Справа № 145/1261/16-ц
Провадження №2/145/47/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"24" березня 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Цюпій О.П.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ОСОБА_4 Україна» в особі філії «Стояни» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що 12 грудня 2008 року між нею та ТОВ «ОСОБА_4 Україна» в особі філії «Стояни» було укладено договір оренди № 6 земельної частки (паю), відповідно до якого вона передала, а відповідач по справі прийняв у строкове платне користування земельну ділянку розміром 5,5356 в умовних кадастрових гектари, яка суміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом.

Перед укладення зазначеного договору оренди між нею та відповідачем по справі було досягнуто домовленості про те, що договір оренди має бути укладено на п'ять років.

Після підписання договору оренди їй було роз'яснено, що він має пройти реєстрацію в Тиврівському районному відділі Вінницької регіональної філії Центру державного земельного кадастру і лише після цього набуде юридичної сили. Оскільки витрати на проведення реєстрації договору оренди брав на себе орендар - ТОВ «ОСОБА_4 Україна», їй було запропоновано отримати її примірник договору оренди вже після проведення його державної реєстрації.

В подальшому вона неодноразово зверталась до відповідача по справі з вимогою про надання її примірника договору оренди, однак їй в цьому відмовляли, пояснюючи, що договір оренди було здано на реєстрацію, однак він ще не зареєстрований.

Оскільки на даний час вона має намір самостійно обробляти належну їй земельну ділянку, та знаючи, що строк оренди земельної ділянки мав складати п'ять років, вона звернулась до відповідача з заявою про виділення їй земельної ділянки в натурі.

За наслідками свого звернення вона отримала копію договору оренди № 6 земельної ділянки (паю), однак при ознайомленні з нею, нею було виявлено, що в п. 5 вказаного договору зазначено, що його укладено на 15 років, в той час як вона чітко пам'ятаю, що мова йшла саме про п'ятирічний термін оренди земельної частки (паю).

Крім того, нею було також виявлено, що підпис у вказаному договорі в графі «Орендодавець» виконано не нею, а іншою невідомою особою.

Оскільки даний договір оренди земельної ділянки (паю) нею особисто підписано не було, це свідчить про фальсифікування та підробку її підписів, що порушує надане їй чинним законодавством право на добровільне волевиявлення.

Просить договір оренди № 6 земельної ділянки (паю) від 12 грудня 2008 року, укладений між мною, ОСОБА_1 та Товариством, з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Україна», зареєстрований у Тиврівському районному відділі Вінницької регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 53 від 14.12.2010 року, визнати недійсним.

3обовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Україна» повернути належну їй земельну ділянку розміром 5,5356 в умовних кадастрових гектари, яка суміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом та розташована на території Жахнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, шляхом підписання відповідного акту приймання-передачі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позов підтримали, просять його задоволити з підстав, викладених в заяві.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що на зборах членів власників майнових паїв, що організовувала ТОВ «ОСОБА_4 Україна», де оголошувались умови взяття в оренду земельних ділянок, вона присутня не була, про їх проведення її ніхто не повідомляв. Оренду плату отримувала, так як відповідач здійснював використання її земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, мотивуючи тим, що договір оренди позивачка підписала, її підписи навіть в паспорті різняться суттєво між собою (стор.1 та 3), так само різняться її підписи в платіжних відомостях на отримання орендної плати від 16.11.2015 року та 26.10.2016 року. Крім того, відповідачка отримувала оренду плату, що також свідчить про підписання нею договору оренди та акту приймання передачі, підтверджує договірні відносини між сторонами. ТОВ «ОСОБА_4 Україна» не укладало договори оренди зі своїми пайовиками на різний строк.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно договору оренди від 12 грудня 2008 року між сторонами було укладено договір оренди № 6 земельної ділянки (паю), відповідно до якого позивач передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку в умовних кадастрових гектарах, яка совміщена в межах земельної ділянки виділеної в натурі єдиним масивом, загальною площею 5,5356 га, вид угідь - рілля ( п. 2 Договору оренди № 6 земельної ділянки (паю)).

Договір зареєстровано 14.12.2010 року в Тиврівському відділ Вінницької регіональної філії (центру ДЗК) внесено у Державному реєстрі земель та вчинено запис №53.

Договір оренди землі (у редакції Закону України «Про оренду землі», чинного на момент укладення спірного договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 18, 20 Закону).

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При вирішенні судом спору про визнання договору недійсним з підстав відсутності у сторони волі на його укладення правове значення має наявність такої волі на момент досягнення сторонами в належній формі з усіх істотних умов договору. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК, є важливим чинником, без якого неможливо укладання договору оренди. Своє волевиявлення на укладання договору учасник правочину здійснює в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (постанова Верховного Суду України від 18.12.2013 року у справі №6-127цс13, постанова від 25.12.2013 року справа №6-118цс13)

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За висновком судової почеркознавчої експертизи №3275/3275/16-21 від 30.01.2017 року підписи від імені позивача в договорі оренди земельної ділянки від 12.12.2008 року, акті прийому-передачі даної земельної ділянки від 12.12.2008 року виконані не позивачем, а іншою особою (а.с.84-88).

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що даний договір підписано позивачем спростовується висновком судової почеркознавчої експертизи №3275/3275/16-21 від 30.01.2017 року, доказами не обґрунтовані.

Так, само не доведено по справі, що позивачці повідомлялась про реальний строк дії договору оренди та сторони дійшли згоди щодо строку договору на 15 років. Доказів про її присутність на зборах власників земельних ділянок, що проводились відповідачем, де оголошувалось про наміри відповідача укласти договори оренди землі, суду не надано.

Так, свідок ОСОБА_6 директор філії «Стояни» ТОВ «ОСОБА_4 Україна» показав, що у 2006 році перед укладанням договорів оренди земельних ділянок ТОВ «ОСОБА_4 Україна» в клубі с.Жахнівка Тиврівського району проводило зборі співвласників земельних паїв сіл Жахнівка, Онитківці, Івонівці, де були оголошено про намір підприємства укласти договори оренди земельних ділянок та роз'яснені умови договорів оренди, за якими строк дії договору складав 15 років. Перед проведенням зборів були вивішені оголошення по селах, власники майнових паїв повідомлялись через працівників сільської ради. Чи була присутня на зборах ОСОБА_1 не пам'ятає. Всі договори оренди земельних ділянок укладались підприємством на 15 років. В 2016 році ОСОБА_1 звернулась до нього з проханням розірвати договір, так як вона його не підписувала. В його присутності ОСОБА_1 договір не підписувала.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він власник земельної ділянки на території Жахнівської сільської ради, уклав з ТОВ «ОСОБА_4 Україна» договір оренди в 2007р. Перед укладенням договорів в 2007р. ТОВ « ОСОБА_4 Україна» проводило збори, на яких оголошувало умови договору, строк дії договорів оголошувався 15 років. ОСОБА_1 на даних зборах не бачив. Чи укладало підприємство договори на інший строк не знає. Не був присутній під час укладення договору оренди землі між сторонами.

На виконання ч.4 ст. 10 ЦПК України судом роз'яснено представнику відповідача право про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Проте, клопотання про призначення такої експертизи представник відповідач не заявив.

Згідно видаткового касового ордеру філії «Стояни» ТОВ «ОСОБА_4 Україна» від 16.12.2014 р. ОСОБА_1 отримала орендну плату за 2014 рік в сумі 3447,79 грн.

Відповідно до видаткового касового ордеру філії «Стояни» ТОВ «ОСОБА_4 Україна» від 16.12.2014 р. ОСОБА_1 отримувала нецільову матеріальну допомогу за 2014 рік в сумі 1014,06 грн.

Згідно платіжної відомості № СТ/ВпП-054 філії «Стояни» ТОВ «ОСОБА_4 Україна» від 16.11.2015 р. ОСОБА_1 отримувала орендну плату за 2015 рік в сумі 6 344,98 грн.

Відповідно платіжної відомості від 26.10.2016 року №СТ/ВпП-073 ОСОБА_1 отримала орендну плату за 2016 рік в сумі 3447,79 грн.

Проте, отримання орендодавцем орендної плати за використання земельної ділянки, за умови, що договір оренди землі не підписувався орендодавцем, говорить лише про досягнення згоди між сторонами про тимчасове користування земельної ділянки.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 22.04.2015 року (справа №6-48цс15).

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 203, 205, 207, 215 ЦПК України, ст. 14 Закону України " Про оренду землі" від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІV,-

вирішив:

Позов задоволити.

Договір оренди № 6 земельної ділянки (паю) від 12 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством, з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Україна», зареєстрований у Тиврівському районному відділі Вінницької регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 53 від 14.12.2010 року, визнати недійсним.

3обовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Україна» повернути ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку розміром 5,5356 в умовних кадастрових гектара, яка суміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом та розташована на території Жахнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, шляхом підписання відповідного акту приймання-передачі.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_8