АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - П'ятничук І.В.
№ 22-ц/796/2276/2017 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

31 січня 2016 року суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Борисова О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування задоволено.

Визнано ОСОБА_2 спадкоємцем п'ятої черги за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Апелянт вказувала, що відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України як особа, яка не брала участі у розгляді справи звернулася з апеляційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року, оскільки суд першої інстанції вказаним рішення порушив її права, як кінцевого власника нерухомого майна. При цьому, апелянтом до апеляційної скарги були долучені фотокопії: свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації державного житлового фонду Київського державного авіаційного заводу 20 вересня 1994 року, згідно з яким квартира АДРЕСА_2 належала на праві приватної власності ОСОБА_4, договору купівлі-продажу квартири від 03 лютого 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненком В.О. та зареєстрованого в реєстрі №73, договору купівлі-продажу квартири від 10 лютого 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненком В.О. та зареєстрованого в реєстрі №96, які не були належним чином завірені.

З копії відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 20 жовтня 2014 року, яка наявна в матеріалах спадкової справи вбачається, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду Київського державного авіаційного заводу 27 вересня 1994 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду, а саме апелянту необхідно було надати до Апеляційного суду м. Києва наступні документи:

- нотаріально посвідчену копію свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації державного житлового фонду Київського державного авіаційного заводу 20 вересня 1994 року згідно з яким квартира АДРЕСА_2 належала на праві приватної власності ОСОБА_4;

- нотаріально посвідчену копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 03 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6;

- нотаріально посвідчену копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 10 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_7

А також апелянту необхідно було доплатити судовий збір в розмірі 3413 грн. 07 коп. за подання апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року.

30 січня 2017 року до Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1 були подані: пояснення апелянта, квитанція №17111213 від 27 січня 2017 року про сплату судового збору в розмірі 3413 грн. 07 коп., копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, копія ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року та копія листа представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 від 21 вересня 2016 року, адресованого судді Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/4177/16-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко В.О.

В наданому поясненні ОСОБА_1 зазначала про те, що апелянт є кінцевим власником квартири АДРЕСА_2 та в неї не має в наявності оригіналу свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації державного житлового фонду Київського державного авіаційного заводу 20 вересня 1994 року згідно з яким квартира АДРЕСА_2 належала на праві приватної власності ОСОБА_4 та нотаріально посвідченої копії договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 03 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та оригіналу договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 10 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1

Зазначала, що оригінал договору купівлі-продажу вказаної квартири від 10 лютого 2016 року був вилучений у неї на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року по справі №759/7063/16-к в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002607.

Вважаю, що апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з наданої апелянтом копії ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у справі №759/7063/16-к клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002607 від 11 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задоволено.

Надано старшій слідчій Святошинського УП ГУ НП в м. Києві Шорі Н.В. дозвіл на здійснення тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ОСОБА_1, а саме:

- оригіналу договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 10 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та зареєстрованого в реєстрі за №96, з можливістю його вилучення (здійснення його виїмки);

- договору №1244 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 25 лютого 2016 року та копію плану вищевказаної квартири, де зазначені характеристики квартири АДРЕСА_2, з можливістю його вилучення (здійснення його виїмки);

- копії паспорта на прізвище ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає у АДРЕСА_3, копії ідентифікаційного номеру на прізвище останньої, з можливістю його вилучення (здійснення його виїмки);

- довідки форми №3 від 25 лютого 2016 року та довідки КП «Керуюча компанія з житлового фонду Святошинського району м. Києва», ЖЕД №8 від 29 лютого 2016 року, виданих на прізвище ОСОБА_1, з можливістю його вилучення (здійснення його виїмки);

- інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10 лютого 2016 року, сформовану приватним нотаріусом Мартиненком В.О., з можливістю його вилучення (здійснення його виїмки).

Клопотання було обгрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що група невстановлених осіб, в невстановленому місці незаконно шляхом обману заволоділи чужим майном, а саме квартирою АДРЕСА_4 чим завдали майнової шкоди в особливо великих розмірах.

В ході досудового розслідування достеменно встановлено, що об'єктом злочинних посягань є квартира АДРЕСА_1.

Так, власником даної квартири являлися ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що свідчать актові записи про смерть.

Проте, 10 листопада 2015 року у м. Москва Російської Федерації, ОСОБА_4 було надано довіреність, якою ОСОБА_11 визнано представником померлої в органах державної влади та надано повноваження щодо укладення договорів з питань продажу квартири АДРЕСА_1.

03 лютого 2016 року та 10 лютого 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Мартиненком В.О., посвідчено договори купівлі-продажу предметом яких є квартира АДРЕСА_1.

Також в ухвалі слідчого судді зазначено, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що документи отримані від ОСОБА_1 містять сліди злочинної діяльності, мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме нададуть можливість стороні обвинувачення проведення аналізу документів, шляхом подальшої перевірки достовірності їх записів, проведення ряду почеркознавчих експертиз для встановлення всіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення даного кримінального правопорушення, а також інші відомості про обставини які потребують виявлення та фіксації для виконання завдань кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 набув право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, який в свою чергу набув право власності на вказану квартиру за договором купівлі-продажу від 03 лютого 2016 року, укладеного між ним та ОСОБА_11, який діяв на підставі довіреності від імені померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4

Вказані договори були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненком В.О., вже після набрання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року законної сили.

Відтак, вважаю, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування не вирішувалось питання про права та обов'язки ОСОБА_1, а тому в останньої відсутнє право на оскарження відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України в апеляційному порядку даного рішення суду, а тому вважаю необхідним апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1

Роз'яснити апелянту, що питання повернення судового збору згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», розглядається за клопотанням особи, яка сплатила судовий збір.

Керуючись ч.1 ст.292 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Борисова О.В.