АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

30 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 30 січня 2017 року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_1, мизаінтересована особа- Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю без шлюбу ,-

ВСТАНОВИЛА :

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з данною заявою в якій просила встановити,що вона проживала з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловік та жінка, без шлюбу, у АДРЕСА_1, з 1993 року і до часу його смерті. Зазначала,що встановлення такого факту їй необхідно для прийняття спадщини за заповітом залишеним на неї ОСОБА_2,оскільки державний нотаріус за відсутності свідоцтва про реєстрацію шлюбу відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2017 року заява ОСОБА_1 задоволена частково. Встановлено факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1993 року і до його смерті . У встановленні факту їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі із зазначенням, що заявниця та померлий ОСОБА_2 проживали разом не тільки однією сім'єю,а саме як чоловік та жінка. Зазначала, що судом застосована ст.1264 ЦК України, яка стосується четвертої черги спадкоємців. Вважає,що факт проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини повністю нею доведений .

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених в ній .

Представник Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області у судове засідання не з'явився. З огляду на положення ч.5 ст.76,ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів визнала його повідомлення належним,а неявку такою ,що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного .

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважав встановленим той факт,що ОСОБА_1 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 проживали однією сім'єю з 1993 року по день його смерті,вели спільне господарство,були пов'язані спільним побутом.

Відмовляючи у встановленні факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю саме за адресою: АДРЕСА_1 суд не вбачав підстав для встановлення такого факту та вважав, що місце їх проживання у данному випадку не створює юридичних наслідків.

Колегія суддів з такими висновками суду у повній мірі погодитися не може,оскільки вони зроблені із порушенням норм матеріального та процессуального права, не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до положень ст.309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового.

Як убачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2

За життя 06.05.1999 року він склав заповіт на користь ОСОБА_1,згідно з яким заповів їй усе належне йому на час смерті майно.

ОСОБА_2 за життя був зареєстрований в АДРЕСА_1. Вказане домоволодіння належало йому на праві особистої приватної власності.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і 28.08.2015 року Броварською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа.

Листом № 2854/02-14 від 01.06.2016 року Броварська района державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 про необхідність звернення до суду з питання встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем для прийняття спадщини за законом .

В той же час, як вже зазначалося,заявниця є спадкоємицею ОСОБА_2 за заповітом і за життя він свого заповіту не змінював та не скасовував ( а.с.8).

Згідно з ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

З огляду на зазначені положення закону, в незалежності від встановлення факту проживання спадкодавця з ОСОБА_1 однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вона спадкує усе майно ОСОБА_2 за заповітом. А відтак відсутня необхідність встановлювати факт вимоги про встановлення якого заявлено, оскільки у даному випадку це не має юридичного значення.

Суд першої інстанції уваги на це не звернув.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що із скаргою на дії державного нотаріуса щодо відмови у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом та із заявою про роз'яснення або ухвалення додаткового рішення в частині визначення її статусу по відношенню до померлого спадкодавця ,вона не зверталася, хоча доводи апеляційної скарги стосуються саме цього ,а відтак колегія суддів вважає ,що заявницею обрано неправильний спосіб захисту своїх інтересів.

Крім того, у даній справі заявницею неправильно визначено коло заінтересованих осіб,на що суд першої інстанції також не зважив. Не дивлячись на те,що ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом, нею було зазначено, що встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем заявниці необхідно для прийняття спадщини в якості спадкоємця першої черги за законом.

З огляду на таке суду слід було з'ясувати чи є інші спадкоємці,які мають обов'язкову частку у спадщині чи оспорюють заповіт,залучити їх до участі у справі та в залежності від цього вирішити чи не має у даному випадку спору про право. У разі відсутності спадкоємців відумерле майно переходить до територіального органу місцевого самоврядування,яке також не було залучено до участі у справі. Разом із тим, виходячи з повноважень суду апеляційної інстанції, колегія суддів позбавлена можливості вчинити таки дії.

За викладених обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314,316,317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту: У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа - Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю без шлюбу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 361/4190/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 3655 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.