Справа № 149/50/17
Провадження №2/149/211/17
Номер рядка звіту 30
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.01.2017 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М.В.

при секретарі Поліщук Л.А.

за участі представника позивача- адвоката Захарченка В.М.

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_3, про відшкодування шкоди завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином.

Позов мотивований тим, що 26.02.2016 року о 21.10 год. неповнолітній ОСОБА_4, протиправно, не маючи права на керування транспортним засобом ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_1, діючи поза волею власника автомобіля, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки своєї поведінки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою використання його як засобу пересування, незважаючи на присутність позивача, який перебував неподалік власного автомобіля, скориставшись ключами, які знаходились в замку запалювання, запустив двигун автомобіля НОМЕР_2, що знаходився навпроти АДРЕСА_2 та в подальшому, не маючи права на володіння, розпорядження та користування вказаним автомобілем, привів його в рух, чим незаконно заволодів даним транспортним засобом. На викраденому автомобілі ОСОБА_4 проїхав до узбіччя дороги, що розташоване навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 та не справившись з керуванням допустив зіткнення з деревом, після чого залишивши вказаний автомобіль з місця пригоди зник. Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 77 від 25.03.2016 року встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді 26.02.2016 року склала 13398,80 грн. Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, внаслідок якого позивачеві було завдано шкоду повністю доведена під час розгляду кримінального провадження. Однак, цивільний позов, заявлений до ОСОБА_2, як до матері та законного представника неповнолітнього ОСОБА_4, судом залишено без розгляду в зв"язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з передачею останнього на поруки, роз'яснивши при цьому право цивільного позивача звертатися до суду із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Оскільки відповідачем майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля не відшкодовано в добровільному порядку, тому позивач змушений звернутись до суду із даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та просить стягнути з відповідача 13398,80 грн матеріальної шкоди, 2000 грн. витрат за надання правової допомоги.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, згідна відшкодувати сім тисяч гривень за завдану її сином майнову шкоду внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення. При цьому посилаючись на важкий матеріальний стан її сім"ї, відсутність доходів. Зазначила, що від пропозиції позивача щоб забрати автомобіль відмовилась. Також заперечила щодо стягнення з неї витрат пов"язаних з наданням правової допомоги в сумі 2000 грн.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 пояснив, що жодних притензій до відповідача у нього немає, оскільки він машину продав позивачу. Реєстраційне посвідчення на транспортний засіб він також передав позивачу, а тому вважає, що шкоду завдано ОСОБА_5

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 пояснив, що в його сім"ї важке матеріальне становище, сім"я неповна, проживають без батька, а тому шкода, яку просить відшкодувати позивач для його сім"ї непосильна. Категорично заперечує щодо стягнення з відповідача 2000 грн за надання правової допомоги.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, прийшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 128 ч. 7 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ст. 61 ч. 4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу, про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 27.12.2016 року у справі № 149/2686/16к вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України повністю доведена. Його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України з передачею на поруки педагогічному колективу ДПТНЗ Хмільницький аграрний центр ПТО строком на один рік. (а.с.4-6)

Згідно висновку експерта №77 від 25.03.2016 року матеріальний збиток завданий власнику автомобіля ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 1980 року випуску складає 13398 грн. 80 коп (а.с. 7-9)

Власником пошкодженого транспортного засобу є ОСОБА_3 (а.с.11)

Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 27.12.2016 року встановлено, що саме ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого було завдано матеріальної шкоди пошкодженням автомобіля. Тобто саме ОСОБА_4 повинен нести цивільну відповідальність за пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Згідно ст. 1193 ч.4 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою. залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин у шістнадцятирічному віці і майно необхідне для відшкодування шкоди у нього відсутнє, обов'язок по відшкодуванню завданої ним шкоди лягає на його матір, ОСОБА_2, яка належним чином не виконувала обов'язки по вихованню сина.

Відповідно до п.13 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Відповідно до п.2.2 ПДР України власник транспортного засобу може передавати транспортний засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач користувався транспортним засобом на підставі реєстраційного посвідчення на даний транспортний засіб, виданого на ім"я ОСОБА_3.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 завдану майнову шкоду в сумі 13398,80 грн.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

За приписами ст. 5 ч.1 п. 6 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. на користь держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні,

на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Оскільки представником позивача суду не було надано відповідного розрахунку витрат щодо надання правової допомоги, тому дана вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1166,1177,1179, 1193ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заподіяну її неповнолітнім сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріальну шкоду в розмірі 13398.80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Робак М. В.