Справа № 310/7986/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому зазначив, що він є власником житлового будинку по вул. Карла Маркса,125 в м. Бердянську. У будинку зареєстрована відповідач, яка фактично з дня реєстрації, а саме з 08.12.2006 року по теперішній час в спірному житловому приміщення не проживає і не появляється. Наявність зареєстрованої в будинку особи, яка в ньому не проживає порушує його права, оскільки він змушений оплачувати комунальні послуги з урахуванням і цієї особи. Просив визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим будинком №125 по вул. Карла Маркса в с. Нововасилівка м. Бердянська Запорізької області.

У судове засідання позивач та його представник не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнав.

Зясувавши всі обставин справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно витягу з Державного реєстру прав власником житлового будинку №125 по вул. Карла Маркса в с. Нововасилівка м. Бердянська Запорізької області є ОСОБА_1

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання / перебування особи, із зазначенням адреси житла / місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно довідки виконавчого комітету Нововасилівської сільської ради від 10.11.2016 року, повідомлення обласного адресно-довідкового підрозділу УДМСУ в Запорізькій області від 13.12.2016 року відповідач зареєстрований у житловому будинку №125 по вул. Карла Маркса в с. Нововасилівка м. Бердянська Запорізької області.

Довідкою виконавчого комітету Нововасилівської сільської ради від 10.11.2016 року, а також визнанням позову відповідачем підтверджується факт порушення прав позивача, які передбачені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні з 2006 року, але залишаються зареєстрованими в ньому, чим робить позивачу перешкоди у здійсненні прав власника, тому це право підлягає захисту і відповідача слід визнати таким, що втратив право цим приміщенням користуватися.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком №125 по вул. Карла Маркса в с. Нововасилівка м. Бердянська Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,2 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя