30.01.2017 227/4803/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Мацишин Л.С.,

при секретарі - Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн. на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших осіб на утриманні не має, не працює.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку ст.224 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 10 червня 2015 року (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження (а.с.7), виданого виконкомом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Актом обстеження матеріально-побутового стану гр. ОСОБА_1 від 19 січня 2016 року підтверджується, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом зі своєю матірю ОСОБА_1 за адресою: пров. Пушкіна, буд. 7, м. Білицьке Донецької обл. (а.с.8).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали.

Правовідносини, що виникли, регулюються ст. ст. 180, 182, 183 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Як передбачено статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити роз-мір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації від-повідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 182 СК та розяснень, викладених у п. 17 постанови Плену-му Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнс-тва та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсот-ків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передба-чених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Закону України від «Про державний бюджет України на 2017 рік» - з 01 січня 2017 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 1335 гривень та на працездатних осіб 1600 гривень.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач ніде не працює/

За таких обставин суд з урахуванням встановлених обставин, зокрема, що відповідач постійної роботи і доходу не має, та на підставі ст. 184 СК України, вважає за необхідне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, також враховує стан здоровя відповідача, та матеріальне становище відповідача, який не працює, на утриманні відповід інших малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має,проте є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині.

Керуючись вимогами ст.180-183 СК України, враховуючи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, проте в меншому розмірі, ніж просила позивачка, а саме в розмірі 1000 грн., які підлягають індексації відповідно до закону.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду 20 грудня 2016 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, , ст. ст. 3, 174, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 20 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УК м. Добропілля; код отримувача 37755456; банк - ГУДКСУ в Донецькій обл.834016; КОД класифікації доходів бюджету 22030101; номер доходного рахунку щодо сплати судового збору 0035) судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

ОСОБА_2 заочного рішення направити за місцем мешкання відповідача для відома.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.С.Мацишин