печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.,

при секретарі Медведєва М. Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії , посилаючись на те що 22.06.2016р. уклав кредитний договір . 12.07.2016р. звернувся з заявою та просив до закінчення особливого періоду, не нараховувати штрафні санкції, пеню , а також проценти за користування кредитними коштами відповідно до ч.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки є проходить службу в Держспецзв`язку з 3.08.2007р. Проте відповідач своїм листом від 5.08.16 р. відмовив. Тому звернувся в суд та просив зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Траст» припинити нарахування ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору № R011 006-ТЕК 0081435 від 22.06.2016 року починаючи з 22.06.2016 і до закінчення особливого періоду в Україні. Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Траст» припинити нарахування ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору № R011 006-ТЕК 0081446 від 22.06.2016 року починаючи з 22.06.2016 і до закінчення особливого періоду в Україні.Стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 11 000 грн., судовий збір у розмірі 1102,42 грн. Позивач , представник позивача в судовому засіданні підтримали позов з викладених в ньому підстав та просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував , вказував на те що позивач не доказів , про перебування (перебував) в зоні проведення бонових дій та проходження військової служби в польових умовах (в зоні АТО).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до слідуючого.

В судовому засіданні встановлено, що 22.06.2016 року Публічне акціонерне товариство Банк ТРАСТ отримав від ОСОБА_1 пропозицію (оферту) про укладення договору № R011,006-ТЕК.0081435 (надалі - Кредитний договір), в якій Відповідач пропонував Позивачу надати йому споживчий кредит. Відповіданім було акцептовано вищезазначену оферту і надано Позивачу кредит з в розмірі 38 640,00 грн.

Позивач, в свою чергу, зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 21.06.2019 року згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12 % річних та 2,5 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.

22.06.2016 р. року між Публічним акціонерним товариством Банк ТРАСТ та ОСОБА_1 укладено договір № R011.006-TEK.0081446 (надалі - Кредитний договір-2) за яким Позивачу надано кредит в розмірі 10 000,00 гри., зі сплатою І відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних, та 2,5 % щомісячної комісії строком на 12 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту та відсотків та комісій за користування кредитом. Кінцевий термін повернення : до 15.06.2017 р.

Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору-1, який є невід`ємною частиною Кредитного договору-1, Позивач, який є позичальником зобов`язався своєчасно та у повному обсязі оплачувати Відповідачу відсотки, комісію за користування кредитом, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів.

Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору-2, який є невід`ємною частиною Кредитного договору-2, Позивач, який є позичальником зобов`язався своєчасно та у повному обсязі оплачувати Відповідачу відсотки, комісію за користування кредитом, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів.

Згідно зі cт. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно cт.с..610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Встановлено , що Позивач з серпня 2007 року по даний час проходить службу в Головному управлінні урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та Захисту інформації України (місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Солом`янська, 13) та має військове звання капітана, з вказаних підстав просить не нараховувати йому відсотки за користування кредитними коштами.

Законодавством України встановлені пільги військовослужбовцям, а саме згідно пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової-) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, з оголошенням мобілізації в державі настає особливий період, який охоплює час мобілізації, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В цей період певні категорії громадян України призиваються/направляються на територію, де ведуться воєнні дій з метою виконання свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Враховуючи умови проходження військової служби і виконання військових завдань в польових умовах та неможливості з об`єктивних причин виконання такими військовослужбовцями своїх обов`язків щодо вчасного погашення кредитів, для захисту прав таких осіб була прийнята законодавча норма, що зафіксована в пункті 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Дана позиція підтверджується листом Національного банку України від 28.07.2014 року № 18-112/40258 «Щодо виконання вимог законодавства та вжиття заходів із захисту фінансових інтересів військовослужбовців», в якому зазначено, що банки зобов`язані брати до уваги, що при веденні бойових дій існують об`єктивні передумови для порушення нормального режиму виконання зобов`язань. Це підтверджується і інформацією, що викладена на сайті Міністерства оборони України, стосовно прав військових, які перебувають в зоні проведення бойових дій та проходять військову службу в польових умовах. Міністерство оборони України розмістило на сайті зразок листа до банку, з якого також вбачається, що право на звільнення від нарахування пені за невиконання зобов`язання, як і процентів за користування кредитом мають особи, що безпосередньо беруть участь у бойових діях, виконують військові завдання в польових умовах.

Позивачем не надано суду належних доказів , щодо перебування (перебував) в зоні проведення бойових дій та проходження військової служби в польових умовах (в зоні АТО).

Надана Позивачем копія посвідчення капітана, виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, підтверджує статус позивача як військовослужбовця.

Надана довідка Головного управління урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 11.07.2016 року №26/12-17-78 підтверджує факт перебування на військовій службі в Головному управлінні президентського зв`язку Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до роз`яснень Національного Банку України, для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до Банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2//7142).

Документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки.

Форма військового квитка визначена Указом Президента України від 25.05.94 N 263/94 "Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу" та "Положення про військовий квиток офіцера запасу".

Також документами, які підтверджують призов військовсі`зобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Зазначені документи можуть видаватися родинам військовозобов`язаних та резервістів для пред`явлення їх за місцем вимоги.

Початком військової служби військовозобов`язаних є день призову на військову службу у районному військовому комісаріаті, а для резервістів - день зарахування до списків особового складу військової частини, про що робиться відповідний запис до військового квитка.

Закінченням військової служби для резервістів та військовозобов`язаних є день виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини, про що робиться відповідний запис до військового квитка.

Закінчення особливого періоду в Україні здійснюється у відповідності до рішення Президента України про демобілізацію, що визначається Указом Президента України.»

Надані Позивачем документи не підтверджують той факт, що позивача залучено до виконання завдань у особливий період, а саме направленно для проходження військової служби чи виконання завдань на територію, де ведуться воєнні дії.

Звільнення від нарахування та скасування вже нарахованих відсотків по кредиту можливе при наданні відповідних підтверджуючих документів, які зазначені в листі Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу ЗСУ Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142 та листі Національного Банку України від 02.09.2014 року № 18-112/48620, а саме для застосування пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» необхідно надати документи, що підтверджують призов під час мобілізації та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період.

Позивачем таких доказів не надано, тому відсутні підстави застосування пільг до Позивача , а саме по собі, оголошення особливого періоду, не надає пільг в поверненні отриманих коштів за укладеними договорами.

Відповідно до ч. 3. ст.4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" : Часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Аналізуючи надані сторонами належні докази , суд приходить до висновку , що позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню .

Відповідно до ст.84, 88 ЦПК України зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на правову допомогу та сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 625, 050,1054,1056-1 ЦК України, ст.ст. 10. 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 216 ЦПК України

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Остапчук Т.В.