Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/10598/16-ц

Провадження № 2/185/1202/17

09 березня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий суддя Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2016 р. позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів, яким із урахуванням доповнень до позову від 09.03.2017 р., просили позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2; доньки ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3, та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100грн. до досягнення дітьми повноліття, позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100грн. до досягнення дитиною повноліття; позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських відносно доньки ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100грн. до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказували, що донька позивачів, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має двох малолітніх дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які знаходиться на вихованні, та на повному матеріальному забезпеченні у позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дітей; не спілкуються з дітьми взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дітей; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними належної освіти. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, останній цією заявою надав свою згоду на позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 нотаріально посвідченою заявою надав свою згоду на позбавлення батьківських прав по відношенню до ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вважають, що даними заявами вказані відповідачі свідомо підтвердили той факт, що доля своїх дітей їм не цікава і вони не мають бажання брати на себе вдповідальність, щодо виховання своїх дітей.

Заявою від 09.03.2017 р. позивачі просили ухвалити по справі заочне судове рішення за відсутністю позивача за наявними матеріалами.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_7 (а.с.7). ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, народився син ОСОБА_6 (а.с.8).

Із Акту обстеження житлово-побутових умов від 02.12.2016 р. вбачається, що засвідчено, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 створили належні умови для проживання та нормального розвитку дітей за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14).

Із довідки та характеристики, складеної дошкільним навчальним закладом №60 від 06.12.2016року випливає, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує дошкільний навчальний заклад №60 з 01.08.2014року, ОСОБА_3 до закладу не з'являється. Так само, характеристикою з місця проживання ОСОБА_3 підтверджується той факт, що ОСОБА_3 неодноразово залишала дітей своїм батькам, а сама зникала з дому на довгий час.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопад 2016року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 184 КпАП України за невиконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання своїх малолітніх дітей (а.с.20).

ОСОБА_5, нотаріально посвідченою заявою заявив про згоду на позбавлення батьківських прав по відношенню до ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.18). Тапк само, нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_4 заявив про свою згоду на позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).

Таким чином, з огляду на вищевикладене судом встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкають разом з позивачами та перебувють у останніх на утриманні.

Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно Міжнародної конвенції ООН "Про права дитини" (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання батьками своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про дітей та матеріально їх не забезпечують, не спілкується з дитинами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідачів до дітей, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити відповідачів батьківських прав відносно дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України зазначає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Дана норма закріплена і у Законі України «Про охорону дитинства», згідно ч. 4 ст. 12 якого, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Згідно ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 166, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-III, ч.4 ст.169, ст.ст. 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2; доньки ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3, та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100грн. до досягнення дітьми повноліття, позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100грн. до досягнення дитиною повноліття; позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських відносно доньки ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100грн. до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій