Справа №242/5552/16-ц
Провадження №2/242/252/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Клименко А.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДП «Селидіввугілля» про зобов'язання забезпечити пільговим паливом на побутові потреби за 2016 рік в кількості 5,9 тонн. В обґрунтування якого зазначив, що він у 1992 році отримав пенсію за віком як шахтар на пільгових умовах. Перед виходом на пенсію останнім місцем роботи є Шахтоуправління «Курахівське», звідки він звільнився за власним бажанням. Відповідач до 2015 року забезпечував його безоплатним побутовим вугіллям як пенсіонера вугільної промисловості, в кількості 5,9 тонн на рік. Позивача було включено до списку на безоплатне отримання вугілля ВП «шахта Курахівська» ДП «Селидіввугілля» на 2016 рік, та надано талони на забезпечення вугіллям на перше та друге півріччя 2016 року, але у серпні того ж року адміністрація шахти «Курахівська» відмовила у безоплатному забезпеченні побутового вугілля, оскільки вважає, що останнім місцем його роботи на вугледобувному підприємстві є Шахта «Гірник. Просить суд визнати дії відповідача безпідставними та зобовязати ДП «Селидіввугілля» забезпечити його пільговим паливом на побутові потреби за 2014 рік у кількості 5, 9 тонн та стягнути на його користь судові витрати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ДП «Селидіввугілля», належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечував проти позову та просив розглянути справу без його участі.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у вугільній промисловості та має відповідний стаж роботи.

На час звернення до суду з позовом ОСОБА_1 вже користувався пільгою щодо забезпечення вугіллям з ВП «шахта «Курахівська» на побутові потреби, про що свідчать листи ДП «Селидіввугілля» №12-2/301 від 27.03.2015 року та № 01/1169 від 02.09.2016 року.

Судом встановлено, що 20.04.2016 року ДП «Селидіввугілля» ВП «шахта Курахівська» ОСОБА_1 видано талони №54311 на отримання побутового вугілля у першому та другому півріччі 2016 року.

Згідно листа, виданого за підписом директора ВП «шахта Курахівська» ДП «Селидіввугілля», від 09.08.2016 року №01-606, ОСОБА_1 відмовлено у забезпеченні безоплатним побутовим вугілля, оскільки останнє місце його роботи є «шахта «Гірник».

Правовідносини сторін регулюються ст. 43 Гірничого Закону України від 06 жовтня 1999 року № 1127-XIV, п. 12.10.7 - 12.10.9 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03 липня 2001 року.

Відповідно до ст. 43 Гірничого Закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб: працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок.

Судом встановлено, що позивач за стажем роботи має право на отримання безоплатного вугілля.

Відповідно до п. 12.10.7 - 12.10.9 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 року безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, якщо вони відпрацювали в галузі:

- на підземних роботах чоловіки не менше 10 років, жінки - 7,5 років;

- на роботах, пов'язаних з підземними умовами, чоловіки - не менше 15 років, жінки - 12,5 років;

- на роботах у технологічному ланцюжку і на поверхні діючих і тих, що будуються, шахт, розрізів, збагачувальних і брикетних фабриках, в шахтовуглебудівельних підприємствах чоловіки не менше 20 років, жінки - 15 років.

Ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим Підприємством, з якого вони вийшли на пенсію. На підприємствах, що ліквідуються, забезпечення працівників побутовим паливом здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

Особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, в тому числі ті, що пішли на пенсію з підприємств інших галузей економіки України, забезпечуються паливом на побутові потреби за останнім місцем роботи на вуглевидобувному (перероблювальному) або шахтовуглебудівельному Підприємстві або їх правонаступниками.

Отже, нормами Галузевої угоди чітко визначено субєкта, який зобовязаний забезпечувати побутовим вугіллям пенсіонерів - Підприємство, з якого вони вийшли на пенсію.

Відповідно до ч.1 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно пенсійного посвідчення №35302 ОСОБА_1 з 22 березня 1992 року призначено пенсію за віком, тому суд вважає ствердження відповідача помилковими щодо визначення «шахти Гірник», як останнє місце роботи позивача, з якого його було звільнено у 2000 року у зв,язку з виходом на пенсію.

Відповідно до запису №21,22 в трудовій книжці БТ-І №02311424, останнє підприємство, де позивач працював до виходу на пенсію є Шахтоуправління «Курахівське», де він працював на дільниці №5 прохідником 5 розряду.

Отже, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що відсутні підстави для закріплення ОСОБА_1 для отримання безоплатним побутовим вугіллям з ВП «шахта Курахівська», оскільки позивач у 1992 році пішов на пенсію та останнє місце роботи, що передує звільненню з Трест «Донбасшахтобуд» Автобаза №2 є Шахтоуправління «Курахівське», та саме відповідачем до 2015 року здійснювалось таке забезпечення, про що свідчать листи ДП «Селидіввугілля» №12-2/301 від 27.03.2015 року та №01/1169 від 02.09.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач має право на забезпечення побутовим вугіллям з ВП «шахта Курахівська» ДП «Селидіввугілля», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 43, 48 Гірничого Закону України, Галузевою угодою між Міністерством палива та енергетики України і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості України, ст. ст. 3,10, 15, 60, 79, 88, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Державного підприємства «Селидіввугілля» у відмові ОСОБА_1 на отримання вугілля на побутові потреби за 2016 рік неправомірними.

Зобовязати Державне підприємство «Селидіввугілля» забезпечити ОСОБА_1 пільговим вугіллям на побутові потреби за 2016 рік у кількості 5,9 тонн.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 01.02.2017 року.

Суддя Л.В.Пирогова