Справа № 565/62/17
Провадження № 2/565/155/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Мануляка Ю.В.,

при секретарі судового засідання Нафєєвій Н.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 02.03.2002 р. у Великожолудській сільській раді Володимирецького району Рівненської області, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно та залишення їх з матірю на виховання до їх повноліття.

Позов обґрунтовується тим, що 02.03.2002 р. сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти проживають з матірю ОСОБА_1 та перебувають на утриманні та вихованні. Останнім часом в сімї повністю відсутнє взаємопорозуміння, сторони мають різні погляди на життя, права та обовязки подружжя. Ці обставини призвели до того, що сімя фактично розпалася. Позивач вважає, що сімю зберегти вже неможливо, на примирення не погоджується, проживати з відповідачем не бажає. Відповідач ухиляється від утримання дітей. Через відсутність добровільного, в належному розмірі утримання з боку відповідача, позивач неспроможна забезпечити повноцінний та гармонійний розвиток дітей.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю. Дітей просила залишити проживати разом з нею.

З пояснень позивача слідує, що діти проживають з нею. Відповідач не надає належну допомогу на утримання дітей. Інших утриманців відповідач не має. Після розірвання шлюбу обирає прізвище «Степчук». Просила задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю, про місце проживання дітей спору з позивачем не має.

Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 02.03.2002 р. ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №044437.

Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №126784 підтверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони.

Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №179027 підтверджується, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони.

Діти проживають разом з матір'ю.

Сімейне життя подружжя не склалося. Необхідність розірвання шлюбу позивач обґрунтовує особистими інтересами . Сторони заперечують проти надання строку для примирення. Спору про поділ спільного майна подружжя між ними немає.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася і шлюб існує формально.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Згідно із ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу відповідача, так як і заявлено в позові, оскільки встановлено, що відповідач має постійне місце роботи та працює майстром на відокремленому підрозділі «Рівненська атомна електростанція» цех теплових та підземних комунікацій. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що відповідачем повністю визнано розмір позовних вимог і він інших утриманців немає. Обовязок утримувати дітей покладено на обох батьків. За таких обставин, позов підлягає задоволенню повністю.

Отже, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу та присудження аліментів із відповідача.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02.03.2002 року у Великожолудській сільській раді Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №2.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1.

При реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача «Степчук» залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2017 року і до досягнення найменшою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я: ОСОБА_7В