Справа № 182/7299/16-ц
Провадження № 2/0182/965/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.01.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_4, яка на момент своєї смерті проживала за адресою: АДРЕСА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року серії НОМЕР_1, виданого Управлінням ЖКГ м.Нікополя. За своє життя мати щодо належного їй майна заповіту не залишила. Тому спадкоємцями першої черги за законом усього майна, яке належало померлій, є її діти: він - позивач по справі - та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3. В передбачений законом строк відповідач ОСОБА_2 звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Він спадщину прийняв в порядку ст.1268 ЦК України як спадкоємець, який зареєстрований і проживав за однією адресою зі спадкодавцем. ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 Незважаючи на подані ними документи, листом від 10.02.2011 року № 281/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2, їм було відмовлено в зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме ? частина квартири АДРЕСА_3, ОСОБА_4 не була виділена при її житті. Для вирішення цього питання їм було запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року серії НОМЕР_1, двокімнатна квартира перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без визначення часток. Право власності на квартиру зареєстровано в Комунальному підприємстві „Нікопольське МБТІ" 28.01.2008 року. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ст.367 ЦК України). Входячи з норм ч.2 ст.370 ЦК України про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, з врахуванням вищезазначених норм Цивільного кодексу України, можна вважати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належало по ? частині квартири, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1, кожному, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року серії НОМЕР_1, виданого управлінням житлово-комунального господарства м.Нікополя. Окрім того, в співвласника квартири ОСОБА_1, який також є одним із спадкоємців померлої ОСОБА_4, виникли складнощі щодо визначення в подальшому його частини в спільному сумісному майні, оскільки один із співвласників квартири помер і в свою чергу він не має можливості визначити свою частку в порядку, передбаченому законом (ст.370 ЦК України), а лише в судовому порядку. Майно, залишене після смерті матері, ними приймається за законом. Спору щодо поділу цього майна, у них з сестрою не має, оскільки нею до нотаріальної контори була подана заява про відмову від прийняття спадщини на користь одного зі спадкоємців. На даний час він як спадкоємець за законом не має можливості набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. Тому просить суд встановити частки в праві спільної сумісної власності за кожним співвласником: ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по ? частині кожному, квартири розміщеної за адресою: АДРЕСА_1, яка перебувала у їх спільній сумісній власності, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року серії НОМЕР_1, виданого управлінням житлово-комунального господарства м.Нікополя, та визнати за ним право власності на 1/6 частину двокімнатної квартири, загальною площею - 46.0 кв.м., та житловою площею - 28.9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року серії НОМЕР_1, виданого Управлінням ЖКГ м.Нікополя), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину квартири, в якій посилається на ті ж самі обставини, що й позивач ОСОБА_1, і теж просить встановити частки в праві спільної сумісної власності за кожним співвласником: ОСОБА_1 і ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по ? частині кожному, в квартирі АДРЕСА_4, яка перебувала у їх спільній сумісній власності, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року серії НОМЕР_1, виданого управлінням ЖКГ м.Нікополя, та визнати за ним право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_4, загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м. (у тому числі: перша кімната 12,4 кв.м.; друга кімната 16,5 кв.м.; кухні площею 5,7 кв.м.; ванної кімнати 2,0 кв.м.; туалету 0,9 кв.м.; коридору 5,1 кв.м.; вбудованої шафи 2,5 кв.м.; балкона 0,9 кв.м.); що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року, серії НОМЕР_1, виданого Управлінням ЖКГ м.Нікополя, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви, в яких просять справу розглянути в свою відсутність, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 свій позов підтримав в повному обсязі і на задоволенні позову наполягав, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 не заперечував (а.с.66.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення первісного позову ОСОБА_1 не заперечував, на задоволенні свого зустрічного позову наполягав (а.с.67).

Відповідачка ОСОБА_3 проти задоволення первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 не заперечувала (а.с.68).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати сторін по справі ОСОБА_4 (а.с.11, 56), яка на момент своєї смерті проживала за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.50). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/2 частини двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року серії НОМЕР_1, виданого Управлінням ЖКГ м.Нікополя (а.с.14-17, 46). За своє життя спадкодавиця щодо належного їй майна заповіту не залишила. Тому спадкоємцями першої черги за законом усього майна, яке належало померлій, є її діти: позивач по справі ОСОБА_1 (а.с.13) та відповідачі ОСОБА_2 (а.с.12, 44) і ОСОБА_3 (а.с.42, 43). В передбачений законом строк відповідач ОСОБА_2 звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.61). Позивач спадщину прийняв в порядку ст.1268 ЦК України як спадкоємець, який зареєстрований і проживав за однією адресою зі спадкодавцем. ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 (а.с.21, 62). Незважаючи на подані сторонами по справі документи, листом від 10.02.2011 року № 281/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2, їм було відмовлено в зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме ? частина квартири АДРЕСА_3, ОСОБА_4 не була виділена при її житті (а.с.18, 60). Для вирішення цього питання сторонам по справі було запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року серії НОМЕР_1, двокімнатна квартира перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без визначення часток (а.с.14-17). Право власності на квартиру зареєстровано в КП „Нікопольське МБТІ" 28.01.2008 року (а.с.14-15). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ст.367 ЦК України). Виходячи з норм ч.2 ст.370 ЦК України про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, з врахуванням вищезазначених норм ЦК України, можна вважати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належало по ? частині квартири, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1, - кожному, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року серії НОМЕР_1, виданого управлінням ЖКГ м.Нікополя. Майно, залишене після смерті спадкодавиці, сторонами по справі приймається за законом. Спору щодо поділу цього майна, у них з відповідачкою ОСОБА_3 не має, оскільки нею до нотаріальної контори була подана заява про відмову від прийняття спадщини на користь одного зі спадкоємців.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі і первісного, і зустрічного позовів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити частки в праві спільної сумісної власності за кожним співвласником: ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по ? частині кожному, квартири розміщеної за адресою: АДРЕСА_1, яка перебувала у їх спільній сумісній власності, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року, серії НОМЕР_1, виданого управлінням житлово-комунального господарства м.Нікополя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину двокімнатної квартири, загальною площею - 46,0 кв.м., житловою площею - 28,9 кв.м. (у тому числі: перша кімната 12,4 кв.м.; друга кімната 16,5 кв.м.; кухня, площею 5,7 кв.м.; ванна кімната 2,0 кв.м.; туалет 0,9 кв.м.; коридор 5,1 кв.м.; вбудована шафа 2,5 кв.м.; балкон 0,9 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року, серії НОМЕР_1, виданого Управлінням ЖКГ м.Нікополя), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири, загальною площею - 46,0 кв.м., житловою площею - 28,9 кв.м. (у тому числі: перша кімната 12,4 кв.м.; друга кімната 16,5 кв.м.; кухня, площею 5,7 кв.м.; ванна кімната 2,0 кв.м.; туалет 0,9 кв.м.; коридор 5,1 кв.м.; вбудована шафа 2,5 кв.м.; балкон 0,9 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року, серії НОМЕР_1, виданого Управлінням ЖКГ м.Нікополя, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал