 28.10.2016 року, командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого лейтенанта ОСОБА_2 , звільнено в запас з 28.10.2016 року (а.с.50).

31.10.2016 року ОСОБА_2 , взятий на тимчасовий облік офіцерів запасу Вінницьким ОМВК м. Вінниця.

З огляду на той факт, що ОСОБА_2 , був звільнений в запас з 28.10.2016 року, суд приходить до висновку, що твердження позивача про отримання трудової книжки 5.11.2017 року відповідають фактичним обставинам справи.

Частинної першою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Оскільки позивач не був ознайомлений з наказом про звільнення від 30.08.2016 року, про що свідчить відсутність підпису про ознайомлення, а трудову книжку отримав тільки 5.11.2016 року, суд приходить до висновку, що позивач не пропустив місячний термін звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до вимог ч 1 ст. 492 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Як видно із досліджених доказів, повідомлення про скорочення позивачу було виписане 04.08.2016 року, а наказ на звільнення виданий 30.08.2016 року. Таким чином адміністрація підприємства не дотрималась вимог закону про попередження працівника про майбутнє вивільнення не пізніше ніж за два місяці

Відповідно до вимог ч.2 ст.39 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року в редакції від 03.03.2016 громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".

Частино першою, другою, третьою статті 119 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин ) передбачено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Спів ставляючи досліджені докази із нормами матеріального права, суд приходить до висновку, що адміністрація ДЗ «Відділкова лікарня ст. Козятин ПЗЗ» звільнила ОСОБА_2 , під час проходження військової служби в зоні АТО, попередивши про майбутнє вивільнення менш ніж за два місяці, з порушенням установленого законом порядку, що свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 та статті 240 КЗпП України, а відтак оскільки звільнення позивача відбулось із порушенням установленого законом порядку, необхідно поновити ОСОБА_2 на посаді лікаря хірурга поліклініки Державного закладу «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» з 30.08.2016, (правова позиція ВСУ у справі №6-33цс14 від 21.05.2014 року

В силу ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток позивача становив 2578,84 грн, без врахування прибуткового податку ( а.с.45-46). За час вимушеного прогулу позивачу підлягає поверненню 10198,34 грн., за три місяці (жовтень, листопад, грудень) 2016 року , один місяць (січень) 2017 року та за 3 дні (лютого) 2017 року, виходячи середньоденної зарплати 117,22 грн.

Незаконним звільненням позивачу була завдана моральна, шкода, яка полягає в моральних стражданнях, заподіяних позивачу незаконними діями адміністрації ДЗ «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці», незаконним звільненням з посади лікаря хірурга поліклініки. Розмір компенсації за завдану моральну шкоду оцінюється судом в 1000 гривень

В ч. 5 ст.235 КЗпП України визначено, що рішення про поновлення незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 367 ч 1 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника;

На підставі наведеного та керуючись ст. 231, 235 КЗпП України, ст. ст. 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_2 по ст 40 ч 1 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_2 на посаді лікаря хірурга поліклініки Державного закладу «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» з 30.08.2016.

Стягнути з Державного закладу «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» на користь ОСОБА_2 10 198,34 гривень заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Під час виплати провести відрахування необхідних податків.

Стягнути з Державного закладу «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» на користь ОСОБА_2 1000 гривень завданої моральної шкоди.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді лікаря хірурга поліклініки Державного закладу «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці».

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державного закладу «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» на користь ОСОБА_2 заробітної плати за один місяць в сумі 2578,84 гривень.

Під час виплати провести відрахування необхідних податків.

Стягнути з Державного закладу «Відділкова лікарня станції Козятин Південно-Західної залізниці» на користь держави судовий збір 1600 гривень зарахувавши кошти до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя - підпис - В.Л. Сєчко

З оригіналом вірно.

Суддя Секретар

03.02.17