Справа № 567/247/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

представників позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на майно

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на садибний житловий будинок в порядку спадкування по заповіту, звернувся ОСОБА_3

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що у власності його двоюрідної баби ОСОБА_5 перебував житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Межиріч Острозького району по вул. Молодіжна,34а і він, як спадкоємець за заповітом, має право на зазначене майно, а реалізувати його не може, так як за життя спадкодавець не зареєструвала за собою право власності на дане будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз в звязку з її смертю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просить суд визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем ОСОБА_5 право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Молодіжній,34а.

Пояснив, що дане господарство фактично належало ОСОБА_5, що підтверджується виписками з по господарських книг с.Межиріч Острозького району Рівненської області.

02.04.2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_4 сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 21, в якому залишила особисте розпорядження відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде їй належати на момент смерті заповіла ОСОБА_3

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 входить її право на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Межиріч по вул. Молодіжній,34а Острозького району Рівненської області.

Зазначив, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 за заповітом, однак не може реалізувати свого права на спадщину в звязку з тим, що вона не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Острозького району в судовому засіданні позов визнав. Підтвердив, що дане будинковолодіння фактично належало ОСОБА_5, яка проживала одна та не мала чоловіка і дітей. Зазначив, що позивач здійснював догляд за ОСОБА_5 до її смерті та здійснив її поховання. Вказує, що на даний час ОСОБА_3 доглядає за житловим будинком, що належав ОСОБА_5 та обробляє земельну ділянку.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали спадкової справи, вважає, що позов про визнання права власності на садибний житловий будинок доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що фактично у власності ОСОБА_5 перебував садибний житловий будинок, який розташований в с.Межиріч Острозького району по вул. Молодіжній,34а.

Належність ОСОБА_5 зазначеного майна підтверджується виписками з погосподарських книг № 11, № 5 с.Межиріч Острозького району Рівненської області, відповідно до яких вбачається, що житловий будинок № 34а по вул.Молодіжній в с. Межиріч Острозького району рахується за ОСОБА_5

З виписки з погосподарської книги № 11 с.Межиріч Острозького району Рівненської області за 1991-1995 роки, встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, 1960 року побудови, що належить покійній ОСОБА_5 та розташований в с.Межиріч по вул. Молодіжній,34а Острозького району Рівненської області станом на 1991 рік відносився до типу робітничого двору.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP", Вказівками по веденню негосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5 та іншими нормативними актами.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудови зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору.

Відповідно до ч. 4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавались на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст.ст. 2,3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на обєкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом обєкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12).

Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Водночас, інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належав житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Молодіжній,34а.

Відповідно довідки ОСОБА_4 сільської ради Острозького району Рівненської області №208 від 08.02.2017 року, ОСОБА_5 на день смерті 29.08.2015 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 одна.

З технічного паспорту на вказаний житловий будинок, встановлено, що будинковолодіння, яке розташоване в с. Межиріч Острозького району по вул.Молодіжній,34а було побудовано в 1960 році та складається з житлового будинку, який містить коридор 1-1-1, кладову 1-1-2, кухню 1-1-3, житлову 1-1-4, загальною площею 29,7 кв.м., житлову площею 15,1 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: господарську будівлю Б, сарай б, погріб В, вбиральню Г, огорожу №1, огорожу №2.

Згідно повідомлення Рівненського ОБТІ №5 від 24.02.2017 року, Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №79356429, №79355217 встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходяться в с.Межиріч по вул. Молодіжна,34а Острозького району Рівненської області не зареєстровано.

Згідно довідки ОСОБА_4 сільської ради Острозького району Рівненської області №211 від 08.02.2017 року земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в с.Межиріч по вул.Молодіжній,34а Острозького району Рівненської області, за цивільно-правовими угодами не відчужувалася.

Зі свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 177889 встановлено, що ОСОБА_5 померла 24.02.2016 року в с. Межиріч Острозького району Рівненської області.

02.04.2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_4 сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 21, в якому залишила особисте розпорядження відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде їй належати на момент смерті заповіла ОСОБА_3

На день смерті заповідача вказаний заповіт змінено чи скасовано не було, що підтверджується відповідною відміткою ОСОБА_4 сільської ради Острозького району Рівненської області та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43060379 від 24.02.2016 року.

З ОСОБА_6 про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43060568 від 24.02.2016 року та спадкової справи встановлено, що після смерті ОСОБА_5, яка померла 29.08.2015 року, за заявою ОСОБА_3, заведено спадкову справу № 41/2016.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

З матеріалів спадкової справи № 41/2016 встановлено, що 24.02.2016 року ОСОБА_7 подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Таким чином, відповідно до ст.ст. 1216, 1269 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5

З матеріалів спадкової справи №41/2016 та довідки Острозької державної нотаріальної контори №12/01-16 від 27.01.2017 року встановлено, що спадкоємцем усього майна померлої ОСОБА_5 по заповіту, який прийняв спадщину, є ОСОБА_3 Відомості про інших спадкоємців за законом чи за заповітом відсутні.

Вказані докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що після звернення ОСОБА_3 до нотаріальної контори, нотаріусом ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу).

За ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

У відповідності до cт. 392 ЦК України власник може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_5 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 1216, 1233 ЦК України ОСОБА_3 має право на спадщину після смерті ОСОБА_5, то за ним як спадкоємцем за заповітом слід визнати право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями (А-1), який знаходиться с. Межиріч Острозького району по вул. Молодіжнй,34а та складається з коридору 1-1-1, кладової 1-1-2, кухні 1-1-3, житлової 1-1-4, загальною площею 29,7 кв.м., житловою площею 15,1 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: господарську будівлю Б, сарай б, погріб В, вбиральню Г, огорожу №1, огорожу №2.

На підставі ст.ст. 25 п. 4, 346 ч.1 п. 11, 328, 1216, 1233, 1269 ЦК України, Закону України "Про власність", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_5 право власності на садибний житловий будинок (А-1), що складається з коридору 1-1-1, кладової 1-1-2, кухні 1-1-3, житлової 1-1-4, загальною площею 29,7 кв.м., житловою площею 15,1 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: господарську будівлю Б, сарай б, погріб В, вбиральню Г, огорожу №1, огорожу №2, які знаходиться в с.Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Молодіжна, 34 а.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6