Справа № 161/5929/13-ц
Провадження № 6/161/66/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -
в с т а н о в и в :
Другий відділ ДВС м. Луцька ГТУЮ звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 53350649 від 06.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Західінкомбанк» коштів на загальну суму 209 973,11 грн., а саме: виконавче провадження № 43556408 від 06.06.2014 року та виконавче провадження № 44173021 від 28.07.2014 року.

Боржником добровільно кошти не сплачуються, ОСОБА_2 ухиляється від покладених на нього судовими рішеннями зобов`язань. Просить суд, з метою забезпечення виконання рішення суду тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник заявника підтримав подання та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні подання не визнав та заперечував проти його задоволення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів подання на примусовому виконанні у Другому ВДВС м. Луцька ГТУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 53350649 від 06.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Західінкомбанк» коштів на загальну суму 209 973,11 грн., а саме: виконавче провадження № 43556408 від 06.06.2014 року та виконавче провадження № 44173021 від 28.07.2014 року (а.с. 3, 10, 14-15, 17-18).

06.06.2014 року та 28.07.2014 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду в добровільному порядку.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п. 18 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України», в їх системному зв`язку, вбачається, що право особи на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв`язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов`язків по виконанню рішення суду.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів подання, державний виконавець не здійснив заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду, а саме: не наклав арешти на належне боржнику рухоме і нерухоме майно та кошти на рахунках у банківських установах, на які можна звернути стягнення в межах встановленої рішення суду суми, оскільки в матеріалах подання відсутні докази вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на звернення стягнення на наявне у боржника майно і кошти.

Як вбачається з матеріалів подання, в ньому не зазначено доказів на ствердження тих обставин, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення. Зокрема, державним виконавцем не встановлено, чи отримав боржник копії постанов про відкриття виконавчого провадження, не вирішено питання про порядок виконання виконавчих листів.

В матеріалах подання відсутні докази, які свідчать про вчинення боржником навмисних дій, спрямованих на ухилення від виконання обов`язків по виконанню рішень суду.

А тому, у суду відсутні підстави вважати, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» не використано надані йому права у точній відповідності із законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним.

Крім того, вказаний у поданні захід виконання рішення суду порушує Конституційні права відповідача у справі, а саме права людини і громадянина, установлені Конституцією України, відповідно до якої, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З врахуванням викладеного в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України», ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні подання Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області В.П. Пушкарчук