Справа № 362/2618/16-ц Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/516/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 49 24.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У травні 2016 року позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх з відповідачем неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач, маючи можливість, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, доповнивши їх вимогами про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 - 6 квітня 2000 р. н. в розмірі 1/4 частині від усіх видів його заробітку (доходу), але в розмірі не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 24 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати, в частині надання правової допомоги, в сумі 5 000 грн. на користь ОСОБА_3та судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь держави. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі, починаючи з 09.10.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 20.01.2014 року на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, видане 27 квітня 2000 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив перебування на утриманні саме своєї матері та відсутності матеріальної допомоги від батька.

У відповідності до договору про надання освітніх послуг №15.141 від 28 серпня 2015 року, укладеного між Київським кооперативним інститутом бізнесу і права та позивачем, її син - неповнолітній ОСОБА_4, навчається на денній формі навчання факультету «Правознавство», при вартості навчання 36 400 грн.

Відповідно до довідки ПП «Трансоіл Груп» від 17.10.2016 року № ЦО-00000580, відповідач працює у вище зазначеному підприємстві на посаді водія автотранспортних засобів, його дохід за період з 1 квітня по 30 вересня 2016 року склав 10 700 грн.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2, проживає в АДРЕСА_1, разом з ним проживають його батьки - ОСОБА_7, та ОСОБА_8, які згідно наданої представником відповідача медичної документації мають ряд захворювань та потребують стороннього догляду.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 180, 181, 184 СК України та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач не виконує свої зобов'язання, а тому позов є обґрунтованим та стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в частці від доходу.

При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, суд першої інстанції взяв до уваги те, що дитина проживає разом з позивачкою, а також матеріальне становище платника аліментів, перебування на його утриманні непрацездатних батьків.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення 5000 грн. витрат на правову допомогу, виходив з того, що такі вимоги відповідають вимогам закону.

Колегія суддів не може погодитися з ухваленим судом рішенням в частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу виходячи з наступного.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допущені до участі в розгляді справи в якості осіб, які надають правову допомогу, ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та адвокатом Невмержицьким В.І. укладено договір про надання адвокатських послуг, а саме: представництво інтересів замовника у Васильківському міськрайонному суду Київської області у цивільній справі № 362/2618/16-ц за позовом замовника до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини (а/с 25-26).

Із журналу судових засідань вбачається, що Невмержицький В.І. брав участь у справі як представник позивача, а не особа, яка надає правову допомогу (а/с 40, 62-63).

Відомості про те, що останній був допущений до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні.

Таким чином, погодитися з оскаржуваним судовим рішенням в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, стягнення витрат на правову допомогу, неможливо.

За таких обставин у суду не було підстав стягувати з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правову допомогу, тому на думку колегії суддів рішення суду необхідно скасувати в частині стягнення судових витрат за надання правової допомоги, в сумі 5000 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року в частині стягнення витрат за надання правової допомоги в сумі 5000 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на адвокатські послуги в сумі 5000 грн. відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :