АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/6786/13-ц Головуючий в І інстанції: Корецький Д.Б.
Номер провадження: №22-ц/791/38/17 Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

ОСОБА_1.

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 23 липня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк "Правекс-Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 травня 2013 року позивач ПАТ КБ "Правекс-Банк" звернувся до суду з вказаним позовом, просило: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 888612,48грн. за кредитним договором №2326-016/07Р від 05.09.2007 року та судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконав свої зобовязання перед позивачем по належному виконанню кредитного договору, укладеного 05 вересня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та відповідачем ОСОБА_4 За вказаним договором банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 60000,00 дол. США під 12,49 % річних до 05.09.2021 року. Однак, позичальник свої зобовязання за вказаним кредитним договором не виконував належним чином, у звязку з чим, за станом на 30.11.2012 року виникла заборгованість в сумі 111215,58 дол. США, яка складається із: простроченої заборгованості по кредиту ? 56224,00 дол. США; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом ? 13040,00 дол. США; відсотків за користування кредитом ? 29148,58 дол. США; пені за несвоєчасне погашення відсотків ? 12803,00 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.11.2012 року складає 888612,48 грн.

Крім того, для забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором були укладені договір поруки між позивачем і ОСОБА_2 від 05.09.2007 року, а також іпотечний договір від 05.09.2007 р., предметом якого є належна ОСОБА_4 на праві власності чотирикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 23 липня 2013 року позов ПАТ КБ "Правекс-Банк" задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Правекс-Банк" заборгованість за кредитним договором №2326-016/07Р від 05.09.2007 року в сумі 888612,48грн. Стягнено солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Правекс-Банк" судовий збір в розмірі 3441,00грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт посилається на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказала, що суд помилково дійшов до висновку, що договір поруки не припинено. Так, у п.4.1. Договору поруки встановлено, що порука за цим договором припиняється 05.09.2024 року, однак, це суперечить самому кредитному договору, тому що в ньому зазначено, що договір діє до 05.09.2021 року. ОСОБА_2 зазначає, що згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У звязку із тим, що боржник перестав сплачувати кредит 01.08.2008 року, то позивач повинен був предявити вимогу до 01.01.2009 року. За таких обставин, ПАТ КБ «Правекс-Банк» не має права предявити вимогу до поручителя 29.05.2013 року. Також, ОСОБА_5 вважає, що у звязку із тим, що її не попередили про зміну процентної ставки, позовні вимоги як до поручителя задоволенню не підлягають, тому що порука припинилася із зміною зобовязання без згоди поручителя. Крім цього, вказала, що в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження надання кредиту, окрім кредитного договору та розрахунку заборгованості за договором кредиту.

У своєму запереченні представник позивача просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

АКБ «Правекс-Банк» мав необхідні документи для здійснення своєї діяльності, зокрема валютного кредитування (відповідні банківську ліцензію, дозвіл №7-1, додаток до дозволу №7-1) (а.с.28, 29).

Відповідно до кредитного договору №2326-016/07Р від 05.09.2007 року АКБ «Правекс-Банк» надав ОСОБА_4 кредит на споживчі цілі у сумі 60000,00дол. США., зі сплатою 12,49% відсотків на рік строком до 05.09.2021 року; боржник зобовязався погашати заборгованість за кредитом щомісячно до 10 числа наступного місяця рівними частинами в сумі 358 доларів США щомісяця (п.4.1.) (а.с.8-10).

Рішенням від 07.09.2009 року позачергових загальних зборів акціонерів АКБ «Правекс-Банк» перейменований у публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 «Правекс-Банк», про що свідчить витяг із статуту Банку, зареєстрований 19.09.2009 року Печерською районною державною адміністрацією міста Києва (а.с.26-27).

05.09.2007 року для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки по кредитному договору №2326-016/07Р від 05.09.2007 року, валюта долар США, тіло кредиту 60000,00 дол. США. Згідно вказаному договору поруки: поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання зобовязань боржником за кредитним договором, зобовязується виконати за позичальника зобовязання перед кредитором на умовах, встановлених кредитним договором, зазначеним у п.1.1. даного Договору, зі змінами та доповненнями до нього (п.2.1.); поручитель зобовязується нести солідарну відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором №2326-106/07Р від 05.09.2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення суми боргу за кредитом у строк до 05.09.2021 року у розмірі 60000 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору (п.1.1.); договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 05.09.2024 року (п.4.1.); кредитор має право без згоди поручителя в односторонньому порядку змінити або доповнити умови даного договору, якщо вони не суперечать ст.559 ЦК України й законодавству, та направити на адресу поручителя офіційний лист із викладенням змін або доповнень (п.2.3.) (а.с.11).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором, виходячи з умов ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором солідарно з боржником, тобто кредитор вправі вимагати виконання зобовязання як від боржника, так і від поручителя.

Крім того, 05.09.2007 року був укладений іпотечний договір між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4, відповідно до якого, для забезпечення зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №2326-016/07Р від 05.09.2007 року, сплати відсотків за користування коштами, пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також відшкодування збитків у звязку з порушенням кредитного договору, ОСОБА_4 передає належне йому на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2007 року на праві власності нерухоме майно: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, в іпотеку АКБ «Правекс-Банк» (а.с.13-15).

Позичальник та іпотекодавець ОСОБА_4 є власником вказаної квартири на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.09.2007 року; вказану квартиру він купив за 388850,00грн.; за домовленістю сторін продавець зобовязується сплатити обумовлену суму 388850,00грн. на протязі 1 банківського дня (п.2.1. договору) (а.с.12).

Банк умови договору виконав та надав ОСОБА_6 кошти в сумі 60000,00дол. США, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по своєчасній сплаті кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Банком було направлено 05.12.2012 року на адресу позичальника та поручителя вимогу-повідомлення, в якій зазначено про наявність поточної заборгованості за станом на 30.11.2012 року в розмірі 111215,58 доларів США на вимогу про її сплату (а.с.21).

Вказані вимоги були отримані позичальником та поручителем (а.с.22-24).

Згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с.16-17), за кредитним договором №2326-016/07Р від 05.09.2007 року станом на 30.11.2012 року наявна заборгованість боржника у сумі 111215,58 дол. США, яка складається з:

--- простроченої заборгованості по кредиту ? 56224,00 дол. США,

--- пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом ? 13040,00 дол. США,

--- відсотків за користування кредитом ? 29148,58 дол. США,

--- пені за несвоєчасне погашення відсотків ? 12803,00 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.11.2012 року складає 888612,48 грн.

Відповідно до наданого при апеляційному розгляді справи додаткового пояснення позивача від 17.01.2017 року всього позичальником було сплачено кредиту в розмірі 3776,00 доларів США, а тому заборгованість за тілом кредиту складає 56224,00 доларів США (60 000,00 3 776,00). До цих пояснень було долучено розрахунок заборгованості, який розглянуто в межах позовних вимог. З нього вбачається, що сплата заборгованості проводилася позичальником: за кредитом платежами в розмірі 358,00 доларів США до вересня 2008 року, за відсотками відповідними платежами, що кілька разів були в меншому, ніж необхідно, розмірі до жовтня 2008 року.

З вказаного додаткового пояснення також вбачається, що вже за станом на 11.08.2016 року заборгованість за вказаним кредитним договором вже зросла і становить загалом 291 622,32 доларів США.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України ).

Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України ).

Оскільки відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч.4 ст.559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Як вбачається із п.4.1 Договору поруки від 05.09.2007 року № №2326-016/07Р, порука припиняється 05.09.2024 року.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

У ч.1 ст.530 ЦК України передбачено загальне правило, згідно з яким, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, договір поруки, укладений між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 від 05.09.2007 року не припинений, а тому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника та поручителя.

У п.1.3. кредитного договору №2326-016/07Р від 05.09.2007 року закріплено, що у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань за цим договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 1 (один) відсоток річних, починаючи від розміру, встановленого в п.1.2. даного договору. У випадку наступного невиконання позичальником своїх зобовязань за цим договором розмір відсоткової ставки збільшується з урахуванням збільшення відсоткових ставок, зроблених раніше, відповідно до умов даного пункту договору. Новий розмір відсоткової ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в який позичальник повинен був виконати свої зобовязання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі (а.с.8).

