Справа № 477/188/17
Провадження № 2/477/413/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

05 квітня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17465,47 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 09 червня 2011 року між сторонами був укладений договір, за яким відповідач одержав кредит в сумі 4500,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував її умови та не сплачував в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 31 грудня 2016 року за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 17465,47 грн., тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (а.с.55), у звязку з чим суд допустив заочний розгляд справи.

Суд, вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 09 червня 2011 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 7).

Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту при укладенні договору 4500,00грн.

Також сторони визначили, що розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 2,5% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості (а.с. 8).

Згідно з заявою позичальника, останній ознайомлений та погодилась з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с.7).

Також Тарифами визначена сума пені за порушення умов кредитування.

Визначена сума комісії за відповідними операціями.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну ОСОБА_2 самостійно розміру кредитного ліміту.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 вказаних Умов та Правил, клієнт погодився зі зміною банком в односторонньому порядку тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку.

Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту.

Так, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, що передбачені Договором, позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням прострочених процентів та комісій.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення суми кредиту та процентів за користування ним, в звязку з чим станом на 31 грудня 2016 року за ним рахується заборгованість за тілом кредиту 3772,55 грн. (а.с. 51-52), яка, з урахуванням умови кредитного договору та норм цивільного Закону, підлягає стягненню в повному обсязі.

Також ОСОБА_2 нараховано проценти. Втім останні, починаючи з дати операції від 30.09.2014 року не відповідають процентній ставці, зазначеній у самому розрахунку та ОСОБА_2.

Так, за датою операції від 30.09.2014 року сума боргу 3772,55грн., процентна ставка 2,5 % на місяць, розрахунок за один день: 3772,55 грн. х 1 день х 2,5%х12/360 (згідно п. 2.1.1.12.6 з розрахунку 360 днів) = 3,14 грн., тоді як за розрахунком банку така сума склала 6,01 грн.

За датою від 01.12.2014 року борг 3772,55 грн. х 27 днів розрахунку х2,5% х12/360 = 84,88 грн., тоді як за розрахунком ОСОБА_2 на дату 01.12.2014 р. борг за тілом кредиту складає 172,50грн.

Зі змісту позову банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до ОСОБА_2 по кредитним карткам Універсальна діє процентна ставка - 2,5 %.

Такий ж розмір процентних нарахувань (2,5%) зазначений і у розрахунку ОСОБА_2, в той же час суми нарахованих процентів не відповідають розміру зазначеної ставки.

Надана позивачем формула нарахування відсотків на поточну та на прострочену заборгованість (а.с. 46) свідчить про нараховані банком з квітня 2014 року відсотки не тільки на прострочене тіло кредиту, а й з урахуванням нарахованих до сплати та непогашених відсотків та санкцій (неустойки), що не погашені позичальником станом на перше число попереднього місяця.

Тобто, фактично банком нараховано відсотки на відсотки.

В той час, нарахування процентів на інші (окрім розміру кредиту) суми, в тому числі пеню, прострочені проценти, тощо, не відповідає правовій природі даного виду зобовязання (процентам), визначеним положеннями статті 1048 ЦК та ст. 536 ЦК України.

Відповідно до приписів ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, тобто від тіла кредиту. За такого суд вважає необхідним стягнути суму процентів, починаючи за період з 30 вересня 2014 року у наступному розмірі:

За період з 30.09.2014 року про 31.12.2016 року (824 дні, процентна ставка 2,5 %):

3772,55 грн. простроченої заборгованості х 824 дні заборгованості х 2,5%х12/360 = 2554,99грн.

За вищевказаного розрахунку сума процентів становить: 2597,70 грн. станом на 29.09.2014 р. + 2554,99 грн. ( за період з 30.09.2014 р. по 31.12.2016 р.) = 5152,69 грн.

Окрім цих сум (а.с. 51-52), ОСОБА_2 нараховані пеня 2236,60 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф 807,88 грн. (процентна складова).

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника за порушення клієнтом строків платежів за будь з яких грошових зобовязань, передбачених умовами Договору, у виді штрафу, що також дублюється довідкою про умови кредитування (Тарифами).

Штраф визначено у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

В той же час, зі змісту довідки про умови кредитування вбачається, що умовами Договору також передбачена відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості у виді пені (а.с. 8).

Тобто, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення порушення строків сплати суми кредиту та процентів, у виді штрафу та пені, які є різновидами неустойки, тоді як особа не може нести двічі відповідальність за одне й те саме порушення, що гарантовано Конституцією України (ст. 61).

Вказана правова позиція висловлена в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 р., від 6 листопада 2013 року (№6-116цс13).

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 11161,84 грн., з яких: заборгованість по кредиту 3772,55 грн., проценти 5152,69 грн. та пеня 2236,60 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, а також з урахуванням розяснень, що містяться у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1008 грн. 00 коп. (11161,84грн. Х 100 / 17465,47= 92%, 1600 х 63% = 1008,00).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 09 червня 2011 року, що утворилася станом на 31 грудня 2016 року, в загальній сумі 11161 (Одинадцять тисяч сто шістдесят одна) грн. 84 коп., з яких: заборгованість по кредиту 3772,55грн., проценти 5152,69 грн. та пеня 2236,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати у виді судового збору в сумі 1008 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Л.М. Семенова