Справа № 461/7533/16 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/1343/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М, Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ПАТ «Львівобленерго» Юрчак Л.В.,

ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 4824,23 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання до ОСОБА_4 про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення - відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило ПАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 зареєстрований АДРЕСА_1. За вказаною адресою відповідач в порядку визначеному п. 3 ПКЕЕН до 15.04.2016 року не звертався в ПАТ «Львівобленерго» із заявою про укладення договору користування електричною енергією. Проте, згідно акту збереження пломб і приладу обліку № 1332164 від 02.02.2007 року, такий був підписаний безпосередньо ОСОБА_4 хоч із зазначенням прізвища попереднього власника, а тому відповідальність за збереження цілісності приладу обліку покладалась саме на відповідача.

Також апелянт зазначає, що 07.04.2016 року за місцем проживання відповідача було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: пошкоджено прилад обліку (пошкодження лічильного механізму), що підтверджується актом № 06165 від 07.04.2016 року. Рішенням комісії ВРПС ЛМЕМ встановлено, що відповідач протиправними діями завдав ПАТ "Львівобленерго" збитки, згідно розрахунку у розмірі 4824,23 грн. Розмір таких збитків визначався за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, а тому висновок суду стосовно того, що у акті про порушення ПКЕЕН не встановлено обсяг та вартість не облікованої електричної енергії є необгрунтованим та спростовується п. 53 ПКЕЕН згідно якого така інформація вказується у протоколі засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН.

Крім цього, невірним є висновок суду про те, що оскільки працівниками ПАТ «Львівобленерго» не було виявлено сам магніт, за допомогою якого споживач занижував покази приладу обліку, то і саме правопорушення є недоведеним, адже такий засіб для заниження показів приладу обліку не встановлюється стаціонарно і споживач у будь - який час може його прикладати до приладу обліку та знімати.

Апелянт також звертає увагу суду, що 07.04.2016 року ОСОБА_4 отримав особисто направлення на експертизу приладу обліку електричної енергії, яка проводилась експертами Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз. Дана експертиза проводилась експертом який відповідав усім вимогам передбаченим у Законі України «Про судову експертизу» та висновок експертизи відповідачем не оскаржувався. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ «Львівобленерго» Юрчак Л.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За загальними положеннями ЦПК України обов»язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З'ясувавши характер, суть і підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам та поясненням сторін у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_4, постачання електричної енергії за даною адресою здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією за №905/19, укладеного 15.04.2016 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Львівобленерго».

07.04.2016 року за вказаною адресою було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, а саме: пошкодження приладу обліку (пошкодження лічильного механізму), що підтверджується актом №06165 від 07.04.2016 року.

Рішенням комісії ВРПС ЛМЕМ підтверджується, що розмір збитків, яких завдав відповідач протиправними діями ПАТ «Львівобленерго», згідно розрахунку становить 4824,23 грн. Розмір збитків визначався за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562.

Відмовляючи в позові ПАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, суд першої інстанції посилався на те, що доводи позивача про пошкодження приладу обліку лічильного механізму відповідачем спростовується актом, складеним ПАТ «Львівобленерго» 02.02.2007 року про пломбування електролічильника №1332164, у якому зазначено, що такий складено у присутності ОСОБА_6 (попереднього власника помешкання) та електролічильник типу Меридіан СЮЄ-1,02/2КТ №6171791 переданий на відповідальне збереження ОСОБА_6, а не ОСОБА_4, а також відсутністю документів, які підтверджують факт встановлення та передачу на відповідальне збереження зазначеного електролічильника ОСОБА_4

Однак погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна з огляду на наступне.

Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122 (далі - Порядок), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ України) від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика від 04 травня 2006 року № 562).

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Аналогічні положення містить п. 48 Правил користування електричною енергією для населення.

07 квітня 2016 року представниками постачальника електричної енергії у квартирі АДРЕСА_1 у присутності відповідача ОСОБА_4 проведено перевірку дотримання ПКЕЕН, в результаті якої виявлено порушення ПКЕЕН шляхом пошкодження приладу обліку (пошкодження лічильного механізму). Даний факт було зафіксовано актом про порушення ПКЕЕН від 07.04.2016 року № 06165, який підписаний трьома представниками постачальника електричної енергії і споживачем - ОСОБА_4, та є дійсним. Як вбачається з п. 9 цього Акту прилад обліку знятий, укладений у пакет, пакет опломбований пломбою та вручений споживачу (акт про опломбування від 07.04.2016 року №0232483). В акті зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 24.09.2016 року за адресою: м. Львів, вул.. Шевченка,1 на яке запрошується споживач або уповноважена ним особа. У разі його неявки на засідання комісії цей акт розглядається без участі споживача або уповноваженої особи.

До Акта про порушення ПКЕЕ №06165 від 07.04.2016 року додана схема порушення ПКЕЕН шляхом пошкодження приладу обліку (пошкоджений лічильний механізм), з якою ОСОБА_4 також ознайомився, про що свідчить його підпис, зауважень з приводу складеної схеми відповідач також не висловлював.

Вищенаведене свідчить про те, що відповідач ОСОБА_4 погодився з Актом про порушення ПКЕЕ №06165 від 07.04.2016 року та доданою до нього схемою порушення ПКЕЕН, зауважень до складеного акта не висловлював, як і заперечень з приводу виявленого порушення, тобто, погодився зі змістом Акту про порушення ПКЕЕН № 06165 від 07.04.2016 року, у якому зазначено, що перевіркою ПКЕЕН встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив ПКЕЕН шляхом пошкодження приладу обліку.

Відмову в задоволенні позову суд першої інстанції мотивував тим, що при складанні вищевказаного акту не виявлено факту розкрадання споживачем електричної енергії, у тому числі факту застосування магніту з метою зниження показів електролічильника, не встановлено обсягу та вартості не облікованої електричної енергії.

Такі мотиви колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки при проведенні перевірки працівниками постачальника електричної енергії, не могло бути встановлено самими працівниками використання магніту, оскільки магніту ними виявлено не було, а працівники постачальника електроенергії не могли самостійно лише шляхом візуального огляду встановити пошкодження електролічильника внаслідок застосування магніту.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів не може погодитися з судом першої інстанції про невідповідність Акту про порушення ПКЕЕ №06165 від 07.04.2016 рокувимогам ПКЕЕ та Методики, зокрема: в акті не зазначено, яким чином відбувалось втручання в роботу лічильника, як це вплинуло на роботу лічильника, чи призвело це до заниження показників; не вказано, які пункти ПКЕЕН порушені, та не зазначено пошкодження якого саме лічильного механізму і яким шляхом було здійснено.

Суд першої інстанції не дав оцінки такому доказу, як висновок експертного трасологічного дослідження засобу обліку «МЕРИДІАН» СОЭ-1.02/2 № 6171791 (споживач ОСОБА_4.), проведеного Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України № 2053 від 08 липня 2016 року, з якого вбачається, що представлений на дослідження засіб обліку «МЕРИДІАН» СОЭ-1.02/2 № 6171791 на внутрішніх елементах засобу обліку «МЕРИДІАН» СОЭ-1.02/2 № 6171791, недоступних для прямого зовнішнього механічного впливу, виявлено ознаки контактної взаємодії захисного кожуха крокового двигуна лічильного механізму з торцевою поверхнею плати, а також пошкодження у вигляді пластичних деформацій з утворенням мікротріщин біля основ стійок кріплення лічильного механізму, які виникли внаслідок дії на останній зусиль, що змінювали його просторове розташування всередині корпусу. Такі зусилля, при відсутності ознак несанкціонованого відкривання кришки електролічильника, були викликані впливом силового магнітного (електромагнітного) поля, джерелом якого міг бути покладений зовні до засобу обліку магніт (або електромагніт), що з технічної точки зору, могло одночасно спричинити перебої в роботі крокового двигуна лічильного механізму.

Вказаний висновок Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 2053 від 08.07.2016 року відповідачем не заперечувався, з метою спростування висновку експертизи ні відповідач, ні його представник клопотання про проведення додаткової, повторної чи комплексної експертизи відповідач, його представник не заявляли.

Суд першої інстанції не дослідив та не дав оцінки такому доказу, як висновок експертного трасологічного дослідження засобу обліку «МЕРИДІАН» СОЭ-1.02/2 № 6171791 (споживач ОСОБА_4.) № 2053 від 08 липня 2016 року в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Відмову в задоволенні позову суд першої інстанції мотивував тим, що ПАТ «Львівобленерго» 02.02.2007 року було складено акт про пломбування електролічильника №1332164, у якому зазначено, що такий складено у присутності ОСОБА_6 (попереднього власника квартири), електролічильник типу «МЕРИДІАН» СОЄ-1.02/2 № 6171791 передано на відповідальне збереження ОСОБА_6, і оскільки електролічильник безпосередньо ОСОБА_4 не передавався, а відтак він не може нести відповідальності за його збереження в належному справному стані.

Суд першої інстанції вважав, що позивачем порушено порядок передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_4 електролічильника, відтак у енергопостачальника не було підстав для розрахунку збитків за актом про порушення ПКЕЕН.

На думку колегії суддів зазначений акт не може бути беззаперечним доказом передачі електролічильника типу «МЕРИДІАН» СОЄ-1.02/2 № 6171791 02.02.2007 року на відповідальне збереження саме ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_6 в 2007 році не був власником квартири АДРЕСА_1, так як витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 16.06.2006 року, підтверджується, що власником квартири був ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності №г-01842 , виданого 11.05.2006 року.

Тобто, станом на 02.02.2007 року, на день складання акту про пломбування електролічильника №1332164, власником квартири АДРЕСА_1, був ОСОБА_4, ОСОБА_6 на цей час не мав жодного відношення до цієї квартири. Крім цього, з ОСОБА_4, в наданих ним поясненнях і в суді першої інстанції, і в суді апеляційної інстанції, ствердив, що станом на 02.02.2007 року, ОСОБА_6 не міг бути присутнім у його квартирі.

Вищенаведене доводить той факт, що Акт про пломбування електролічильника №1332164, складений 02.02.2007 року ПАТ «Львівобленерго», у якому зазначено, що такий складено у присутності ОСОБА_6 (попереднього власника квартири), і електролічильник типу «МЕРИДІАН» СОЄ-1.02/2 № 6171791 передано на відповідальне збереження ОСОБА_6, не є беззаперечним доказом передачі електролічильника саме ОСОБА_6, а не ОСОБА_4

Пунктом 53 ПКЕЕН передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Так, згідно з пп «а» п. 3.3 Методики від 04 травня 2006 року № 562 розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за кількістю днів у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 року № 562 Методики.

Підпунктами 1-3 п. 3.1 Методики передбачено наступні порушення: 1) пошкодження або відсутність на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об'єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів).

Втручання в роботу приладу обліку шляхом встановлення магніту на ньому з метою змінити (зменшити) показник використаної електроенергії, по своїй суті є споживанням електричної енергії без приладу обліку, тобто, порушенням в електроенергетиці, яке передбачене ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року №1357.

Виявлене представниками позивача порушення відноситься до порушень ПКЕЕН, визначених п.п. 3 п.3 Методики, у зв»язку з чим позивачем проведено розрахунок вартості необлікованої електричної енергії відповідно до абз. 2 п.п. а) п.3.3 Методики.

Магніт на приладі обліку не обов»язково повинен бути всиновлений стаціонарно, він може зніматись без залишення слідів його застосування, тому представники позивача під час проведення візуального огляду приладу обліку могли і не виявити такого втручання в роботу приладу обліку, що і мало місце 07.04.2016 року при проведенні перевірки порушення ПКЕЕН в квартирі АДРЕСА_1 споживачем ОСОБА_4

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що відмовляючи в позові, суд першої інстанції безпідставно виходив із недоведеності позовних вимог, оскільки наявні всі належні та допустимі докази наявності підстав для задоволення такого.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи неповне з»ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання - задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Львівобленерго» 4824.23 грн. вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Львівобленерго» 2893.80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.