Справа№ 324/1839/16-ц
Провадження № 2/324/70/2017
03.02.2017 Пологівський районний суд
в складі: головуючого судді Іванченка М.В.
при секретарі Клименко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Пред'явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 2878грн., які складаються з судового збору в сумі 1378грн. та витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідача до суду, в сумі 1500грн.
В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача.
Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Згідно ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін.
25.11.2013 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач ОСОБА_1 засвідчив підписом, що ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, висловив згоду, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
У відомостях «Тарифи по ПРЕСТИЖНИМ картам Visa» викладені умови надання відповідачу ОСОБА_1 кредиту ПАТ КБ «ПриватБанк».
Для вирішення даної справи застосуванню підлягають ст. ст. 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з аналізу яких вбачається, що зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання.
Однак, вимоги позивача про стягнення одночасно із відповідача пені та штрафів, як це передбачено п. п. 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Так, пунктом 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошових зобовязань, в тому числі зобовязань, передбачених п. п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 цих Умов, по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, згідно із п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів в розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів.
Враховуючи однаковість підстав нарахування пені і штрафів та те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. (фіксована частина) та 817,05грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають із зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 15, 57, 79, 88, 212, 215, 226 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: