Справа № 648/679/17
Провадження № 2-о/648/18/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Хатункіної А.С.

заявника ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3, Білозерська селищна рада Херсонської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 завернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання зі своїм рідним братом - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме за адресою: АДРЕСА_1. Заява обґрунтована тим, що вона являється єдиною спадкоємицею, її брат ОСОБА_3 на спадщину не претендує. З 2003 року вона постійно проживала із спадкодавцем і в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину, разом з цим, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що вона не може підтвердити факт постійного проживання з ОСОБА_4, так-як її зареєстроване місце проживання відмінне від місця проживання спадкодавця, а отже вона є такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Встановлення вказаного факту їй необхідно для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 10 березня 2017 року залучено в якості заінтересованої особи Білозерську селищну раду Херсонської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала, будучи допитаною в якості свідка дала показання, що її рідний брат проживала за адресою: АДРЕСА_1. За станом здоров'я він не міг самостійно пересуватися, потребував постійного стороннього догляду, у зв'язку з чим, вона з 2003 року і до смерті ОСОБА_4 постійно проживала з останнім.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

Представник Білозерської селищної ради Херсонської області в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, заперечень щодо задоволення заяви не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дала показання, що проживає в будинку АДРЕСА_2. Заявника знає як сусідку, яка з 2003 року постійно проживала разом зі своїм братом ОСОБА_4, за яким здійснювала догляд, оскільки останній не міг самостійно пересуватися. Після смерті останнього, заявник здійснила його поховання.

Свідок ОСОБА_6, який являється сусідом заявника, дав аналогічні показання, щодо проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4.

Заслухавши показання заявниці, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, заповіту останній не склав. Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим 21 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за №45521397 від 24 жовтня 2016 року.

Відповідно до довідки Білозерської селищної ради за 302-26/1615 від 19 жовтня 2016 року на момент смерті ОСОБА_7 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 17 вересня 1952 року Білозерським РАЦС, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб за №5 від 19 жовтня 2016 року, про державну реєстрацію народження за №4 від 19 жовтня 2016 року, заявник являється рідною сестрою ОСОБА_4, і після укладення шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу на спадкування за законом мають рідні сестри, брати спадкодавця.

Зі змісту ч.1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не зверталися.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 має юридичне значення для останньої.

З паспорту ОСОБА_1 (НОМЕР_3, виданого 18 листопада 1999 року Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області), вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 місце проживання заявниці було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Зі змісту ч.10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що сам факт відмінності реєстрація місця проживання заявниці від місця проживання спадкодавця, не є безумовним твердженням того, що вони не проживали постійно разом.

З довідок Білозерської селищної ради Херсонської області за №1108 від 28 лютого 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_4, до дня смерті останнього, за адресою: АДРЕСА_1.

З роз'яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Аналізуючи вказані письмові докази зокрема довідку органу місцевого самоврядування, яка повністю узгоджуються з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт, що ОСОБА_1 фактичного постійного проживала разом із ОСОБА_4, до дня смерті останнього, за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. 1268 ЦК України, ст. 7, 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 256, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала з ОСОБА_4, по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко