Справа №588/11/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/599/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01 березня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и л а:

04 січня 2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 08 листопада 2008 року по 06 жовтня 2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час відповідач проживає окремо, у вихованні та утриманні дочки участі не приймає, хоча має змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки офіційно працює на підприємстві в м. Вроцлав у Польщі, отримує стабільний дохід, інших осіб на його утриманні немає.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати аліменти з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі - 3000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 28).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 01 березня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4О аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 04 січня 2017 року до досягнення дочкою повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640 грн. в дохід держави.

Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його в сумі 1355 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

При цьому зазначає, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції не врахував його матеріальний стан, що він на даний час офіційно не працює, перебуває в Польщі, де тимчасово знайшов роботу на 3 місяці.

Суд не прийняв до уваги, що він проживає з батьками пенсійного віку, яким постійно потрібна матеріальна допомога, яку він надає. Крім того, його батько являється ліквідатором на ЧАЕС.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вищевказаним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 08 листопада 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 03 березня 2013 року народилася дочка ОСОБА_5. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 7-8).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06 жовтня 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано (а.с. 9).

Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 13).

Задовольняючи позовні вимоги позивача в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі, щомісячно до досягнення нею повноліття у розмірі 3000 грн., оскільки батько дитини має нерегулярний, мінливий дохід.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аналогічні розяснення містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з розясненнями, які містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Суд першої інстанції, виходячи з положень ст. ст. 184, 180 СК України, дійшов до правильного висновку про наявність у відповідача обов'язку щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, при визначенні розміру аліментів, суд не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які свідчили б про те, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дочки.

Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, доказів того, що відповідач дійсно має регулярний заробіток, який отримує від роботи на території Польщі, і він є достатнім, щоб сплачувати 3000 грн. аліментів щомісячно, позивач не надала.

Та обставина, що на утриманні відповідача знаходяться батьки пенсіонери, не знайшла свого підтвердження в апеляційному суді.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дочки, є завищеним.

З урахуванням наведеного, положень ст. ст. 180, 182 СК України та принципів розумності й справедливості, розмір присуджених до стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід зменшити до 1355 грн. щомісячно, оскільки такий розмір аліментів визнав сам відповідач в апеляційній скарзі, а його представник адвокат ОСОБА_7 пояснив в апеляційному суді, що робота відповідача у Польщі є тимчасовою, на три місяці і на цей час він отримує заробітну плату близько 5000 грн. на місяць.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначеного розміру аліментів, на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у звязку із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01 березня 2017 року в частині визначення розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1355 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 04 січня 2017 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -