Дата документу 28.03.2017
Справа № 501/1973/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Чорноморськ..

27 березня 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

при секретарі Щипанській Н.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморськ Одеської області цивільну справу за позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 14.09.2006 року з відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 06/95/105, у відповідності до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5 200,00 доларів США на умовах визначених зазначеним договором. В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору був укладений договір поруки № 07-15/879 з ОСОБА_3.

Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 15.04.2016 року виникла заборгованість у розмірі 192 400,47 грн., яка складається з наступного:

- 103 821,65 грн. заборгованість за кредитом;

- 88 578,82 грн. заборгованість по відсоткам;

- 2 850,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- 0,00 грн. за несвоєчасність повернення кредиту.

- 0,00 грн. за несвоєчасність повернення відсотків.

Добровільно відповідач сплачувати заборгованість не бажає. У звязку з чим, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 192 400,47 грн. та судові витрати у розмірі 2 886,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити, вважає, що діє пункт договору, відповідно якого договір про надання кредиту діє до повного погашення кредиту.

Відповідачка ОСОБА_2 надала до суду заперечення, не погодилася з позовом ПАТ «Укрсоцбанк», просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що дійсно 14.09.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 06/95/105, у відповідності до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі доларів США на умовах визначених зазначеним договором (а.с. 12-15).

Через порушення умов кредитного договору станом на 15.04.2016 року виникла заборгованість у розмірі 192 400,47 грн., яка складається з наступного:

- 103 821,65 грн. заборгованість за кредитом;

- 88 578,82 грн. заборгованість по відсоткам;

- 2 850,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- 0,00 грн. за несвоєчасність повернення кредиту.

- 0,00 грн. за несвоєчасність повернення відсотків.(а.с. 5-6).

В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору був укладений договір поруки № 07-15/879 з ОСОБА_3.(а.с. 17-18).

В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору був укладений договір застави майна № 07-15/866 з ОСОБА_2 (а.с. 19-23). Представником позивача не надано суду будь-яких доказів визнання боргу відповідачами.

Доводи представника позивача, що кредитним договором встановлено його дію до повного виконання суд оцінює критично з наступних підстав.

Умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язань не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (частина перша статті 251, стаття 256 ЦК України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу.

Відповідно ст. 1054 ЦК України, За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Даною нормою визначено, що дія позовної давності прямо пов'язана з порушенням права.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Заяви позичальника та домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

Згідно із частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє субєктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обовязок боржника за договором.

Правила частини четвертої статті 559 ЦК України встановлюють припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобовязання встановлений не був.

Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобовязання за договором поруки у звязку з припиненням такого зобовязання поручителя.

За змістом речення першого та третього зазначеної статті кредитор повинен встигнути звернутись до поручителя з вимогою про виконання останнім свого обовязку за договором поруки, у тому числі в примусовому порядку.

Відповідно до правової позиції ВСУ по справі 6-170цс13 не предявлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням.

В силу абз.2 ч. 1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач звернувся до суду за захистом свого права з порушення строку позовної давності, встановленого ст. ст. 257, 261 ЦК України, суд вважає за необхідне у задоволенні позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 210, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.256, 257, 261, 267, 553, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі у звязку зі спливом строків позовної давності звернення з позовом до суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 28.03.2017 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_4.