Справа №588/609/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/449/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 січня 2017 року

за заявою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_9,

про визнання права власності на майно, визнання правочину за договором доручення удаваним,

в с т а н о в и л а:

24.05.2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, 07.07.2016 року уточнила позовні вимоги та просила: визнати удаваним правочином та такою, що вчинена з метою приховання договору купівлі продажу транспортного засобу, довіреність від 06.05.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_10, згідно якої за усним договором доручення ОСОБА_8, діючим в порядку передоручення від імені власника транспортного засобу ОСОБА_7 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29.05.2012 року, уповноважено ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожен з яких може діяти окремо щодо володіння, користування і розпорядження автомобілем марки «Renault» моделі «Kangoo 1.9D», 1999 року випуску, шасі (кузов, рама) № VF1FC0DAF21275622, жовтого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого 16.07.2010 року Сумським відділом РЕР УДАІ ГУМВС України в Сумській області; визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo1.9D»,1999 року випуску, шасі (кузов, рама) №VF1FC0DAF21275622, жовтого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; судові витрати розподілити відповідно до ст.88 ЦПК України.

24.05.2016 року ОСОБА_3 в порядку ст.151 ЦПК України звернулася до суду із заявою та з метою забезпечення позову просила накласти арешт на автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo 1.9D»,1999 року випуску, шасі (кузов, рама) №VF1FC0DAF21275622, жовтого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 01.06.2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову накладення арешту на автомобіль «Renault Kangoo 1.9D»,1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовлено за недоведеністю.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.09.2016р. за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 ухвала Тростянецького районного суду Сумської обласласті від 04.07.2016р. в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову скасована і своєю ухвалою апеляційний суд заборонив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчиняти дії про відчуженню у будь-який спосіб автомобіля марки «Renault» модель « Kangoo 1.9D»,1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до набраня рішення суду по даній справі законної сили.

04.07.2016 року ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 повторно звернулися до суду із заявою про забезпечення позову з тих же підстав.

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04.07.2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 призначено до розгляду в судовому засіданні. В задоволенні заяви ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову накладення арешту на автомобіль «Renault Kangoo 1.9D»,1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - відмовлено.

ОСОБА_3 з даною ухвалою суду не погодилася та оскаржила її в апеляційному порядку у частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.09.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 04.07.2016 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову скасовано. Заяву ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 задоволено частково. Заборонено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчиняти дії по відчуженню у будь-який спосіб автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo 1.9D»,1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

30.01.2017 року ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 втретє звернулися до суду із заявою про забезпечення позову та просили накласти арешт на спірний автомобіль.

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30.01.2017 року заяву ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 про забезпечення позову повернуто позивачу з підстав ненадання заявниками копій заяви відповідно до кількості учасників справи та несплати судового збору за її подання.

ОСОБА_3 не погодилася із зазначеною ухвалою та оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому зазначає, що при ухваленні оскаржуваної ухвали,суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення заяви про забезпечення позову і незаконно застосував положення ч. 8 ст. 153 і ч. 4 ст. 151 ЦПК України та невірно встановив обставин справи. Крім того, зазначає, що судовий збір за подання заяви про забезпечення позову був сплачений ОСОБА_3 ще 04.07.2017 року.

В судому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав і просив задовольнити.

Відповідач просив скаргу відхилити, підтвердивши, що його батька ОСОБА_6 помер.

Інші відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та третя особа ОСОБА_9 в судове засідання не зявилися, але про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та повертаючи ОСОБА_3 та її представнику ОСОБА_4 заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявниками при її подачі, у порушення вимог ч.4 ст.151 ЦПК України не були додані копії заяви відповідно до кількості учасників у справі, а також не було додано документу. Який підтверджує сплату судового збору за її подання.

Однак з такими висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може за наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно положень п.9 постанови №10 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року зазначено, що підпунктом 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI передбачено справляння судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову.

Оскільки статтею 134, частиною другою статті 151 ЦПК не передбачено наслідків неподання доказів сплати зазначеного збору в установленому порядку і розмірі, то застосовуються наслідки, передбачені статтями 119, 121 ЦПК, у випадку відсутності доказів сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заява ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 про забезпечення позову вимогам положень ч. 2 ст. 151 ЦПК України відповідає.

Суддя ухвалюючи зазначену ухвалу, передчасно прийшов до висновку про повернення заяви про забезпечення позову позивачу та її представнику і не застосував приписи частини 1 ст. 121 ЦПК, а саме не залишив заяву без руху, надав час терміном 5-ти днів для сплати судового збору за подання такої заяви.

Таким чином, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу без дотримання порядку, встановленого для вирішення цього питання, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскільки сплата судового збору за подання попередніх заяви про забезпечення позову не звільняє заяви від сплати судового збору у разі подання нової заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірий автомобіль. .

У відповідності до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи наведене вище ухвала судді про повернення ОСОБА_3 та її представнику ОСОБА_4 заяви про забезпечення позову, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п.3 ч.1 ст.312 , 313, 314 ч.1п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 січня 2017 року в даній справі скасувати і передати питання на новий розгляд до Тростянецького районного суду Сумської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Судді