Справа № 381/3042/15-ц Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/403/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 56 12.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.,

При секретарі Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»" на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору, за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк " до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ТОВ «УніКредит Банк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору, посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між ним та ТОВ «УніКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" було укладено Договір про іпотечний кредит № МКТО-42, відповідно до умов якого, відповідач в порядку та на умовах визначених цим Договором, взяв на себе зобов'язання надати Позичальнику позивачу по справі, кредитні кошти в розмірі 69 979 ,00 (шістдесят дев»ять тисяч девятсот сімдесят дев»ять) доларів США 00 центів, а Позичальник зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням, повернути (погасити) Кредит а також, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 11,5% (одинадцять цілих п»ять десятих) процентів річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кредит надається строком на 20 (двадцять) років зі строком остаточного повернення Кредиту не пізніше 29 травня 2028 року (включно).

Кредитні кошти призначені для придбання квартири АДРЕСА_1.

Згідно з п.1.4. Договору, надання кредиту здійснюється одноразово, шляхом зарахування суми кредиту через позичковий рахунок на поточний/картковий рахунок Позичальника № 4518, відкритий в «УніКредит Банк» ТзОВ, код Банку 26080255, МФО 300744 протягом 1 (одного) робочого дня з моменту виконання Позичальником всіх умов, зазначених в п 1.5 п. 1.5 цього Договору.

Відповідно до умов п. 2.10. кредитного Договору за надання кредиту Позичальник сплачує Банку одноразову комісійну винагороду за надання кредиту в національній грошовій одиниці України до моменту видачі кредиту у розмірі 1% (один) від суми, що становить З 393,98 грн. (три тисячі триста дев'яносто три гривні 98 копійок) шляхом забезпечення наявності грошових коштів на Пов'язаному рахунку.

29 травня 2008 року між Банком та Позичальником було укладено іпотечний договір № МКТО-42/8 та Договір поруки № МКТО-42/Р.

Вважає вказаний договір кредиту таким, що укладений з суттєвим порушенням істотних умов Договору встановлених законодавством України, яке регулює спірні правовідносини, які необхідні для його укладення, з використанням нечесної підприємницької практики всупереч існуючих норм і вимог діючого законодавства України, та грубо порушує охоронювані Конституцією і Законами України права та інтереси споживача фінансових послуг, і водночас, завдає йому значної шкоди, тому, за таких умов, зазначені Банком порушення вимог Закону та його прав як споживача, мають бути припинені, а укладений з використанням такої практики правочин, має бути визнаний судом недійсним.

ПАТ «Укрсоцбанк», як правонаступник ТОВ «УніКредит Банк» в свою чергу, звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит, посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено Договір про іпотечний кредит № MRTG-42. В забезпечення виконання вказаного договору, між Банком та ОСОБА_3 укладено Договір поруки № MRTG-42/P, у відповідності до якого, ОСОБА_3 зобовязався перед Банком у повному обсязі відповідати за виконання зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, порядку та у випадках, передбачених Кредитним договором. Свої забов»язання Банк виконав повністю та належним чином. Відповідачами було порушено умови кредитного договору в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 09 березня 2016 року становить 57728, 24 доларів США. Банк попереджав відповідачів про погашення заборгованості по даному кредиту, але їх вимоги ними були проігноровані.

Вище вказані позови, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2016 року обєднані в одне провадження.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

В задоволені позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року, ПАТ «Укрсоцбанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просило, скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року, ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, а позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити. Зазначило, що рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 травня 2008 року між ТОВ «УніКредит Банк» правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 укладено Договір про іпотечний кредит № МКТО-42.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору, відповідач в порядку та на умовах визначених цим Договором, взяв на себе зобов'язання надати Позичальнику кредитні кошти в розмірі 69979,00 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням, як це встановлено в п. 1.3 цього Договору та повернути Кредит а також, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 11,5 % річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Згідно з умовами п 1.2 Договору, кредит надається строком на 20 років зі строком остаточного повернення Кредиту не пізніше 29 травня 2028 року.

Кредитні кошти призначені для придбання квартири АДРЕСА_1.

Для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором про іпотечний кредит між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір № МКТО-42/8 від 29 травня 2008 року, предметом іпотеки за цим Договором є квартира № 65, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Південна, 15, яка належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченим 29 травня 2008 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, за реєстровим № 4689.

29 листопада 2013 року між ПАТ «УніКредит Банк» та боржником було укладено Угоду про внесення змін та доповнень № Р1 до Кредитного договору, відповідно до якої, боржнику було повідомлено про реорганізацію ПАТ «УніКредит Банк», шляхом його приєднання до ПАТ «Укрсоцбанк».

