РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12095/16-ц

пр. № 2-о/759/54/17

02 лютого 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Величко Т.О., при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстицій у м.Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник у справі звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись не те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2, даний факт підтверджується свідоцтвом про народження, виданий Відділом РАЦС Шевченківського району м. Києва 11 вересня 2013 року, актовий запис №115 від 24 січня 1984 року. Витягом з Державного реєстру акців цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища НОМЕР_1 від 11 вересня 2013 року. Заявник зазначила, що її батько, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3, що підтверджується: свідоцтвом про народжденя від 09 червня 1956 року, актовий запис №1399 від 09 червня 1956 року складений Відділом РАЦС Подільського району в м. Києві, факт зміни батьком заявника прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 27 липня 1983 року, актовий запис №1143 від 27 липня 1983 року Жовтневим РАЦС в м. Києві. Дід заявниці, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином ОСОБА_5, що підтверджується: Свідоцтвом про народження від 29 серпня 1975 року, актовий запис №411 від 01 квітня 1932 року, складений Відділом РАЦС Подільського району в м. Києві, архівною довідкою №02.12/У-255/174е від 26 серпня 2016 року виданою Державним Архівом м. Києва, в свідоцтві про народження діда заявника, ОСОБА_3, в графі «Батьки» вказано наступне: батько - ОСОБА_5, національність поляк, мати - ОСОБА_6, національність німка, теж саме підтверджується і архівною довідкою №02.12/У-255/174е від 26 серпня 2016 року виданою Державним Архівом в м. Києві.

Заявник зазначила, що від народження її дід, ОСОБА_3 був поляком, так само як і його батько, проживав на території України, дотримуючись традицій своєї національності в своїй сім'ї та побуті. Та оскільки, дід заявника мав вагомі підстави побоюватися утисків та переслідувань з боку Радянської влади у зв'язку зі своїм польським походженням, був вимушений приховувати свою національність. Через це, в Свідоцтві про одруження від 21.08.1955 року діда заявника, ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_7, в графі «національність нареченого» вказано «українець», з тих самих причин в свідоцтві про народження батька заявника, ОСОБА_4 (після шлюбу -ОСОБА_2), в графі «національність батька» вказано «українець».

Заявник зазначила, що її дід та прадід та їхні діти продовжували ідентифікувати себе як поляки, дотримуючись національних традицій у своїх сім'ях, батько заявника ОСОБА_2, виховувався своїм батьком у польських традиціях і дуже добре усвідомлював свою належність до польського народу, оскільки традиційно визначення національності пов'язувалось з етнічним походженням батька. Національне самовизначення заявниці, ґрунтується на тому факті, що її дід та прадід були поляками. Дід заявника, виховував своїх нащадків у традиціях своєї національності, заявниця зазначила, що асоціює себе з польським народом та вважає себе за національністю «полька», у зв'язку з цим, звернулася до суду з заявою.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву з викладених вище підстав та просив суд її задовольнити.

Зацікавлена особа у судове засідання не з»явилась, просила розглядати справу за відсутності.

Суд, заслухавши пояснення заявника, думку, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Чинним законоавством України не передбачено встановлювати юридичні факти, щодо національності громадян України, у відповідності до Указу Президента України від 31.12.1991 роу "Про порядок зміни громадянами України національності", а тому заява ОСОБА_1 є необгорунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, ст. 256-259, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстицій у м.Києві про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарга на рішення суду протягом 10 днів з часу його проголошення, а у разів відсутності осіб, протягом 10 днів з часу отримання її копії.

Суддя: Т.О. Величко