Справа № 308/8338/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів БИСАГИ Т.Ю., КОЖУХ О.А.

при секретарі СОЧЦІ І.І.

за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді подання заступника начальника Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Закарпатській області Венжеги М.Р. про визначення частки у спільній сумісній власності, за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 7 жовтня 2016 року -

в с т а н о в и л а :

11.09.2015 МВ ДВС Ужгородського міськрайуправління юстиції звернувся до суду із поданням про визначення частки у спільній сумісній власності по справі № 308/8338/14 мотивуючи наступним. На виконанні у органі ДВС перебуває виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 308/8338/14, виданого 25.05.2015 Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1796182,28 грн боргу за договором позики та 3654,00 грн і 121,80 грн судових витрат, а також із примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/6326/2012, виданого 01.10.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 210756,35 грн.

26.05.2015 відкрито виконавче провадження, добровільно судові рішення боржником не виконуються, тому 05.06.2015 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження. Під час здійснення виконавчого провадження з'ясовано, що відкритих у банках рахунків боржник не має, зареєстрований він за адресою: АДРЕСА_1, а відповідно до довідки Відділу РАЦС Воловецького райуправління юстиції він перебуває у шлюбі із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 26.01.2009 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6

Виходячи з положень ст.ст. 60, 62 СК України щодо належності набутого в шлюбі майна до спільної сумісної власності із презумпцією рівності часток кожного з подружжя у праві власності, керуючись нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 379 ЦПК України щодо визначення за поданням державного виконавця судом частки у спільному майні, на яке звертається стягнення, ініціатор подання просив визначити частку боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, у будинку АДРЕСА_1 в розмірі 1/2.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.10.2016 у задоволенні подання відмовлено.

Стягувач ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5, ухвалу суду оскаржив як незаконну та необґрунтовану, оскільки суд не врахував істотних обставин, що мають значення в справі, та вимог закону. Так, будинок був уже станом на лютий 2005 року збудований на земельній ділянці, яка була придбана дружиною боржника під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу. Шлюб був розірваний у вересні 2004 року, однак, колишнє подружжя має трьох дітей, двоє з яких народилися після розірвання шлюбу, боржник і надалі продовжує проживати в тому ж будинку, фактично - однією сім'єю із колишньою дружиною, тому суду належало керуватися нормами ст. 74 СК України щодо належності особам, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майна на праві спільної сумісної власності. Просить ухвалу скасувати, подання держвиконавця - задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, яка вважає апеляцію необґрунтованою, просить її відхилити, а судове рішення - залишити без змін, і пояснила, зокрема, що ОСОБА_1 постійно працює в Києві, однак, дійсно приїжджає періодично щоб спілкуватися із дітьми, що, однак, не означає спільного проживання однією сім'єю із колишньою дружиною без реєстрації шлюбу, розглянувши відповідно до ст. 305 ч. 2 ЦПК України справу у відсутність інших учасників процесу, обговоривши їх доводи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності. Ухвала суду відповідає вимогам закону.

Встановлено, що на виконанні у МВ ДВС Ужгородського міськрайуправління юстиції перебуває виконавче провадження № 47659964, що було відкрите 26.05.2015, із примусового виконання виконавчого листа № 308/8338/14, виданого 25.05.2015 Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1796182,28 грн боргу за договором позики та 3654,00 грн і 121,80 грн судових витрат, у рамках цього провадження держвиконавцем 05.06.2015 накладено арешт на все майно боржника та заборонено його відчуження, у числі іншого майна 29.02.2016 описано й 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 2-12, 29-30 та ін.).

Акт про прийняття будинку в експлуатацію був складений 05.06.2008, був затверджений рішенням Ужгородського міськвиконкому від 24.12.2008 № 518, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано 27.01.2009 за ОСОБА_6 (а.с. 15, 16, 115-117).

Звертаючись із поданням, що розглядається, до суду, держвиконавець виходив із того, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 перебувають у шлюбі, і відповідним чином мотивував подання, матеріально-правовими підставами для задоволення якого визначав положення ст.ст. 60, 63 СК України. Факт перебування указаних осіб у шлюбі підтверджував листом Відділу РАЦС Воловецького райуправління юстиції від 08.05.2015 № 802/08.2-4.5 про те, що 04.05.1996 вони уклали шлюб, цього дня був складений відповідний актовий запис № 18 (а.с. 13). Утім, лист органу РАЦС містить лише інформацію про укладення шлюбу, а не про перебування ОСОБА_1 і ОСОБА_6 у шлюбі на час складання листа.

