АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1557/17Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/789/322/17 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Ходоровський М. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Сович Н.А.

з участю сторін - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 року в справі за позовом заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок самовільної порубки дерев,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 року позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною та направити справу для продовження розгляду й відкриття провадження у справі.

На думку апелянта, помилковим є висновок суду щодо необгрунтованості прокурором наявності обставин, які б свідчили про неможливість Державної екологічної інспекції у Тернопільській області самостійно звернутися з відповідним позовом до суду, оскільки п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, ч.3 ст.23 ЗУ Про прокуратуру передбачає можливість здійснення представництва інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені такі повноваження, а також у разі відсутності такого органу. З врахуванням встановленого прокурором факту бездіяльності Державної екологічної інспекції праці в Тернопільській області в частині вжиття заходів щодо стягнення з ОСОБА_2 збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства, пов'язаної з необхідністю сплати судового збору та обмеженим фінансуванням на вказані цілі, а також беручи до уваги виконання прокурором вимог ч.4 ст.23 ЗУ Про прокуратуру в частині повідомлення Державної екологічної інспекції в Тернопільській області до звернення до суду про відповідне представництво, вважає обгрунтованою наявність законних підстав для звернення прокурора з відповідним позовом в інтересах держави. При цьому, звертає увагу на неврахуванння судом першої інстанції висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 15.05.2012 у справі №11/446 в частині, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на черговий рік, не виправдовує бездіяльності установи, яка фінансується з бюджету.

Необгрунтованим вважає й посилання суду, як на підставу відмови у прийнятті позовної заяви, на ч.4 ст.23 ЦК Ураїни, що передбачає здійснення прокурором представництва інтересів держави виключно після підтвердження судом підстав для представництва, оскільки вказана норма не зобов'язує прокурора надавати разом з позовною заявою процесуального судового документа про підтвердження таких підстав.

Також, необгрунтованими вважає висновки суду про наявність підстав для повернення позову прокурора з мотивів подання такого особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки такі повноваження передбачені законом (ч.2 ст.45 ЦПК України, ст.ст.1, 7, ч.2 ст.15, п.1 ч.6 ст.23, ч.1 ст.24 ЗУ Про прокуратуру, наказами прокурора Тернопільської області № 1222-к від 15.12.2015 року про призначення ОСОБА_3 заступником керівника Тернопільської місцевої прокуратури, № 84 від 12.09.2016 року та № 8 від 10.02.2017 року Про розподіл обов'язків між працівниками Тернопільської місцевої прокуратури в частині покладення обов'язків щодо організації представництва інтересів держави в суді саме на заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3Б.).

У судовому засіданні представник прокуратури Тернопільської області ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд виходив з того, що позов в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки позивачем не доведено наявність обставин, які б свідчили про неможливість Державної екологічної інспекції у Тернопільській області самостійно звернутися до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що відповідає вимогам закону й зроблений на підставі наявних у справі доказів.

Так, у відповідності до ч.7 ст.119 ЦПК України, в разі пред'явлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтями 1, 7 Закону України Про прокуратуру передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Систему прокуратури України становлять: Генеральна прокуратура України; регіональні прокуратури; місцеві прокуратури; військові прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

З сукупного аналізу вищевказаної норми Конституції України (п.3 ч.1 ст.131-1), що має найвищу юридичну силу, та вимог ст.ст.1, 7 ЗУ Про прокуратуру випливає, що підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді повинна бути в сукупності наявність двох обставин: виключного випадку та дотримання порядку, визначеного законом.

Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі (ч.2 ст.15 Закону України Про прокуратуру).

За змістом ст.23 Закону України "Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно вимог п.1 ч.6 ст.23 Закону України Про прокуратуру під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Частиною 1 ст.24 Закону України Про прокуратуру передбачено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2017 року з позовом в інтересах Державної екологічної інспекції у Тернопільській області звернувся заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури. Предметом вказаного позову є відшкодування ОСОБА_2 шкоди в розмірі 3976,50 грн., завданої порушенням природоохоронного законодавства, що полягає у самовільній вирубці дерев, а підставою такого звернення бездіяльність Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, що полягає у невжитті заходів для стягнення такої шкоди, що пов'язано з необхідністю сплати судового збору та обмеженим фінансуванням на вказані цілі.