Крім того, п.1.1 договору поруки зазначено, що поручитель, у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобовязується нести солідарну відповідальність перед кредитором у повному обсязі зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором№2326-016/07Р від 05.09.2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки; а відповідно до п.1.3. договору поруки поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за даним договором зобовязання позичальника, що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у порядку внесення позичальником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору або у випадку внесення змін до кредитного договору та/або до даного договору кредитором в односторонньому порядку та нотаріального посвідчення (а.с.11).

Аналізуючи умови кредитного договору та договору поруки, колегія приходить до висновку, що боржника та поручителя було завчасно повідомлено про можливі зміни розміру процентної ставки.

Суд повно, всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, на підставі, зокрема, ст.ст.526, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України прийшов до вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позичальник та поручитель за вказаним кредитним договором належним чином не виконують свої зобовязання, а ОСОБА_3 за цим договором має право на стягнення заборгованості за кредитним договором, яка включає суми кредиту, проценти та пеню.

Отже, позовні вимоги Банку до відповідачів, як солідарних боржників, є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги у відповідній частині не обґрунтовані вимогами закону, висновків суду не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення. Зокрема, не може бути прийнято до уваги посилання заявника на припинення договору поруки через суперечність його кредитному договору (за договором поруки вона діє 05.09.2024 року, а кредитний договір діє до 05.09.2021 року), а також через сплив 6-місячного терміну від дати сплати чергового платежу (01.08.2008 року), оскільки за ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, строк поруки сторонами був визначений і цей договір є чинний. При цьому до даного випадку не можна застосовувати друге речення ч.4 ст.554 ЦК України, оскільки в ньому йдеться про випадок, коли строк поруки не встановлено, а в нашому випадку він встановлений. Також підлягає залишенню поза увагою й посилання на зміну зобовязання (підвищення процентної ставки) без згоди поручителя, оскільки, як вже зазначалось, сам кредитний договір передбачає конкретне збільшення процентної ставки у випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань, а в договорі поруки зазначено, що поручитель зобовязується нести солідарну відповідальність перед кредитором у повному обсязі за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього. Крім того, через невідповідність матеріалам справи підлягають залишенню поза увагою й посилання заявника на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження надання кредиту. Як вбачається з матеріалів справи кредитні кошти позичальник отримав на споживчі цілі, в той же день (05.09.2007 року) він купив квартиру за 388850грн. (за курсом на той час складало близько 76тис. доларів США), яка виступила іпотекою на забезпечення виконання вказаного кредитного договору. При апеляційному розгляді справи представник апелянта зазначила, що її довіритель не підтримує звязків з позичальником ОСОБА_4, що вона має сумнів в реальному отриманні позичальником кредитних коштів. Однак, колегія суддів враховує, що ОСОБА_4 досить тривалий час (близько 1 року) більш-менш погашав кредитну заборгованість, наразі він не заперечує проти реального отримання кредитної позики, враховує здійснення в один і той же день (05.09.2007 року) укладення кредитного договору на споживчі цілі, договору купівлі-продажу ОСОБА_4 зазначеної вище 4-кімнатної квартири, іпотечного договору та договору поруки, а тому вважає доведеним реальне отримання позичальником кредитних коштів.

Разом з тим, стягуючи солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 3441,00грн., суд першої інстанції не врахував, що чинне законодавство не передбачає при розподілі судових витрат між сторонами солідарне стягнення їх на користь позивача з кількох відповідачів.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, оскільки має місце неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, то згідно п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційну скаргу в зазначеній частині слід частково задовольнити, а рішення суду в частині розподілу судових витрат між сторонами змінити, стягнувши з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі по 1720,50грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 23 липня 2013 року в частині розподілу судових витрат між сторонами змінити, стягнувши з ОСОБА_4 й ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк "Правекс-Банк" судові витрати у розмірі по 1720,50грн. з кожного

В решті зазначене рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_7

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_8

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1