Справа №442/601/17
Провадження №2/442/770/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

03 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини із всіх видів доходу.

Позов мотивує тим, що 16.02.1995 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем у подружжя народилося двоє дітей, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, чим ставить її у важке матеріальне становище, стверджує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків.

Позивачка в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задоволити їх.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причини неявки, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серії І-СГ № 287746 встановлено, що у сторін є спільний син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а/с 6).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, такий між сторонами розірвано 01.02.2007 року (а/с4).

Як вбачається з копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2013 року, ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 (а/с 5).

Відповідно до довідки від 27.01.2017 року син ОСОБА_4 проживають разом з матір»ю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні (а/с 2).

Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьків яких прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка виховує дитину, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою відсутність у такого на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб) , рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 1/4 частини від доходів, але не менше 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.01.2017 року, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити прожитковий мінімум.

Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей, є гарантією їх прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше встановлених законом 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 640 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Нагірна О.Б.