Відповідно до інформації начальника Державної екологічної інспекції в Тернопільській області, зазначеної в письмових листах від 22.01.2016 року за № 1-1/213 (а.с.13), від 22.11.2016 року за № 1-1/4194/2361 (а.с.20), від 28.11.2016 року за № 1-1/4235 (а.с.21), від 18.01.2017 року за № 1-1/143/84 (а.с.23) Державна екологічна інспекція в Тернопільській області не зверталася до суду із позовною заявою про стягнення з громадянина ОСОБА_2 збитків завданих порушенням природоохоронного законодавства, у зв'язку з тим, що кошти на сплату судового збору кошторисом установи передбачено в обмеженому обсязі і будуть виділені лише у лютому 2017 року в розмірі 1200,00 грн. Водночас, Державна екологічна інспекція в Тернопільській області висловила клопотання щодо пред'явлення Тернопільською місцевою прокуратурою позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення збитків завданих порушенням природоохоронного законодавства.

Також, матеріали справи містять дані про письмове повідомлення 02.02.2017 року Тернопільською місцевою прокуратурою Державну екологічну інспекцію в Тернопільській області про представництво інтересів держави (а.с.42).

Враховуючи перелічені вище вимоги законів, що визначають підстави представництва прокурором в суді інтересів, зокрема держави, й не зважаючи на те, що заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 є уповноваженою, відповідно до вищезазначених норм законодавства, особою на подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства, прокурором підтверджено факт бездіяльності Державної інспекції праці в Тернопільскій області, що полягає у невиконанні обов'язків з захисту державних інтересів (невжитті заходів для стягнення шкоди, заподіяної гр. ОСОБА_2 внаслідок порушенням природоохоронного законодавства) та виконано вимоги ч.4 ст.23 ЗУ Про прокуратуру в частині повідомлення державний орган до пред'явлення позову до суду про наміри щодо захисту інтересів держави, колегія суддів, вважає такими, що відповідають вимогам закону висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позову позивачу, оскільки прокурором не наведено передбачених ст.131-1 Конституції України виключних випадків для судового захисту інтересів держави. При цьому, сам по собі факт бездіяльності, зумовлений неможливістю сплати судового збору та недостатнім фінансуванням державного органу не може, на думку колегії суддів, бути достатньою підставою для подання такого позову прокурором, оскільки ст.82 ЦПК України не позбавляє особу за наявності передбачених ч.1 підстав клопотати перед судом про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення. Разом з тим, належні й допустимі докази (відповідна ухвала суду про відмову відстрочити Державній екологічній інспекції праці сплату судового збору за подачу відповідного позову та про повернення у зв'язку з несплатою судового збору позовної заяви), що на думку колегії суддів, виключало б можливість пред'явлення нею відповідного позову, та могло б свідчити про наявність передбаченого Конституцією України виключного випадку для захисту державних інтересів прокурором, в матеріалах справи відсутні.

Хоча, колегія суддів і погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що норма ч.4 ст.23 ЗУ Про прокуратуру не зобов'язує прокурора надавати разом з позовною заявою будь-якого процесуального документа суду про підтвердження підстав для представництва інтересів держави, такі доводи за умови необгрунтованості прокурором, передбачених ч.1 ст.131-1 Конституції України, ст.ст.1,7 ЗУ Про прокуратуру виключних випадків для представництва, на кінцеве рішення щодо постановлення ухвали про повернення позовної заяви, не впливають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала, як така, що постановлена відповідно до вимог закону, скасуванню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Наявність ухвали про повернення позовної заяви прокурору не позбавляє Державну екологічну інспекцію звернутися до суду за захистом порушеного права з відповідним позовом, заявивши клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору за наявності для цього передбачених ч.1 ст.82 ЦПК України підстав.

Керуючись ст.ст.305 ч.2, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315 ч.ч.1, 2; 317 ч.1, 319 ч.1, 324 ч.1 п.2, 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Б. Щавурська

Судді : О.О. Загорський

ОСОБА_4