Справа № 682/1984/16-ц
Провадження № 4-с/682/1/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.

заявниці ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

25.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою до Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування скарги вказувала, що в провадженні Славутського МР ВДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Головним державним виконавцем цього відділу ОСОБА_2 була нарахована заборгованість 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону України «Про державний бюджет 2015 рік» та про «Державний бюджет 2016 рік» в сумі 3583,42 станом на 22.07.2016 року, з якої ОСОБА_4 було сплачено 1937,10 грн., не доплачено станом на 01.08.2016 року 1309,50 грн. Вказує, що боржник є засновником і власником СФГ «Клепачі», що має статус сімейного фермерського господарства. Керівництво господарством ОСОБА_4 здійснює починаючи з лютого 2012 року через керівника ОСОБА_5, яка є його дружиною. Як засновник і власник СФГ «Клепачі» ОСОБА_4 заробітну плату не отримує, його дохід є сума доходу СФГ «Клепачі» отримана від реалізації сільськогосподарської продукції. Вказує, що боржник через суд оформляє право власності на земельні ділянки, як на спадкове майно отримане від жителів сіл Клепачі, Мирутин, Волиця, Дяків, Ганнопіль, Довжки, В. Скнит, Хоняків і що за ОСОБА_4 станом на 01.01.2015 рахується 605 земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 1268.8575 га. Зазначає, що за інформацією Славутської ОДПІ від 16.06.2016 року сума доходу СФГ «Клепачі», отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, продуктів її переробки та від надання супутніх послуг за 2015 рік, складає 41113825,20 грн., а загальна сума доходу сільськогосподарського товаровиробника складає 44162829,20 грн. Вказує, що 02.08.2016 вона звернулась з заявою до начальника Славутського МР ВДВС ОСОБА_6 про нарахування ОСОБА_4 заборгованості по сплаті аліментів, як власнику СФГ «Клепачі» з вказаного доходу фермерського господарства, а 16.08.2016 року звернулась з заявою про накладення арешту на майно та кошти СФГ «Клепачі» та ОСОБА_4, що знаходяться на його рахунках в установах банків. Однак, вказаним відділом ДВС ОСОБА_1 відмовлено в нарахуванні заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів з доходу СФГ «Клепачі» та в накладенні арешту на майно та кошти вказаного фермерського господарства та ОСОБА_4 Просить визначити незаконною бездіяльність державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, зобовязати державного виконавця накласти арешт на майно та кошти СФГ «Клепачі» та ОСОБА_4, що знаходяться на рахунках в установах банків, зобовязати державного виконавця нарахувати заборгованість по сплаті аліментів з загального доходу СФГ «Клепачі» за 2015 рік з суми 44162829,20 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою скаргу з викладених у ній підстав.

Представник Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області проти задоволення скарги заперечує, оскільки відсутні жодні докази, які б підтверджували викладені у скарзі обставини.

ОСОБА_3 - представник за довіреністю боржника ОСОБА_4, залученого судом до участі в розгляді справи, заперечив проти скарги та вказав, що скарга є необгрунтованою, оскільки засновником господарства СФГ «Клепачі» є ОСОБА_5, якій ОСОБА_4 за договором купівлі продажу корпоративних прав від 21.02.2012 відчужив свої корпоративні права СФГ «Клепачі». Таким чином ОСОБА_4 отримує в даному господарстві лише заробітну плату працюючи на посаді агронома. Вказує, що за таких обставин в державного виконавця відсутні законні підстави для нарахування ОСОБА_4 заборгованості по аліментах з доходу СФГ «Клепачі» за 2015 рік.

Дослідивши матеріали справи, наявні в ній письмові докази, заслухавши учасників процесу суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом обєктивно встановлено, 04.03.2016 державним виконавцем Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (далі відділу ДВС) ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП № 50383727 з примусового виконання виконавчого листа № 682/2133/14-ц, виданого Славутським міськрайонним судом 12.06.2015, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки Вероніки, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

02.08.2016 року позивачкою подано до відділу ДВС заяву про нарахування ОСОБА_4 заборгованості по аліментах з суми доходу СФГ «Клепачі» за 2015 рік. Відділом ДВС в задоволенні даної заяви було відмовлено з підстав того, що СФГ «Клепачі» не є стороною виконавчого провадження.

Згідно повідомлення ПФ України від 15.08.2016 державним виконавцем вказаного відділу ДВС встановлено, що ОСОБА_4 офіційно працевлаштований в СФГ «Клепачі», с. Клепачі Славутського району Хмельницької області. 12.09.2016 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на дохід боржника ОСОБА_4, яку направлено на виконання за місцем його роботи до СФГ «Клепачі».

На день розгляду справи в суді стягнення аліментів за виконавчим документом з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 проводиться із заробітку боржника по місцю його роботи, тобто в СФГ «Клепачі».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фермерське господарство» Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно п. 1.2. Статуту Селянського (фермерського) господарства «Клепачі», с. Клепачі Славутського району Хмельницької області (далі Статуту), засновником даного господарства є ОСОБА_5.

Відповідно до п. 1.3. Статуту ОСОБА_4 є членом даного фермерського господарства.

Доходи господарства входять до складу його майна (п. 6.1. Статуту).

Згідно п. 12.1. трудові відносини між членами господарства, господарством та засновником визначаються і регулюються колективним договором.

Оплата та інші умови праці членів господарства встановлюються відповідно до чинного законодавства та визначених ним умов (п. 12.4. Статуту).

ОСОБА_4 свої корпоративні права члена Селянського (фермерського) господарства «Клепачі» 21.02.2012 відчужив засновнику господарства ОСОБА_5 про що свідчить договір купівлі продажу корпоративних прав СФГ «Клепачі».

ОСОБА_4 в СФГ «Клепачі» отримує дохід лише у формі заробітної плати, оскільки офіційно працює агрономом даного господарства. Бухгалтерією СФГ «Клепачі» проводяться утримання аліментів із заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відповідності до резолютивної частини виконавчого документа, що підтверджується свідченнями державного виконавця.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця (ч. 6 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 цього Кодексу).

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З підстав викладеного, здійснивши системний аналіз правових норм, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо примусового виконання виконавчого листа № 682/2133/14-ц, виданого Славутським міськрайонним судом 12.06.2015, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки Вероніки були вчинені відповідно до закону, бездіяльність відсутня, тому скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем вжито всіх необхідних виконавчих дій з метою забезпечення належного виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь.

Враховуючи викладене та керуючись: ст.ст. 60, 383 389, 293, 294 ЦПК України, ст. ст. 1, 24, 48, 68, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження» ,суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 до Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.