Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1638/16-ц
Провадження № 2-о/650/8/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Коваля В.О.

за участі секретаря Пилипенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. В.Олександрівка справу за заявою

ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, про встановлення

факту членства в КСП ім. Горького, заінтересована особа Брускинська сільська рада Великоолександрівського району Херсонської області-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту членства в КСП ім. Горького, заінтересована особа Брускинська сільська рада Великоолександрівського району Херсонської області. Заяву мотивовано тим, що мати заявника ОСОБА_3 була членом колгоспу ім. Горького та пішла з нього на пенсію по віку 07 квітня 1976 року, набувши статусу пенсіонера колгоспу. 23.12.1977 року ОСОБА_3 вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_4. До 02.11.1993 року ОСОБА_4 проживала на території Брускинської сільської ради, а з 16.11.1993 по день її смерті 05.10.1994 року в смт Біла Криниця Великоолександрівського району Херсонської області в позивача.

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХС-IV від 30.03.1994 року передано у колективну власність 6756,8 га землі. До списку членів колективного сільгосппідприємства імені Горького та пенсіонерів, які мали право на одержання сертифікатів на одержання земельної частки (паю) внесено 642 чоловіки, по рішенню РДА на кожного члена КСП припадає 10,7 умовних кадастрових га. Однак на імя ОСОБА_3 не було видано сертифікату про право на земельну частку (пай). Список осіб, доданих до державного акту, не зберігся, про що повідомив архівний сектор ОСОБА_5 РДА. Підприємство та його правонаступники ліквідовані. Пенсійна справа ОСОБА_3 (ОСОБА_4) віри Миколаївни знаходиться на зберіганні в Управлінні соціального захисту населення Великоолександрівської РДА.

В подальшому землевпорядною організацією була складена схема поділу земель КСП ім. Горького на земельні частки (паї), складанню якої передував ряд підготовчих робіт по її розробленню та складанню, в результаті чого на ній було зазначено кількість земельних ділянок (паїв), їх межі та площа. Передача земельних ділянок у приватну власність здійснювалась у відповідності до схеми поділу (розпаювання) земель колгоспу.

05.10.1994 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини, зокрема право на земельну ділянку, яка мала бути надана ОСОБА_4 як члену колгоспу «Горький», що не включена до списку.

Заявник є спадкоємцем ОСОБА_4, оскільки являється її донькою, проживала та була прописана на день смерті разом з нею, фактично прийняла спадщину, а тому до неї як до спадкоємця перейшли всі права та обовязки спадкодавця, в т.ч. і право на земельну ділянку (пай). При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини заявникові було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючого документу.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав і суду пояснив, що мати ОСОБА_1 проживала в с. Костромка та з 1939 року до виходу на пенсію працювала в КСП ім.. Горького. На момент розпаювання земель КСП ОСОБА_3 була членом КСП, вона ніколи не виходила з членів колективного господарства. Особи, які являються членами КСП та були живі на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю повинні бути в списку. Оскільки Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Горького було видано 30.03.1994 року, а ОСОБА_4 померла 05 жовтня 1994 року вона мала бути внесена до списку членів колективного сільгосппідприємства. Те, що її не включили до списку та не видали на її імя сертифікат про право на земельну частку являється помилкою, тому просить суд задовольнити вимоги заяви.

Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги заяви в межах і з підстав, викладених у ній.

Представник заінтересованої особи вимоги заяви не визнав і суду пояснив, що ОСОБА_3 працювала в колгоспі ім.. Горького, в 1976 році вона вийшла на пенсію, але ще деякий час продовжувала працювати. В 1993 році було проведено збори колгоспників, на яких вирішували питання про внесення до списку осіб, які являються членами колгоспу, пенсіонерами колгоспу та мають право на отримання земельної частки (паю). ОСОБА_3 до цього списку внесено не було, оскільки на момент його складання вона проживала на Білій Криниці.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є донькою померлою ОСОБА_3 і може підтвердити, що остання дійсно в листопаді 1993 року виписалась із Брускинської сільської ради та переїхала проживати на Білу Криницю. В травні 1993 року складались списки осіб, які є членами КСП та мають право на земельну частку (пай), і її мама також ходила в клуб з паспортом, вона повинна бути в списку. В 1994 році її мати померла.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ № 290410, ОСОБА_3 23.12.1977 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7.

ОСОБА_4 померла 05.10.1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КГ № 039539.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 у визначеному законом порядку прийняла заявниця.

ОСОБА_3 працював в колгоспі ім. Горького, а потім в КСП ім. Горького, що підтверджується довідками Обєднаного трудового архіву селищних, сільських рад Великоолександрівського району та Архівного сектору Великоолександрівської РДА.

В судовому засіданні було також досліджено копію архівної пенсійної справи ОСОБА_3, з якої вбачається, що ОСОБА_3 вступила в колгосп ім.. Горького в 1939 році. По наявних документах працювала в колгоспі з 01.01.1951 року по 07.04.1976 року, коли вийшла на пенсію та стала отримувати пенсію члена колгоспу. 05.07.1994 року вона зверталася до Великоолександрівського райвідділу соціального захисту із заявою про перерахунок пенсії з доданням стажу.

За життя ОСОБА_3 не була включена до списку осіб, що мають право на отримання земельної частки (паю), сертифікату про право на земельну частку (пай) не отримувала.

Державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству ім. Горького було видано 30 березня 1994 року.

ОСОБА_3 не була включена до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), хоча на момент видачі Державного акту була жива та згідно пояснень свідка приймала участь в зборах, на яких було затверджено відповідний список.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х "Перехідних положень"Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту.

Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно розяснення, наданого судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Суду не надано доказів про вихід чи виключення ОСОБА_3 з членів КСП ім. Горького, отже суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 була членом КСП ім. Горького, з 1939 року по день своєї смерті 05 жовтня 1994 року. Станом на 30.03.1994 року ОСОБА_3 була пенсіонером КСП ім. Горького.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 214, 234, 256-259 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заявлені вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Встановити факт, що станом на 30 березня 1994 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 була пенсіонером колективного сільськогосподарського підприємства імені Горького Великоолександрівського району Херсонської області.

На рішення суду протягом 10 днів через райсуд до Апеляційного суду Херсонської області може бути подана апеляція.

СУДДЯ В.О. КОВАЛЬ