ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/648/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Германенко В.А., в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, в судовому засіданні по розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

Встановив:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства, при цьому, провадження по справі було відкрито згідно з ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сухомлінова С.М. ще 27.11.2015 року.

Судовий розгляд вказаної справи зокрема було призначено на 15.01.2016 року (в межах строку розгляду справи даної категорії, визначеного ч.1 ст.157 ЦПК України). Поштові відправлення з повідомленням відповідачів (за місцем реєстрації) про вказаний судовий розгляд справи були повернуті до Дарницького районного суду м. Києва "За закінченням терміну зберігання". При цьому, відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України: у разі ненадання фізичною особою, яка бере участь у справі інформації щодо її адреси, судова повістка надсилається цій особі за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, при цьому, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Про дату, час та місце судового розгляду цієї справи, який був призначений на 06.02.2017 року всі відповідачі були повідомлені завчасно - ще 31.01.2017 року (згідно з розписками у рекомендованих листах), проте на судовий розгляд цієї справи жоден з відповідачів не з»явився, про жодні причини неявки не повідомив.

При цьому, відповідно до положень ст.77 ЦПК України: сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з вимогами ч.1 ст.157 ЦПК України - суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до імперативних положень п.2) ч.1 ст.169 ЦПК України: суд, в межах строків, встановлених статтею 157 ЦПК України, відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, у випадку якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Отже суд не має можливості відкласти розгляд справи у випадку якщо вказані відповідачі не з»явились та не повідомили про причини неявки, а також враховуючи і імперативні вищенаведені вимоги ст.157 ЦПК України, які також не можуть бути проігноровані судом, в тому числі в контексті нижченаведених положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, в спеціальній імперативній нормі ч.1 ст.224 ЦПК України, яка визначає умови, за яких можливе винесення заочного рішення зазначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до положень ч.4 ст.169 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), тобто навіть незалежно від наявності повторних поважних причин у відповідача, та вочевидь за умови такого попереднього відкладення розгляду справи внаслідок першої неявки сторони відповідача виключно з поважних причин - згідно з імперативними приписами щодо обов"язкової наявності таких причин, як єдиної передумови для відкладення у випадку першої неявки згідно з п.2) ч.1 ст.169 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права.

Враховуючи вищевикладене, наявні вищевказані обставини, в тому числі ту обставину, що від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, як і повідомлення про причини неявки, то судом (у судовому засіданні по розгляду цієї справи 06 лютого 2017 року) було поставлене на обговорення питання щодо встановлення заочного порядку розгляду справи, яким передбачено ухвалення заочного рішення, який єдиним порядком, в якому згідно з нормами ЦПК України (зокрема вищенаведеними) можливо розглянути вказану справу в порядку цивільного судочинства - з дотриманням імперативних норм, встановлених цим порядком, в тому чилсі щодо даного випадку.

Проте, з пояснень представника позивача ОСОБА_6 з цього приводу вбачається, що він неодноразово, на численні запитання та роз"яснення суду, у категоричній формі заперечував можливість надання згоди стороною позивача на встановлення заочного порядку розгляду справи (винесення заочного рішення), при цьому, представник позивача не навів будь-якого обгрунтування щодо можливості встановлення звичайного порядку розгляду справи (не заочного), а також не навів правових норм, які б дозволили суду порушити вищенаведені імперативні приписи ст.ст.169, 157 ЦПК України, в тому числі, п.2) ч.1 ст.169 ЦПК України, якою безальтернативно встановлено, що суд, в межах строків, встановлених статтею 157 ЦПК України (тобто виключно), відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, у випадку якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними, тобто також - виключно в такому випадку.

На запитання суду представник позивача відмовився зазначити конкретні норми ЦПК України, які б за вищевказаних наявних обставин дозволяли б розглянути дану справу у звичайному (не заочному) порядку, посилаючись на те, що ч.1 ст.224 ЦПК України передбачає, що суд не має право ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач заперечує проти такого вирішення справи.

При цьому, стороною позивача не наведено об"єктивних обставин, в тому числі виняткових, щодо мотивів такої поведінки, а отже на думку суду, така поведінка сторони позивача не свідчить про добросовісне здійснення нею своїх процесуальних прав , яка при цьому ще і унеможливлює розгляд справи у вказаному заочному порядку, який є єдиним порядком, імперативно встановленим нормами ЦПК України для даного випадку (щодо відсутності дійсного волевиявлення сторони позивача щодо розгляду вказаного позову по суті, яка де-факто відмовляється від розгляду позовних вимог в єдиному порядку, імперативно встановленому нормами ЦПК України для даного випадку).

Крім того, судом врахований і зміст дій сторони відповідача ОСОБА_2 щодо апеляційного оскарження без сплати судового збору вказаної ухвали про відкриття провадження по справі - двічі, внаслідок чого двічі було відмовлено у відкритті відповідного апеляційного провадження, та дій сторони відповідача ОСОБА_3 щодо апеляційного оскарження також без сплати судового збору вказаної ухвали про відкриття провадження по справі, внаслідок чого також було відмовлено у відкритті відповідного апеляційного провадження, проте, справа не розглядалась, оскільки вимушено перебувала поза межами Дарницького районного суду м. Києва з 02.02.2016 року до 22.03.2016 року, з 24.05.2016 року до 02.08.2016 року, а також з 08.11.2016 року до 10.01.2017 року.

Відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, в тому числі, вищевикладене стосується відповідних прав не тільки позивача, а і відповідача.

При цьому, 06.02.2017 року, штучно була створена ситуація, за якої суду не надано можливості на законних підставах відкласти судовий розгляд справи, як не надано можливості і ухвалити заочне рішення, отже на даний час створена штучна колізія.

Разом з тим, відповідно до ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України: суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), щодо положень п.1) та п.3) ч.1 ст.205 ЦПК України.

Враховуючи викладене, положення п.1) ч.1 ст.205 ЦПК України, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, враховуючи зокрема вищевказану поведінку сторони позивача, яка унеможливлює судовий розгляд справи по суті у вищевказаному порядку цивільного судочинства (встановленому ЦПК України для даного випадку) та у розумні строки, в тому числі, встановлені ч.1 ст.157 ЦПК України.

На підставі викладеного,

керуючись ст.205 ЦПК України,

Ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів.

Суддя: