Справа № 645/685/17
Провадження № 2/645/1016/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Ульяніч І.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова розірвано. Від подружнього життя із ОСОБА_3 14 березня 2005 року народилася донька ОСОБА_4, 18 липня 2010 року народилася донька ОСОБА_5, які мешкають разом з нею. 12 вересня 2016 року між нею та відповідачем укладено Договір про участь у вихованні та утриманні дитини, умови якого останній порушує в частині п.п. 3, 4 та 5, зокрема щодо сплати аліментів в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до рівня інфляції в Україні. Вказаними діями відповідач створює несприятливі умови для виховання та розвитку дітей. Погіршення матеріального становища дітей впливає на їхній розвиток та морально-емоційне виховання. ОСОБА_2 зазначала, що квартплату, комунальні платежі, а також інші витрати, повязані з житлово-побутовими умовами дітей, сплачує вона. Позивач також вказувала, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, директором та засновником ТОВ «Скайгруп» та має стабільний дохід в розмірі 150 000 грн. щомісячно.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 5 000 грн. на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно рівня інфляції в Україні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши про обставини, викладені вище, просила їх задовольнити та пояснила, що після розлучення із відповідачем вона всяко сприяла тому, щоб відповідач спілкувався із дітьми. 12.09.2016 року вони із відповідачем уклали договір про участь у вихованні та утримання дитини. Відповідач надавав гроші частинами, вони домовились, що ці гроші, які передбачені в договорі це тільки на харчування, та відповідач повинен дітей одягати. Грошей передбачених договором їй не вистачає на харчування дітей, у молодшої доньки гастрит, вона потребує дієти. Діти навчаються у ліцеї мистецтв, що потребує витрат, крім того, вона має оплачувати комунальні послуги за квартиру приблизно 5000 грн. взимку, та 3000 грн. літом. За виконавчим написом до нотаріуса вона не зверталась, до суду з заявою про розірвання договору не зверталась. Змушена звернутись до суду, у звязку із подорожчанням продуктів харчування.

В судовому засідання представник позивача - адвокат ОСОБА_6, яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги, повні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, та просила їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував та пояснив, що він у вихованні та утриманні дітей приймає активну участь, умови договору виконує, оплачує харчування, одяг, відпочинок дітей. За списком позивачки придбає всі необхідні речі. Після розлучення він допомагав позивачці з дітьми орендувати квартиру, а в подальшому залишив позивачці з дітьми трикімнатну квартиру, що належить йому на праві власності, з усіма меблями та технікою, а сам став орендувати житло. Він повністю забезпечує дітей, оплачує навчання дітей в школі естетичного виховання, крім того, додаткові заняття іноземною мовою, придбає необхідне для розвитку дітей. Він відвозив дітей до школи, а коли не міг відвезти, то переказував гроші на бензин, щоб відвозила позивач, чи на таксі. Також зазначив, що він на оренду житло витрачає приблизно 3000 грн., також має витрати у зв»язку із підприємницькою діяльністю, регулярні відрахування у нього становлять приблизно 20000 грн., дохід не стабільний, взимку діяльність майже відсутня. Зазначив, що інших дітей він не має, за станом здоров»я здоров. На дітей щомісячно він витрачає більш ніж по 5000 грн. на кожну.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 березня 2005 року народилася ОСОБА_4, 18 липня 2010 року народилася ОСОБА_5, батьками яких в Свідоцтві про народження Серії І-ВЛ № 003123, виданому 05 квітня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, та Свідоцтві про народження Серії І-ВЛ № 211501, виданому 27 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, відповідно, записано ОСОБА_3 і ОСОБА_2.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 147, розірвано. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.. 181 ч. 2 СК України - за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.. 185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно ст.. 189 СК України - батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно ст.. 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно розяснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судовим розглядом встановлено, що 12 вересня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 2127.

Встановлено, що діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мешкають разом з матірю ОСОБА_2. Пунктом 3 Договору передбачено, що ОСОБА_3 зобовязується сплачувати ОСОБА_2 на утримання обох дітей 3000 грн. щомісячно. Пунктом 4 Договору передбачено, що за домовленістю сторін розмір (сума коштів), участі у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, хвороба тощо) ОСОБА_3 повинен попередньо погоджуватись між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, виходячі із рівності участі у додаткових витратах. Пунктом 12 передбачено, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я з будь-якої сторін, в договір, якщо сторони погодились, вносяться зміни або доповнення шляхом укладання додаткового договору, що підлягає нотаріальному посвідченню. Пунктом 15 передбачено, що у разі невиконання ОСОБА_3 своїх обовязків за цим договором, аліменти з нього можуть стягуватись на підставі виконавчого напису нотаріуса.

В судовому засіданні встановлено, що даний договір є діючим в судовому порядку не розривався.

Згідно наданого висновку ультразвукового дослідження у ОСОБА_5 деформація жовчного міхура, згідно консультаційного висновку спеціаліста у ОСОБА_3 хронічний гастродуоденіт, вона потребує дієти та режиму харчування. (а.с.25,26)

Згідно наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг за період жовтень, листопад 2016 року та січень, березень 2017 року було сплачено на загальну суму 4763,49 грн. за весь час, а не як зазначає позивач 5000 грн. щомісячно, крім того, за наданими квитанціями відправником є ОСОБА_8.(а.с.27-29,31-33,36-38,41)

Позивачем були надані чеки на придбання продуктів харчування, частина із яких була придбана відповідачем по справі, що підтверджується зазначеним на чеках прізвищем ОСОБА_3 на суму 565,55грн.. Позивачкою ж, згідно наданих квитанцій, було витрачено на продукти харчування в грудні 2016 року 1574,94 грн., в січні 2017 року 2777,19 грн., в лютому 2017 року 2841,40 грн.. (а.с.45-51).

Відповідачем ОСОБА_3 були надані дублікати чеків ПриватБанку, згідно яких вбачається, що відповідач перерахував на картку позивачки ОСОБА_2 в вересні 2016 року 2715 грн., в жовтні 2016 року 6100 грн., в листопаді 2016 року 7440 грн., в грудні 2016 року 4058 грн., в січні 2017 року 3300 грн., в лютому 2017 року 3332 грн.. Крім того, згідно наданих копій розписок, вбачається, що позивач отримала від відповідача по 3000 грн. за вересень, жовтень та грудень 2016 року. (а.с.54-61,66)

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що не всі квитанції збереглись, що він витрачає на кожну із доньок більш ніж 5000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач не оспорювала той факт, що відповідач залишив їй з дітьми свої квартиру із меблями та технікою, а сам орендує житло, сплачує навчання дітей. Крім того, позивач підтвердила той факт, що відповідач щомісячно витрачає на кожну із доньок більш ніж 5000 грн. щомісячно.

Згідно наданих відповідачем ОСОБА_3 копій чеків, вбачається, що він придбає дітям одяг, взуття, ліки та оплачує відпочинок. (а.с.67-85)

Згідно податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_9 вбачається, що обсяг доходу відповідача за 2016 рік становить 547115,82 грн..

Позивач відомості про свої доходи суду не надала, при цьому зазначила, що вона займається розвитком свого бізнесу, також є засновником фірми ТОВ «Скайгруп» разом із відповідачем.

Згідно ст.. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Сімейним кодексом України передбачений рівний обовязок батьків щодо утримання своїх дітей. Сімейний кодекс України не вирішується питання про можливість стягнення аліментів в судовому порядку, якщо обовязок щодо утримання дітей виконується добровільно.

В судовому засіданні із показань сторін та досліджених документів встановлено, що відповідач в добровільному порядку виконує обовязки по утримуванню дітей, позивач в судовому засіданні підтвердила той факт, що відповідач щомісячно витрачає на дітей більш ніж 5000 грн. на кожну. Обставини, на які посилається позивач, що в договорі передбачено тільки 3000 грн. на харчування дітей, не знайшло свого підтвердження, так як це не зазначено в договорі. Обставини зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін або дітей, з моменту укладення договору, встановлені не були.

З огляду на наведене, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства,та враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку забезпечує дітей необхідним харчуванням, одягом, сприяє їх вихованню та навчанню, сплачує навчання в школі естетичного виховання та додаткові уроки іноземної мови, приймає участь у придбанні ліків та сплачує відпочинок, то суд вважає позов неогрунтовний, та за необхідне відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя - І. В. Ульяніч