Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2017 Справа №607/12029/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 02 вересня 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син. Дитина проживає разом із нею. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 подав заяву, згідно з якою позивач зменшила позовні вимоги, у звязку із чим просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з березня 2017 року. Зменшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання подали заяву, в якій просили справу розглядати в їхній відсутності, зменшені позовні вимоги визнали, не заперечили проти стягнення аліментів у твердій грошові сумі у розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з березня 2017 року.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 16 листопада 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року.

Від даного шлюбу в подружжя є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І?ИД № 197860 від 14 травня 2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свого неповнолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, а позивач не в змозі самостійно надавати дитині утримування в необхідному розмірі.

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_1

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини.

Таким чином ОСОБА_2 не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки судом не здобуто доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Позов предявлено 02 вересня 2016 року. Однак, як убачається з наявної в матеріалах справи письмової розписки, відповідачем добровільно сплачено аліменти в розмірі 6000 гривень за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року (за 6 місяців по 600 гривень), позивач. Згідно з заявою про зменшення позовних вимог просила починати стягувати аліменти з березня 2017 року.

Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 180 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, 294, 296ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень, щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, починаючи з березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6