Справа № 500/5883/16-ц
Провадження № 2/500/1222/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Швець В.М.
при секретарі Борчану О.М.
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу внаслідок невиконання рішення суду, -
Відповідачка у судове засідання викликалася належним чином, але не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивачки, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2012 року на її користь з ОСОБА_3 стягнуто основного боргу в сумі 398635грн., штраф в сумі 3986грн. 35коп., судові витрати в сумі 1820грн., а всього 404441грн. 35коп., які до теперішнього часу не сплачені.
Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не надала суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у частині п'ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.
З огляду на зазначене, установивши, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2012 року на її користь з ОСОБА_3 стягнуто грошову суму основного боргу в розмірі 398635грн. і таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобов'язанням, суд доходить висновку щодо наявності між сторонами грошових зобов'язань, які ОСОБА_3 належним чином не виконує, що дає підстави для стягнення на користь позивачки інфляційних витрат за весь час прострочення та 3 відсотків річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов'язання, оскільки боржник зобов'язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.11,509,625 ЦК України, ст.ст.10,11,57-60,88,209,212-215,224 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу внаслідок невиконання рішення суду задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя: ОСОБА_4