Ухвала

іменем україни

22 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва

від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» (далі - ПАТ «КБ «Надра») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА», звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору

від 16 травня 2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» (далі - ВАТ «КБ «НАДРА»), правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА», та ОСОБА_3, остання отримала кредит у розмірі 123 980,74 доларів США на умовах, визначених договором, строком до 4 серпня 2028 року. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки від 6 серпня 2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_4, відповідно до умов якого останній, як поручитель, поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 6 серпня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 300 194,95 доларів США, яка в силу вимог закону та укладених між сторонами договорів, підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва

від 21 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду

м. Києва від 31 серпня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором у розмірі 247 186,39 доларів США, що еквівалентно 6 486 170,87 грн та пеню у сумі 30 000 грн.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «НАДРА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» просить скасувати ухвалу апеляційного суду та змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому не перевіряються судом касаційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визначаючи розмір пені, який підлягає стягненню, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що заявлений позивачем розмір пені є значно завищеним і неспівмірним з сумою заборгованості.

Проте повністю з таким висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Установлено, що 16 травня 2007 року між ВАТ «КБ «НАДРА», правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 123 980,74 доларів США, зі сплатою 14,49 %, строком до 4 серпня 2028 року.

Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки від 6 серпня 2008 року, укладеним між ВАТ «КБ «НАДРА», правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА», та ОСОБА_4, відповідно до умов якого останній, як поручитель,поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору.

Мотивуючи рішення в частині стягнення пені та визначаючи її розмір у 30 000 грн, суд посилався на те, що заборгованість за кредитом становить

123 668,09 доларів США, заборгованість за відсотками - 123 518,30 доларів США, що майже дорівнює сумі кредиту, а пеня нарахована в розмірі

53 008,56 доларів США, що еквівалентно 1 151 212,55 грн, та не відповідає принципу розумності та справедливості.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

За положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14, від 4 листопада 2015 року № 6-1120цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Залишаючи рішення місцевого суду в оспореній частині без змін, апеляційний суд зазначені положення законодавства не врахував, погодився зі зменшенням неустойки з 1 151 212,55 грн до 30 000 грн, при цьому у судовому рішенні не навів з чого виходив при визначенні такого розміру, не визначив обставин, які враховані при зменшенні неустойки (ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які виступають у зобов'язанні та інші обставини, які заслуговують на увагу).

Так, при загальній сумі заборгованості 247 186,39 доларів США, із яких: 123 668,09 доларів США заборгованість за кредитом та 123 518,30 доларів США заборгованість за відсотками, не з'ясував, як саме розмір пені в

1 151 212,55 грн перевищує розмір загальної заборгованості.

Ураховуючи наведене постановлена апеляційним судом ухвала в частині стягнення пені не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року в частині стягнення пені скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька М.К. Гримич О.В. Кафідова І.М. Фаловська