У справі наявна копія рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.09.2004 з відміткою суду про набрання ним законної сили 08.10.2004, яким шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_6, що був зареєстрований 04.05.1996 у Воловецькій сільській раді Закарпатської області за актовим записом № 18, розірвано (а.с. 109-110). Належно засвідчену судом копію цього рішення, що її пред'явила представник ОСОБА_2, апеляційний суд оглянув у судовому засіданні, копія, що є в справі, відповідає оглянутому документу. Отже, шлюб припинився з 08.10.2004 (ст. 114 ч. 2 СК України).

За таких обставин, суд першої інстанції не мав підстав для задоволення подання держвиконавця з тих мотивів, якими воно обґрунтовувалося, суд дав правильну оцінку наявним у справі доказам і матеріалам. Право власності на нерухоме майно, про визначення частки боржника в якому поставив питання держвиконавець, було оформлено одноосібно ОСОБА_6 після припинення шлюбу. Діючи в межах підстав подання та його предмету, суд не вправі був за них виходити (ст. 8 ч. 8, ст. 11 ч. 1 ЦПК України).

В силу особливостей вирішення питання про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, за правилами ст. 379 ЦПК України, ст. 52 ч. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що була чинною на час звернення із поданням до суду), у такий спосіб частку у спільному майні може бути визначено за наявності безспірно встановленого, зафіксованого і оформленого права на майно, відсутності спору про право на таке майно і т.ін., що зумовлює можливість вирішення питання щодо частки боржника в майні у непозовному провадженні.

Тим часом, доводи апеляції стягувача поза тим, що виходять власне за межі підстав, з яких вносив до суду подання держвиконавець, вказують на необхідність для підтвердження її доводів з'ясування та встановлення нових (додаткових) фактів і обставин щодо набуття у власність нерухомого майна, про яке йдеться, а відтак, і для визначення частки боржника в ньому для подальшого звернення стягнення на неї, якщо така має місце, зокрема:

зведення будинку на земельній ділянці, купленій ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2003 із наступною видачею їй 15.09.2003 Державного акту серії ЗК № 017111 на право власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 (а.с. 105, 106);

час зведення і ступінь готовності будинку на відповідний момент (період), оскільки сторона стягувача посилаючись на технічну документацію стверджує про повну готовність будинку станом на 01.02.2005 (а.с. 102-104, 111, 114 та ін.);

факт проживання у відповідний період часу ОСОБА_1 і ОСОБА_6 однією сім'єю не перебуваючи в шлюбі між собою у контексті майнових прав і обов'язків цих осіб (ст. 3 ч. 4, ст. 74 СК України).

Такі факти і обставини, що вказують на наявність спору про право, можуть з'ясовуватися лише у позовному провадженні за участю, в усякому разі, й ОСОБА_6, у якому сторонами можуть бути реалізовані процесуальні права, виконані процесуальні обов'язки щодо доказування передбаченими у позовному провадженні процесуальними засобами обставин, що мають значення в спорі (ст. 179 ч. 1 ЦПК України). З урахуванням правил, установлених Главою 26 ЦК України та іншими нормами законодавства, можуть бути встановлені й інші обставини, що мають значення та пов'язуються з часом виникнення, характером та обсягом цивільних прав і обов'язків відповідних осіб.

Наведене вочевидь приводить до висновку про відсутність передбачених законом матеріально- і процесуально-правових підстав для задоволення подання держвиконавця. Суд першої інстанції вірно вказав на відсутність у справі доказів щодо володіння ОСОБА_1 майном, про визначення частки в якому поставив питання держвиконавець, доказів щодо наявності у боржника із ОСОБА_7 права спільної власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Питання, які поставив стягувач в апеляційній скарзі, лежать за межами вирішення подання держвиконавця.

Відтак, доводи апеляції законності ухвали суду першої інстанції не спростовують, тому на підставі ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України скаргу слід відхилити, ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 7 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді