Справа № 492/1763/16-ц
Провадження №2-о/492/86/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Череватої В.І.,

за участю секретаря судового засідання Златєвої М.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за участю заінтересованої особи Арцизької міської ради Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 27.12.2015 року є матірю ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло, видане 10.11.1994 року Бюро по приватизації при виконавчому комітеті Арцизької міської ради Одеської області на підставі розпорядження (наказу) № 67 від 10.11.1994 року на імя ОСОБА_5, належало ОСОБА_2, померлій 27.12.2015 року, посилаючись на те, що через помилки в написанні імені та прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах та в документах, що підтверджують родинні відносини між заявницею та її матірю, ОСОБА_1 немає можливості оформити право на спадкове майно, що зумовило її звернення до суду.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій заяву підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність.

Від представника заінтересованої особи Арцизької міської ради Одеської області ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він заяву визнав та не заперечував проти задоволення заяви.

В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного процесуального Кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти.

У судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорту серії КЕ № 457424 від 11 листопада 1996 року, заявник ОСОБА_1 народилась 06 жовтня 1951 року (а.с. 3).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 435388 від 28 грудня 2015 року, ОСОБА_2 померла 27 грудня 2015 року, яка на день своєї смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією довідки, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області (а.с. 5, 6).

ОСОБА_2 залишила заповіт серії ВАЕ № 236604, посвідчений приватним нотаріусом Арцизького районного нотаріального округу ОСОБА_7 від 25 березня 2003 року, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в рівних частках (а.с. 7-9).

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відмовились від прийняття спадщини після їх матері ОСОБА_2, померлої 27.12.2015 року шляхом подання відповідних заяв про відмову від прийняття спадщини на користь заявника ОСОБА_1 до нотаріальної контори, заявник ОСОБА_1 спадщину прийняла шляхом подання заяви про її прийняття до нотаріальної контори (а.с. 10-11).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 листопада 1994 року, ОСОБА_5 належала 27/100 частина АДРЕСА_1, розташованого в м. Арциз Одеської області по вул. 28 Іюня (а.с. 12).

У заявника ОСОБА_1 виникли складнощі з отриманням свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки існують розбіжності між прізвищем власника відповідно в правовстановлюючому документі «Ванкевич» та прізвищем спадкодавця в свідоцтві про смерть та заповіті «Ванькевич». Крім того, для прийняття спадщини заявнику необхідно встановити факт родинних відносин внаслідок розбіжностей імені матері в свідоцтві про народження російською мовою «Ира» та імені «Ірина», що вказано в документах матері.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 387171, виданого міським ЗАГС м. Одеса 15 вересня 1973 року, матірю ОСОБА_3 російською мовою значиться «Меламуд Ира Тимофеевна», батьком «Меламуд Рафаил Львович» (а.с. 13). З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 259508 вбачається, що ОСОБА_3 після укладення шлюбу прийняла прізвище чоловіка «Бондаренко» (а.с. 14). Згідно запису акта про розірвання шлюбу № 17 від 10 березня 1972 року, «Меламуд Ира Тимофеевна» після розірвання шлюбу відновила своє дошлюбне прізвище «Ванькевич» (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 274097 від 24 квітня 1973 року, після розірвання шлюбу ОСОБА_11 присвоєно прізвище «Ванькевич» (а.с. 18).

З наведених документів вбачається, що ОСОБА_2 була матірю заявника ОСОБА_1, а розбіжності в написанні її імені «Ира» та «Ірина», є помилками, допущеними внаслідок неуважності осіб, які видавали документи.

Факт належності ОСОБА_2, померлій 27.12.2015 року правовстановлюючого документу на квартиру підтверджується: копією її паспорту та довідки УПФУ, відповідно до яких станом на дату видачі вказаних документів, тобто 2002 рік та 2004 рік відповідно, прізвище, імя та по батькові матері заявника зазначалось як «Ванькевич Ірина Тимофіївна»; з домової книги на житловий будинок в АДРЕСА_2, заведеної 11.11.1994 року вбачається, що власником майна є ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1994 року № 67 (а.с. 19-20). Домова книга містить хронологічні записи про прописку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії VІІ-ЖД № 533270, виданий 11.01.1980 року, та прописку ОСОБА_2, що народилась в м. Севастополь 05.06.1926 року, паспорт серії КМ № 017520 від 26.02.2002 року.

У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Отже, з урахуванням вказаного, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_2, яка померла 27 грудня 2015 року, була матрю ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у звязку з чим заява ОСОБА_1 в цій частині підлагає задоволенню.

Щодо вимог заявка ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд приходить на наступних висновків.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в разі, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Так пункт 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з представлених заявником доказів вбачається, що доводи заявника є законними та обґрунтованими.

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та обєктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 27 грудня 2015 року свідоцтва про право власності на житло, видане 10 листопада 1994 року Бюро по приватизації при виконавчому комітеті Арцизької міської ради Одеської області на підставі розпорядження (наказу) № 67 від 10 листопада 1994 року на імя ОСОБА_5, в якому помилково зазначене прізвище власника «Ванкевич».

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та обєктивно, прийшов до висновку що вимоги заявника ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 15, 16, 208, 212, 213, 214, 215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за участю заінтересованої особи Арцизької міської ради Одеської області - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_2, яка померла 27 грудня 2015 року, була матрю ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Встановити юридичний факт того, що свідоцтво про право власності на житло, видане 10 листопада 1994 року Бюро по приватизації при виконавчому комітеті Арцизької міської ради Одеської області на підставі розпорядження (наказу) № 67 від 10 листопада 1994 року на імя ОСОБА_5, належало ОСОБА_2, яка померла 27 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_12