АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9426/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1082/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Триголова В.М.

при секретарі Рибак О.О.

за участі позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про припинення іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати зобовязання за іпотечним договором № 22-019/ZФКІП-08 від 03 березня 2008 року припиненим, а сам іпотечний договір 22-019/ZФКІП-08, зареєстрований в реєстрі за реєстраційним № 1543, 1544/97, таким, що припинив свою дію.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 03 березня 2008 року між ним та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір № 50-019/ФК-08, з метою забезпечення якого було укладено договір іпотеки.

Рішенням Київського районного суду міста Полтава від 08 квітня 2011 року, яке набрало законної сили, розірвано кредитний договір №50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року та стягнуто на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за даним кредитним договором, яку він повністю сплатив.

Вказує, що у звязку із припиненням основного зобовязання, припиненню підлягає і договір іпотеки.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано зобовязання за іпотечним договором № 22-019/ZФКІП-08 від 03.03.2008 року, що укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 припиненим, а іпотечний договір 22-019/ZФКІП-08, зареєстрований в реєстрі за реєстраційним № 1543, 1544/97, таким, що припинив свою дію.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржило ПАТ «Дельта Банк», просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір № 50-019/ФК-08, у відповідності до умов якого ОСОБА_2 отримав у кредит на придбання квартири 270 000, 00 грн. строком до 28 лютого 2028 року.

З метою забезпечення належного виконання умов договору між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір № 22-019/ZФКІП-08, який був посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі під номером 1543.

У відповідності до п. 1.2 Іпотечного договору №22-019/2ФКІП-08 предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України був укладений договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь ПАТ « Дельта Банк», у відповідності до умов якого право вимоги за кредитним договором № 50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

08.11.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 були внесені зміни до Державного реєстру іпотек, внесено зміни стосовно іпотекодержателя (реєстраційний номер 6708077).

Рішенням Київського районного суду міста Полтава від 08 квітня 2011 року, яке набрало законної сили 19 квітня 2011 року, розірвано кредитний договір №50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 259 884 гри., заборгованість за відсотками 35 077 грн. 04 коп., судові витрати в розмір 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 296 781 грн. 04 коп.

18 липня 2016 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_7 винесена постанова № 42538063 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 21.10.2011 року Київським районним судом м. Полтави по цивільній справі № 2-886/11.

ОСОБА_2 08.07.2016 року сплатив на рахунок Октябрського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області заборгованість за виконавчим листом виданим Київським районним судом м. Полтави по цивільній справі № 2-886/11 у розмірі 296 781 грн. 04 коп.

Октябрським ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області кошти в розмірі 296 781 грн. 04 коп. 12.07.2016 року були перераховані на користь АТ «Дельта Банк» (платіжне доручення №3843 від 12.07.2016 року).

27.03.2014 р. державним виконавцем Октябрського ВДВС міста Полтави була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа виданого Київським районним судом м. Полтави по цивільній справі № 2-886/11, у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що основне зобовязання сторін за кредитним договором № 50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року припинилося, що тягне за собою припинення іпотечного договору, укладеного на його забезпечення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобовязання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року було розірвано, а отже зобвязання сторін за цим договором припинилося із набранням чинності рішення Київського районного суду міста Полтава від 08 квітня 2011 року.

За таких обставин, із вказаного часу банк втрачає право вимагати нарахування відсотків за користування кредитом, пені та інших платежів, визначених умовами кредитного договору.

Виконання рішення Київського районного суду міста Полтава від 08 квітня 2011 року не має правових наслідків для правовідносин, що виникли за кредитним договором, зобовязання за яким були припинені.

Таким чином, доводи апелянта про те, що зобовязання за кредитним договором № 50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року тривають є безпідставними та не узгоджуються з нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Враховуючи, що ОСОБА_2, після припинення кредитних правовідносин, продовжував користуватися коштами ПАТ «Дельта Банк», у банка виникає право вимагати сплати процентів за користування чужими коштами в порядку ст. 536 ЦК України. Проте, такі вимоги ПАТ «Дельта Банк» не заявлялися.

При цьому, відповідно до п.1.1 Іпотечного договору № 22-019/ZФКІП-08 від 03 березня 2008 року іпотека за договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 22-019/ZФКІП-08 від 03.03.2008 року, а також вимоги про відшкодування штрафних санкцій, передбачених договором, витрат, повязаних із предявленням вимоги за основним зобовязання, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобовязання.

Таким чином, договір іпотеки № 22-019/ZФКІП-08 від 03 березня 2008 року не забезпечує позадоговірне нарахування відсотків за ст. 536 ЦК України, а тому банк не має права одержати задоволення таких вимог за рахунок предмета іпотеки.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, апелянтом не наведено.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_8

--//-- ОСОБА_9

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1