АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Кулянди М. І., Одинака О. О.,

секретар Тодоряк Г. Д

з участю відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2016 року про задоволення заяви ОСОБА_7 про повторне виконання заочного рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - відділ державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та їх виселення,

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про повторне виселення ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1

Зазначав, що він є власником вказаного будинку на підставі свідоцтва про право власності, яке зареєстроване в Сторожинецькому РБТІ 08 червні 2012 року. Свідоцтво видано за результатами прилюдних торгів, які проведені ВДВС Сторожинецького РУЮ 06 червня 2012 року.

Після отримання права власності на будинок він не може в нього вселитись та розпоряджатись, оскільки відповідачі не бажають його звільнити.

Заочним рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2013 року його позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 такими, що втратили право на проживання та користування жилим приміщенням в будинку

НОМЕР_1 та належними до нього господарськими спорудами по АДРЕСА_1 виселено їх із вказаного будинковолодіння зі зняттям з реєстрації обліку в Сторожинецькому РС УДМС в Чернівецькій області.

Рішення було звернуто до виконання та виконано у травні 2014 року.

Проте у подальшому відповідачі повторно самовільно вселилися до будинку.

Просив повторно виселити відповідачів з будинку.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2016 року заяву задоволено.

Повторно виселено ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6, просять зазначену ухвалу скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_7 відмовити.

Посилаються на неповне з'ясування обстави, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на вказане домогосподарство, яке зареєстроване в Сторожинецькому РБТІ 08 червня 2012 року.

Заочним рішенням від 03 липня 2013 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 задоволено.

Визнано відповідачів такими, що втратили право на проживання та користування жилим приміщенням в будинку НОМЕР_1 та належними до нього господарськими спорудами по АДРЕСА_1 виселено їх із вказаного будинковолодіння зі зняттям їх з реєстрації обліку в Сторожинецькому РС УДМС в Чернівецькій області.

Зобов'язано їх повернути ОСОБА_7 будинкову книгу на вищевказане домогосподарство.

Задовольняючи заяву про повторне виселення відповідачів, суд першої інстанції виходив з підставності таких вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до ч. 11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка була чинною та час ухвалення рішення суду про виселення й на час звернення до суду із заявою про повторне виселення, у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Аналогічною є норма ч. 10 ст. 66 Закону у редакції, що є чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали.

Встановлено, що на виконання рішення Сторожинецького районного суду від 3 липня 2013 року відповідачів було виселено зі спірного будинку.

Про це свідчать матеріали виконавчих проваджень, копії яких досліджено в суді апеляційної інстанції.

Встановлено також, що відповідачі повторно вселилися до спірного будинку та проживають у ньому.

Встановивши такі фактичні обставини, суд першої інстанції підставно задовольнив заяву ОСОБА_7 про повторне виселення відповідачів.

Доводи апелянтів про те, що вони не були виселені зі спірного будинку спростовуються матеріалами виконавчих проваджень, постановами державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень від 19 та 22 травня 2014 року. які в установленому порядку не оскаржувалися.

Про самовільне вселення відповідачів в житловий будинок, із якого їх було виселено, свідчать пояснення позивачів про їх фактичне проживання у будинку, а також звернення власника будинку до поліції (а. с. 80).

Апелянти посилаються на проживання у будинку малолітньої ОСОБА_6, щодо якої рішення про виселення не ухвалювалося і яка проживає в будинку з матір'ю - ОСОБА_2, на необхідність дотримання норм Конвенції ООН про права дитини, Законів України «Про охорону дитинства», «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Сімейного кодексу України.

Проте ухвала про повторне виконання рішення суду про виселення не стосується виселення малолітньої ОСОБА_6

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: М. І. Кулянда

О. О. Одинак