26.01.2017 227/4359/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 січня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.,

при секретарі - Заварзіній Я.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з врахуванням інфляції, пені за прострочку платежів та 3 % річних за користування чужими грошовими коштами за договором купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 9 342,17 грн., яка складається з заборгованості за договором 2 470,00 грн.; інфляційна сума 191,97 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 49,80 грн.; пені 504,20; пені за договором в розмірі 1 % - 6 126,20 грн. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що 23 жовтня 2015 року відповідач придбала у неї в магазині товар вартістю 1 090,00 грн., при цьому між ними було укладено договір купівлі-продажу № 362 з розстроченням платежу на 2 місяці. Відповідачем було отримано товар, при цьому готівкою нічого не вносилося. Вартість купленого товару відповідач мала погашати щомісячно рівними частинами по 545,00 грн. до 23.12.2015 року. Боржник порушила строки платежів, перший платіж було сплачено через місяць 01.12.2015 року в розмірі 500 грн. Під час сплати першого платежу 01.12.2015 року відповідач додатково придбала в розстрочку пальто вартістю 2 680,00 грн., і їй було продовжено розстрочку на місяць, що вона дописала в договір № 362 своєю рукою та підтвердила це своїм підписом, загальна сума заборгованості за договором 3270,00 грн. Наступний платіж необхідно було сплатити до 23.01.2016 року, але боржниця принесла гроші лише через 2 місяці: 14.03.2016 року - 800 грн., після цього сплата за договором припинилася. Сума боргу без врахування пені за прострочку платежу за період січень-лютий на 14.03.2016 року складає 2 470 грн. Позивач зазначає, що відповідач ігнорує вимоги позивача щодо повернення боргу, на телефонні дзвінки не відповідає, чим свідомо порушує свої зобовязання. Позивач просить суд стягнути на її користь заборгованість за договором купівлі-продажу № 362 від 23.10.2015 року в розмірі 9342,17 грн., яка складається з: заборгованості за договором 2 470,00 грн.; інфляційна сума 191,97 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 49,80 грн.; пені 504,20; пені за договором в розмірі 1 % - 6 126,20 грн. та судовий збір у розмірі 551,20 грн., витрати на послуги у розмірі 2 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду була повідомлена належним чином, неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації відповідача, а також через оголошення на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області (а.с.14,18,24). Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з огляду на наступне:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АЕ № 918733 від 05.07.2012 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована як фізична-особа підприємець з правом здійснювати роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах (а.с. 6-7).

Згідно ст.1 Закону України " Про захист прав споживачів" договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу товару з розстрочкою № 362, згідно з яким ОСОБА_2 придбала в кредит з розстрочкою платежу на 2 місяці товар( сапоги -850грн., зонт 240 грн.), всього вартістю 1 090,00 грн. Договір містить графу «з умовами договору ознайомлений» та зазначення про те, що підписання даного договору є підтвердженням факту передачі товару, у разі допущення прострочення чергового платежу вся сума непогашеної заборгованості, а також пеня в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення, буде стягнута в примусовому порядку незалежно від надходження строків чергових платежів за рішенням суду. В договорі міститься підпис покупця, яким відповідно до договору є ОСОБА_2(а.с.5).

Позивач в своєму позові та в судовому засіданні зазначила, що відповідач свої зобов"язання за договором частково виконала, що знайшло своє відображення в тексті договору. Як вбачається з договору в графі " несплаченая вартість товару, яка залишилася" зазначено, що 01 грудня було сплачено відповідачем 500 гривень і мається відповідний підпис та добавлено суму 2680 грн. за придбання в розстроку пальто, і наступний платіж на погашення суми по договору було зроблено 14 березня в розмірі 800 грн. Згідно відомостей , зазначених в даному договорі строк розстрочки було продовжено на 1 місяць, тобто до 23.01.2016 року(а.с.5).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 придбала у позивача товар 23.10.2015 року на суму 1090грн.(сапоги 850грн, зонт 240грн.) з ростроченням платежу на 2 місяці. На виконання зобов"язань за договором 01.12.2015р. відповідач сплатила позивачу 500 гривень, що підтвердила в судовому засіданні позивач. Судом також встановлено, що 01.12.2015року відповідач додатково на умовах, зазначених в даному договорі, придбала пальто вартістю 2680грн, в зв"язку із чим строк розстрочки було додатково збільшено на 1 місяць, тобто до 23.01.2016 року. 14.03.2016 відповідач сплатила за договором 800 гривень, про що є позначка в договорі та що підтвердила в судовому засіданні позивач. Таким чином, судом встановлено, що відповідач у передбачені договором строки зобов"язання за договором не виконала: оплату за придбаний в розстрочку товар провела не в повному обсязі та з порушенням строків оплати, в зв"язку із чим виникла заборгованість за договором в розмірі 2470 гривень зі сплати за товар.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Як вказує позивач, відповідач не належним чином виконувала свої зобовязання за договором, і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, у звязку з чим станом на момент подання позову до суду у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 9342,17 грн., яка складається з: заборгованості за договором 2 470,00 грн.; інфляційна сума 191,97 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 49,80 грн.; пені 504,20; пені за договором в розмірі 1 % - 6 126,20 грн.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення заборгованості за договором, сплати індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, а також суми пені в матеріалах справи відсутні. Відповідач прострочив строк виконання зобовязання встановлений договором, оскільки кінцевий термін повернення заборгованості за договором є 23 січня 2016 року.

В своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача пеню за порушення зобовязань згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових коштів» у розмірі 504,20 грн. та пеню, передбачену умовами договору в розмірі 6 126,20 грн.

Суд не може погодитися із позовними вимогами в частині стягнення пені за порушення зобовязань в порядку ст. 4 Договору і Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових коштів», оскільки відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Враховуючи, що в договорі сторони погодили, що у разі прострочки чергового платежу, нараховується пеня в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочки, пеня, розрахована позивачем виходячи з Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових коштів" не може бути стягнута судом разом із пенею, розмір якої сторони визначили в договорі.

Таким чином пеня, згідно умов договору розраховується наступним чином: 24,70 грн. х 246 = 6 076,20 грн., де 24,70 грн. пеня в розмірі 1% від суми заборгованості, 246 кількість днів прострочки за період з 14.03.2016 р. по 15.11.2016 р., окрім того, за невиконання зобовязань по договору за період січень-лютий 2016 р. позивач просить стягнути на її користь пеню в розмірі 50 грн. Таким чином, загальна сума пені становить 6 126,20 грн. Разом із тим, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені, яка нарахована відповідачу через невиконання своїх зобовязань за договором. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на наведене, враховуючи те, що метою неустойки є не збагачення кредитора, а відновлення його порушеного права, суд, на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення позивачем неустойки до 2 470,00 грн., що відповідає заборгованості за договором.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Відповідно до відомостей, які оприлюднені в газеті «Урядовий курєр» http://ukurier.gov.ua/uk/articles/category/indeks-inflyaciyi/ за повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у березні 2016 року порівняно з лютим становив 101,0%, у квітні 2016 року порівняно з березнем становив 103,5%,у травні 2016 року порівняно з квітнем становив 100,1%, у червні 2016 року порівняно з травнем становив 99,8%, у липня 2016 року порівняно з травнем становив 99,8%,у серпні 2016 року порівняно з липнем становив 99,7%, у вересні 2016 року порівняно із серпнем становив 101,8%, у жовтні 2016 року порівняно з вереснем становив 102,8%,

Індекс інфляції за період прострочення з 14.03.2016 р. по 15.11.2016 р. становитиме сума заборгованості за договором (2 470 грн. х 103,5% х 100.1% х 99.8% х 99,9% х 99,7% х 101,8% х 102,8%) 2 470 грн. = 191,97 грн.

Відповідальність за прострочення виконання зобовязання в вигляді трьох відсотків річних за вказаний період складає 2 470 грн. х 3 % : 366 х 248 = 49,80 грн.

Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 5 181,77 грн., яка складається: з основної заборгованості за договором 2 470,00 грн.; інфляційних витрат 191,97 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 49,80 грн. та пені 2 470,00 грн.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 305,73 грн. та понесені збитки по сплаті банківських послуг у розмірі 2,00 грн. (дві гривні 00 копійок).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 549, 551, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. ст. 10, 11, 74, 88, 122, 215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з врахуванням інфляції, пені за прострочку платежів та 3 % річних за користування чужими грошовими коштами за договором купівлі-продажу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВЕ № 779071, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВК № 602305, заборгованість за договором купівлі-продажу товарів з розстрочкою платежу № 362 від 23.10.2015 року у розмірі 5 181,77 грн., яка складається: з основної заборгованості за договором 2 470,00 грн.; інфляційних витрат 191,97 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 49,80 грн. та пені 2 470,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВЕ № 779071, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВК № 602305, витрати по сплаті судового збору у розмірі 305,73 грн. (триста пять гривень 73 копійки) та понесені збитки по сплаті банківських послуг у розмірі 2,00 грн. (дві гривні 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини судового рішення проголошені в судовому засіданні 26 січня 2017 року. Повний текст судового рішення виготовлено згідно вимог ст. 209 ЦПК України 30 січня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Корнєєва