Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/595/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.03.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Голованя А.М.

суддів: Гайсюка О.В., Мурашка С.І.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2017 року, за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Хрещатик» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 16.08.2007 року працювала на посаді директора Кіровоградської філії Кіровоградського регіонального відділення ПАТ «Комерційний банк Хрещатик».

30 серпня 2016 року згідно наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.08.2016 року № 1426-к вона була звільнена з роботи за скороченням штату на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України про що зроблено відповідний запис до трудової книжки.

Відповідно до рішення правління Національного банку України від 02.06.2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» прийнято рішення від 03.06.2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку ОСОБА_3 на два роки з 06.06.2016 року до 05.06.2018 року включно».

Листом від 10.06.2016 року № 12-29/4180 уповноважена особа Фонду повідомила її про те, що в звязку з повною ліквідацією банку вона буде звільненою із займаної посади 30 серпня 2018 року.

Вважає, що розірвання Фондом трудового договору з нею, укладеного на невизначений строк, відбулось з грубим порушенням КЗпП: - якщо вона звільнена в звязу із скороченням чисельності або штату працівників, то не була персонально попереджена за два місяці про наступне звільнення і без згоди профспілкового комітету, а також їй не запропоновано іншу роботу в банку, а якщо звільнена в звязку з повною ліквідацією банку, то її звільнили раніше терміну, встановленому у листі-попередженні.

Зазначає, що поновлення її на роботі можливе, оскільки банк не ліквідовано, а тому, уточнивши позовні вимоги, просила скасувати наказ про звільнення, поновити її на роботі, стягнути з відповідача - середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 3 000 грн. понесених нею витрат на правову допомогу.(а.с. 1, 2, 68)

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2017 року в задоволенні позову відмолено.

Представник ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву в якій просить справу розглянути без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_4, які підтримали доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що звільнення позивача проведено з дотриманням норм чинного законодавства.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що з 16.08.2007 року ОСОБА_2 працювала на посаді директора Кіровоградської філії Кіровоградського регіонального відділення ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016 року по 05.06.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закон «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_3І

Визначення юридичної особи, поняття ліквідації юридичної особи та порядок її ліквідації міститься в ст. ст. 80, 104, 110, 111 ЦК України.

Згідно ч.4 ст.110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк може бути ліквідований у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішенн НБУ про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснюється тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

10 червня 2016 року ОСОБА_2 було письмово повідомлено про майбутнє звільнення з 30.08.2018 року. Як підставу для такого звільнення зазначено п.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 9)

11 серпня 2016 року Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» за № 1426-к ОСОБА_2 була звільнена з посади директора Кіровоградського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» за скороченням штату на підставі статті 40 п. 1 КЗпП України. (а.с. 10)

Частиною 3 статті 235 КЗпП України визначено, що у разі визнання формулювання причин звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Розірвання трудового договору у випадку ліквідації підприємства, установи, організації проводиться без попередньої згоди виборного органу (первинної профспілкової організаці, членом, якої є працівник) ( ч.1 ст.43 КЗпП України).

З огляду на наведене, колегія суддів не може погодитися з формулюванням причини звільнення позивача з роботи, які зазначені в згаданому вище наказі, а тому вважає правильним ухвалити, що підставою для звільнення ОСОБА_2 з посади директора Кіровоградської філії Кіровоградського регіонального відділення ПАТ «Комерційний банк Хрещатик» є не скорочення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, а саме ліквідація установи.

Згідно ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України на роботодавця покладається обовязок персонально попередити працівників не пізніше ніж за два місяці про наступне вивільнення.

В позовній заяві позивач посилалася на порушення відповідачем вказаної норми, але суд першої інстанції встановши, що 10 червня 2016 року позивач була попереджена відповідачем про наступне звільнення з 30 серпня 2018 року, не звернув уваги, що її було звільнено 30 серпня 2016 року, а тому дійшов помилкового висновку, що в тексті повідомлення про майбутнє звільнення була допущена описка.

Проте, як пояснила ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, ознайомившись з повідомленням про наступне звільнення вона, цілком реально як директор філії банку, вважала, що її звільнять саме у 2018 році у звязку із закінчення процедури ліквідації банку, а не раніше і тому не підшукувала собі іншу роботу.

Отже, повідомивши ОСОБА_2 про наступне звільненення, ПАТ «КБ «Хрещатик» спочатку гарантував її право на роботу в найближчі два роки, а потім не повідомивши про це працівника, змінив свою позицію та звільнив її з посади через два місяці.

Суд апеляційної інстанції вважає, що хоча відповідач формально дотримався строків визначених ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, але вказавши точну дату наступного він порушив право позивача завчасно підшукувати собі роботу до дати фактичного звільнення 30 серпня 2016 року, оскільки попередив, що її буде звільнено 30 серпня 2018 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ПАТ «КБ «Хрещатик» порушило визначені ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України гарантію працівника на право бути належним чином повідомленим про його наступне звільнення з роботи.

Як зазначено в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів в усіх випадках звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою III-А КЗпП.

Хоча порушення порядку повідомлення про наступне вивільнення не є підставою для задоволення позовних вимог, але при недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював.

Враховуючи згадані розяснення Пленуму Верховного Суду України колегія суддів вважає, що дата звільнення позивача підлягає зміні із 30 серпня 2016 року на 31 жовтня 2016 року, оскільки 30 жовтня є вихідним днем.

У звязку зі зміною дати звільнення позивача, суд згідно ч.2 ст.235 КЗпП України вирішує питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30 серпня 2016 року по 31 жовтня 2016 року.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року середній заробіток за час вимішеного прогулу обчислюється з середньомісячної заробітної плати за останні два календарні місяця роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 вказаного вище Порядку передбачено, що нарахування виплат проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Здійснюючи розрахунок суд апеляційної інстанції визначає середньоденний заробіток позивача враховуючи розмір зарплати за червень 2016 року та липень 2016 року та кількість робочих днів ( 19 139, 50 + 19 139, 50 = 38 261 : 43 р.д .) = 889, 79 грн.

Виходячи з графіку роботи позивача та зміненої дати звільнення, час вимушеного прогулу складає 43 робочих днів (з 30 серпня 2016 року по 31 жовтня 2016 року).

Тому, за час вимушеного прогулу з відповідача на користь позивача належить стягнути 9834,92 грн. (889, 79 грн. х 43 р.д.= 38 261 грн.).

Суд, також враховуючи характер спірних правовідносин, роз'яснення наведені в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", положення ст. 237-1 КЗпП України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що при пред'явленні позову позивач була звільненою від сплати судового збору згідно п.1 ч.5 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та ураховуючи положення ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» й зважаючи на кількість годин участі особи, яка надавала правову допомогу, у судових засіданнях 1-ї та 2- ї інстанцій (а.с. 70, 71, 106, 107, 109, 110), вважає за необхідне стягнути з відповідача :- в дохід держави 2315,14 грн. судового збору та на користь позивача 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити формулювання причини звільнення та дату звільнення ОСОБА_2.

Вважати ОСОБА_2 звільненою з посади директора Кіровоградської філії Кіровоградського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Хрещатик» за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у звязку з ліквідацією підприємства з 31 жовтня 2016 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Хрещатик» на користь ОСОБА_2 38 261 грн. середнього заробітку, обрахованого без податків та обовязкових платежів, за час вимушеного прогулу, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Хрещатик» в дохід держави 2315,14 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: