Справа № 454/1292/15 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/783/1240/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

при секретарі: Цапові П.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Сокальського районного суду 22 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 22 листопада 2016 рокузадоволено заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Визнано виконавчий лист, виданий Сокальським районним судом Львівської області 21 квітня 2016 року у цивільній справі №454/1292/15-ц щодо звернення стягнення на майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, а саме квартиру в АДРЕСА_1, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалу суду оскаржив позивач - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк».

В апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а викладені у ній висновки суду суперечать обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», прийнята з порушенням вимог ч.2, 4 ст.369 ЦПК України, без врахування положень ст.14 ЦПК України, ст. 129 конституції України, що відповідно до ст.312 ЦПК України є підставою для її касування. Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що при видачі виконавчого листа судом було допущено помилку, оскільки при його оформленні в точній заповідності не було перенесено резолютивну частину судового рішення, зокрема, в частині застереження щодо заборони його виконання на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Зазначене є підставою для звернення в суд з заявою про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа. Оскільки, обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа відсутні, обов'язок боржника, щодо виконання вказаного виконавчого листа станом на день розгляду заяви був наявним, доказів про припинення зобов'язань боржника, суду не надано, однак наявні були обмеження щодо його виконання, відтак, суд дійшов до помилкового висновку про підставність поданої відповідачем заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, задовольняючи заяву боржника, суд створив ситуацію, за якої неможливо буде виконати судове рішення, чим грубо порушив вимоги ст.14 ЦПК України, ст. 129 Конституції України, оскільки за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких вони ухвалено, може бути видано лише один виконавчий лист, а відтак просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 - відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи і дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, розглянути справу у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що із копії виконавчого листа вбачається, що судом помилково видано виконавчий лист без зазначення обмеження щодо його виконання в частині звернення стягнення на майно, що належить на праві власності відповідачу згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Проте, погодитись із вказаним висновком суду колегія суддів не може із врахуванням наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 06.08.2015 по справі № 454/1292/15-ц, позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задоволено частково.

В рахунок заборгованості відповідача ОСОБА_3 по договору відновлювальної кредитної лінії №2935 від 04.07.2007р., яка станом на 07.05.2015р. становить 6187,17 дол. США, з яких: 2893 дол. США залишок строкового кредиту; 2498,11 дол. США залишок прострочених платежів по кредиту; 55,39 дол. США залишок нарахованих відсотків; 385,95 дол. США залишок прострочених платежів по відсотках; 248,55 дол. США сума нарахованої пені по кредиту; 20,51 дол. США сума нарахованої пені по відсотках; 77,56 дол. США 3% річних від прострочених сум по тілу кредиту; 8,11 дол. США 3% річних від прострочених сум по відсотках, звернуто стягнення на майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, а саме: квартиру загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаної квартири Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», шляхом проведення прилюдних торгів із встановленням початкової ціни реалізації предмета іпотеки, яка згідно звіту про оцінку майна наданого ТзОВ «Термін ЛТД» станом на 06.04.2015р. складає 459 200 грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 1276 (одну тисячу двісті сімдесят шість) грн. 88 коп. та 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

На час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню.(а.с.155-160)

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08.02.2016 року вищезазначене рішення залишено без змін.(а.с.237-242)

Відповідно до ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника, виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а в разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Колегію суддів, із копії виконавчого листа виданого Сокальським районним судом Львівської області 21.04.2016р. на виконання вищевказаного рішення, встановлено, що такий видано без зазначення обмеження щодо його виконання в частині застереження щодо заборони його виконання на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Зазначене є підставою для звернення в суд з заявою про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції не врахував, що ч.2 ст. 369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-ХІV є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК. Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Враховуючи, що обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа відсутні, обов'язок боржника, щодо виконання вказаного виконавчого листа станом на день розгляду заяви був наявним, доказів про припинення зобов'язань боржника, суду не надано, однак наявні були обмеження щодо його виконання, суд дійшов до помилкового висновку про підставність поданої відповідачем заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин ухвала суду не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, 313, п.6 ч.1 ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року- скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1378 грн..

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета