Провадження № 2/161/277/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 січня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Педич Ю.С.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

01.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2013 року між нею та відповідачем укладено договір позики, згідно якого вона позичила відповідачу грошові кошти в розмірі 34588,60 грн., що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 3260,00 євро, які останній зобовязався повернути до 31.12.2013 року.

Проте, грошові кошти за договором позики відповідач повернув частково в розмірі 577,00 євро. Решту суми до цього часу відповідач не повернув.

Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь заборгованість за позикою в розмірі 12250, 00 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 328847,46 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати по справі.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Проте, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Зі згоди позивача, представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Позивач та її представник в судовому засіданні не підтримали позовну заяву, з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка ОСОБА_4, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 553, 554, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 04.09.2013 року між ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір позики, згідно якого вона позичила відповідачу грошові кошти в розмірі 34588,60 грн., що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 3260,00 євро, які останній зобовязався повернути до 31.12.2013 року (а.с. 4).

Ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позичальник повернув позивачу кошти за договором позики частково в розмірі 577,00 євро.

Проте, суму боргу за договором позики в розмірі 2897,79 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 31.08.2016 року 83021,68 грн. до цього часу не повернув тобто, умови договору не виконав.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_3 слід стягнути в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 2897,79 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 31.08.2016 року 83021,68 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 553, 554, 1046, 1047, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 2897 (дві тисячі вісімсот девяносто сім) євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 83021 (вісімдесят три тисячі двадцять одна) грн.68 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 830 (вісімсот тридцять) грн. 22 коп.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_5