АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/217/17 Головуючий у 1-й інстанції - Комаревцева Л.В.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/4729/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Андрієнко А.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів - визнано неподаною та повернуто.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1- ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконані у повному обсязі вимоги ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 16.01.2017 року про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом термін, а заява про усунення недоліків від 26.01.2017 року не може бути прийнята судом, як належне виконання вказаної ухвали суду, оскільки вона грунтується на ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 17.12.2015 року, тоді як суд керується роз'ясненням Верховного Суду України від 30.11.2016 року, які є більш актуальними в прорізі часу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.01.2017 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку позивачу для виправлення недоліків - не більше п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду, оскільки вказану позовну заяву було подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір, розмір ставки якого із позовних заяв майнового характеру, яка подана фізичною особою, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, 26 січня 2017 року представником позивача було направлено заяву про усунення недоліків з посиланням на те, що відповідно до роз'яснень, викладених в п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних № 10 від 25.09.2015 року, враховуючи положення Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки позов пов'язаний з порушенням його прав.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01лютого 2017 року позовну заяву - визнано неподаною та повернуто у зв'язку з невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

01 вересня 2015 року набули чинності зміни до Закону України «Про судовий збір»згідно із якими виключено ч.5 цього Закону з числа осіб, які звільняються від сплати судового збору, споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

В той же час, є діючою ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно із роз'ясненнями, що викладені у п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із внесенням змін, що зумовлені змінами до Закону України «Про судовий збір», що набули чинності з 01 вересня 2015 року, оскільки стаття 5 Закону №3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року №226/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції Українидержава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно із преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Закон України «Про захист справ споживачів» направлений на досягнення установленого Конституцією України державного обов'язку із захисту прав споживачів (ч.4 ст.42 Конституції України).

Закон України «Про судовий збір», в свою чергу, є процедурним (процесуальним) Законом, метою якого є визначення правових засад справляння судового збору, платників, об'єктів та розмірів ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Виключення із Закону України «Про судовий збір»пільг для споживачів не є виключенням їх з числа осіб, які мають певні пільги зі сплати судового збору, а також підставою нівелювати положення діючих Законів України, чи вважати їх такими, що суперечать цьому Закону.

Таким чином, покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору, суд першої інстанції вищевказаних вимог закону не врахував, неправильно витлумачив закон та дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1, будучи позивачем за позовом про захист прав споживача, має сплачувати судовий збір.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1- ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: