У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання іпотеки за договором іпотеки припиненою та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про заборону відчуження, запису про державну реєстрацію іпотеки,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 лютого 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кошляк Н.Е. посвідчений договір іпотеки № PM-SME 307/08/2008, укладений між ОСОБА_5, яка є її матір'ю, та ПАТ «ОТП Банк» в забезпечення зобов'язань іпотекодавця щодо повернення іпотечного кредиту іпотекодержателю по кредитному договору № СМ-БМЕ 307/080/2008 від 29 лютого 2008 року.

Предметом іпотеки за цим договором є квартира АДРЕСА_1, право власності на яку набуто ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 29 лютого 2008 року ВКІ № 5000961, іпотека за договором іпотеки № РМ-SМЕ 307/08/200 була зареєстрована у Державному реєстрі іпотек 29 серпня 2008 року за № 6696868 з одночасним накладенням на його підставі заборони відчуження на об'єкт нерухомості шляхом внесення 29 серпня 2008 року відповідного запису про заборону в Єдиний реєстр заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за № 6696756.

На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» продав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2010 року за позивачем, яка на той час була неповнолітньою, визнано право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1, цьому рішенню суду передувало рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2010 року, яким за нею було визнано право власності на 3/4 частки вказаної квартири.

Зазначала, що в судовому рішенні від 17 серпня 2010 року встановлено, що згідно із розпискою від 18 червня 2007 року її мати, яка на той час була її законним представником, отримала від батька позивачки грошові кошти у сумі 82 тис. грн для спільного вкладання у житло в якості аліментів, цільовим призначенням яких було придбання нерухомості при обов'язковій умові включення її, ОСОБА_2, яка на той час була неповнолітньою, в правовстановлюючі документи.

Посилаючись на те, що мати не виконала письмових домовленостей по включенню дитини в правовстановлюючі документи, порушивши використання аліментів, позивач просила визнати іпотеку за договором іпотеки № PM-SME 307/08/2008 припиненою та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису від 29 лютого 2008 року за № 6696756 про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1, виключити з Державного реєстру іпотек запису від 29 березня 2011 року № 6696868 про державну реєстрацію іпотеки.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст.ст. 572, 575 ЦК України, іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Частинами 1, 2 статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки, не є підставою для визнання такого договору недійсним або припиненим.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що підстави, які визначені чинним законодавством як підстави для припинення іпотеки за договором іпотеки від 29 лютого 2008 року № PM-SME 307/08/2008, відсутні.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання іпотеки за договором іпотеки припиненою та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про заборону відчуження, запису про державну реєстрацію іпотеки.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов