У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Гулька Б.І., Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та скасування державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,0460 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Поряд з належною йому земельною ділянкою розташована земельна ділянка площею 0,0665 га, власником якої є відповідач ОСОБА_5 Здійснюючи підготовчі роботи для заміни старого металевого паркану на новий, восени 2014 року з'ясувалось, що паркан між земельними ділянками розташовано на території належної йому земельної ділянки з порушенням межі на 0,53 м, а садовий будинок відповідача займає територію належної йому земельної ділянки на 1,18 м від встановленої межі. Стічні труби даху виготовлені таким чином, що вода з них потрапляє безпосередньо на його ділянку, що створює затікання води та шкодить ґрунту. Таким чином, вважає, що відповідач створює йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

Крім того, вважає, що відповідачем при будівництві садового будинку НОМЕР_1 порушено правила протипожежної безпеки, санітарні норми та вимоги Державних будівельних норм. Садовий будинок побудовано самочинно, без дозволу відповідних установ, не введений в експлуатацію та не отримано документа, що підтверджує готовність об'єкта до експлуатації. 27 лютого 2015 року відповідач оформив право власності на садовий будинок НОМЕР_1, отримавши свідоцтво про право власності. Вважає, що Реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції оформлення права власності на садовий будинок НОМЕР_1 та видача свідоцтва відбулися з порушенням порядку, встановленому чинним законодавством України.

Таким чином, просив позов задовольнити та визнати недійсним свідоцтво про право власності на садовий будинок НОМЕР_1, видане 27 лютого 2015 року на ім'я ОСОБА_5, та скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку, з урахуванням положень ст. ст. 317, 319 ЦК України, про відмову у задоволенні позову.

У порушення вимог ст. 60 ЦПК України ОСОБА_4 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, в тому числі, факту порушення встановленої межі між земельними ділянками та допущення відповідачем порушень правил протипожежної безпеки, санітарних норм та вимог п. 3.25 Державних будівельних норм ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» при будівництві садового будинку. Матеріали справи таких відомостей не містять.

Також правильним є висновок судів про те, що позивачем не наведено обґрунтувань щодо обраного ним способу захисту порушеного права шляхом визнання недійсним свідоцтва про право власності на садовий будинок та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Б.І.Гулько

В.І.Журавель