Вказаною Угодою про внесення змін та доповнень № Р1 до Кредитного договору було також узгоджено безспірний залишок заборгованості за Кредитом у сумі 51097,88 доларів США.

30 грудня 2013 року на підставі рішення Загальних Зборів Акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» та рішення єдиного акціонера ПАТ «УніКредит Банк» був затверджений передавальний акт, у відповідності до якого, до ПАТ «Укрсоцбанк» були передані все майно, майнові права та обов'язки, активи та капітал ПАТ «УніКредит Банк».

З метою забезпечення виконання Кредитного договору, між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № МКТО-42 /Р, відповідно до якого, ОСОБА_3 зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, передбачених Кредитним договором (п 1.1).

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Крім того, згідно з ч. І та ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків.

Нарахування та сплата процентів за Кредитним договором здійснюється відповідно до п. 2.4 та п. 2.4.1 Кредитного договору з урахуванням всіх змін та доповнень до нього.

Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 30 серпня 2016 року позовні вимоги у справі № 381/3042/15-ц, провадження № 2/381/62/16 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору № МКТО-42 від 29 травня 2008 року обєднано в одне провадження з позовними вимогами у справі № 381/3360/16-ц, провадження № 2/381/1262/16 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту.

ОСОБА_2 в своєму позові вказує на той факт, що він був позбавлений можливості вносити зміни до змісту Кредитного договору, щодо істотних умов договору та відсоткової ставки і при його укладанні мав можливість погодитись лише на ті умови, які були запропоновані йому Банком і крім того, при укладанні кредитного договору, Банк вів нечесну підприємницьку практику. Підтвердженням зазначеного є, зокрема, не повідомлення йому, як споживачу фінансової послуги, ні до підписання кредитного договору, ні у його змісті всієї достовірної та об'єктивної інформації про умови кредитування та істотні умови кредитного договору, що був ним підписаний.

Банк в своєму позові зазначає, що станом на 09 березня 2016 року (дата складання розрахунку вимог Кредитора) за відповідачами рахується заборгованість, в сумі 57 728,24 доларів США, що еквівалентно 1 529 632,74 грн. (курс НБУ долар США станом на 09 березня 2016 року 26.4971 грн.), а саме: сума заборгованості за кредитом 49 327,00 доларів США (1 307 023,93 грн.), сума заборгованості за відсотками 6 349,35 доларів США (168 239,45 грн.), розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 442,08 доларів США (11 713,77 грн.), розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 1 609,82 доларів США (42 655,60 грн.).

Про існуючу заборгованість ОСОБА_2А було направлено 07 червня 2016 року за вих. № 08.305-186/8137 вимогу про усунення порушень виконання зобов'язань, однак вона була проігнорована та виконана не була, що призвело до звернення до суду з даним позовом.

В ст. 526 ЦК України вказано, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

За правилами ч. І ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Вимогами ч. І ст. 638 ЦК України встановлено, що Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 1.3 Договору про іпотечний кредит (Предмет договору), кредит надається Позичальнику на наступні цілі: придбання квартири АДРЕСА_1.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Отже, з умов кредитного договору вбачається, що кошти були наданні в споживчих цілях для придбання квартири. Таким чином, оспорюваний кредитний договір являється договором споживчого кредиту.

Частиною І ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Згідно п. 2. ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місце знаходження банку; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значені та грощовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оціюнювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію.

У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

В п. 7.7 спірного кредитного договору зазначається, що ОСОБА_2 свідчить про те, що перед укладенням Договору про іпотечний кредит він отримав від Банку інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість для іпотечних кредитів, що надані у відповідності з вимогами чинного законодавства (ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою НБУ № 168 від 10 травня 2007 року) і не має жодних претензій до Банку з приводу їх повноти та зрозумілості. Також ОСОБА_2 підтверджує, що отримання Кредиту за умовами Договору, відповідають умовам, повідомленим йому попередньо.

Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає, що боржник був ознайомлений з умовами кредитування та погодився із ними, підписавши договір без зауважень та отримав кошти, кредитор повідомляв позичальника про сукупну вартість подорожання кредиту, реальне значення процентної ставки шляхом підготовки та підписання сторонами Кредитного договору, додатку до Кредитного договору, а також додатку до Договору про внесення змін до Кредитного договору від 29 листопада 2013 року, що мають назву «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожання кредиту».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції у справі ухвалено незаконне рішення, яке підлягає скасуванню, в звязку з чим, апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» необхідно задовольнити, ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, а позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором про іпотечний кредит № MRTG-2 від 29 травня 2008 року в розмірі 1 529 632,72 гривень, із яких: сума заборгованості за кредитом - 1 307 023,93 гривень, сума заборгованості за відсотками - 168 239,45 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 11 713,77 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 42 655,60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних долях на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 48 183,43 гривень сплаченго судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: