печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 січня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Фаркош Ю.А.,

при секретарі: Мудрак О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06.05.2016 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 чим завдано матеріальну шкоду обом автомобілям. Постановою Іванківського районного суду Київської області від 05.07.2016 ОСОБА_2 визнано винним у даному ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована полісом обов»язкового страхування АІ/7395857 в ТДВ «Експрес Страхування» на суму 50 000 грн. На виконання умов вказаного договору ТДВ «Експрес Страхування» здійснило позивачу виплату в сумі 50 000 грн. Оскільки завдана шкода перевищує розмір страхового відшкодування позивач просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням з ОСОБА_2, моральну шкоду та витрати, яких вона зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Позивач в судове засідання не з»явився, представник позивача подав заяву про розгляду справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Представник відповідача ТДВ «Експрес Страхування» в судове засідання не з»явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 06.05.2016 на 76 км+500 км а/д Київ-Овруч відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 чим завдано матеріальну шкоду обом автомобілям.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 05.07.2016 ОСОБА_2 визнано винним у даному ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована полісом обов»язкового страхування АІ/7395857 в ТДВ «Експрес Страхування» на суму 50 000 грн.

На виконання умов вказаного договору ТДВ «Експрес Страхування» здійснило позивачу виплату в сумі 50 000 грн.

Відповідно до звіту №05/07-ТЗ від 06.07.2016 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Chevrolet Laccetti д.н.з. НОМЕР_2, складає 143 474 грн. 51 коп.

Відповідно до звіту №05-1/07-ТЗ від 06.07.2016 вартість після аварійного транспортного засобу Chevrolet Laccetti д.н.з. НОМЕР_2 складає 31 578 грн. 51 коп.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Для повного відшкодування завданої позивачу майнової шкоди, ОСОБА_2 зобов'язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що складає 61 896 грн. 37 коп.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про стягнення з відповідачів моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В матеріалах справи, позивачем не наведені належні обґрунтування позовних вимог немайнового характеру, не наведено доказів, які підтверджують позовні вимоги в цій частині, не вказано з яких саме міркувань вони виходили, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

А відтак в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 є особою, яка завдала шкоду майну позивача позовні вимоги в частині відшкодування збитків пов»язаних з витратами на послуги евакуатора в сумі 1 500 грн. 00 коп. та витрати за автостоянку в сумі 500 грн. 00 коп. підлягають задоволенню.

Крім того, частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За змістом статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, а також вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 також підлягають стягненню витрати, які документально підтверджені позивачем, а саме витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 400 грн 00 коп., витрати за проведення оцінки збитку після ДТП в сумі 150 грн. 00 коп.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2 032 грн. 46 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 223, 224-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням 61 896 грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витратина послуги евакуатора в сумі 1 500 грн. 00 коп. та витрати за автостоянку в сумі 500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 400 грн 00 коп., витрати за проведення оцінки збитку після ДТП в сумі 150 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 032 грн. 46 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю.А.Фаркош