БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2250/16-ц
Провадження № 8/497/2/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря Ковтун О.І.

заявника ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болград заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Болградського районного суду Одеської області від 11.02.2015 року у цивільній справі №497/3253/14-ц за його позовом до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), яким позов залишено без задоволення в повному обсязі.

Заявник просить це рішення Болградського районного суду скасувати у звязку з нововиявленими обставинами, та призначити справу до нового розгляду, мотивуючи свою заяву наявністю нововиявлених обставин у справі станом на теперішній час, зазначивши, що після ухвалення судом рішення у справі відкрилися нові обставини, які не були відомі йому та не могли бути відомі через це суду при розгляді справи по суті, що привело до ухвалення судом рішення, яке не захистило його, заявника прав, який у справі є позивачем.

Так, вказаним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11.02.2015 року в задоволенні його, ОСОБА_1 позову до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) було відмовлено судом через те, що, як на день прийняття рішення про передачу землі у колективну власність КСП «Василівське» Болградського району, так і на день отримання КСП «Василівське» державного акту на право колективної власності на землю, позивач не був членом цього підприємства, не був включений до списку членів КСП , які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акту, і не має права на земельну частку (пай).

Проте, стверджує заявник, він на момент розпаювання земель - на день прийняття рішення про передачу землі у колективну власність КСП «Василівське» Болградського району, та на день отримання КСП «Василівське» державного акту на право колективної власності на землю, насправді був членом цього підприємства, та був членом КСП, що мав право на земельну частку (пай), проте на момент розгляду судом його позову він не міг довести це через відсутність паперових доказів, які були втрачені через реорганізацію колгоспу, де він працював і суду відповідачем було надано доказ що він, заявник, не був членом КСП на момент розпаювання земель.

Станом на теперішній час він, заявник ОСОБА_1, зміг добути архівні дані, які підтверджують його право на земельний пай, а саме у листопаді 2016 року, тому рішення суду про відмову у його позові підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи своєї заяви, просив її задовольнити та призначити до нового розгляду по суті за нововиявленими обставинами цивільну справу №497/3253/14-ц за його позовом до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), та позов задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 наполягав на задоволенні заяви ОСОБА_1, та підтримав його пояснення.

Представники Болградської районної державної адміністрації Одеської області та Василівської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не зявилися, були повідомлені про дату та місце судового засідання належним чином (а.с.29, 31). Кожен окремо надали заяви про розгляд заяви за їхньою відсутністю (а.с.35, 36).

Згідно ч.1 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, дослідивши доводи заяви та матеріали справи, прийшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні при розгляді заяви судом встановлено наступне.

Заявник, звернувшись до суду з вимогою про перегляд вищевказаного рішення Болградського районного суду Одеської області, мотивував свою заяву наявністю нововиявлених обставин у справі станом на теперішній час, зазначивши, що після ухвалення судом рішення у справі відкрилися нові обставини, які не були відомі та не могли бути відомі при розгляді справи по суті, що привело до ухвалення судом рішення, яке не захистило його прав.

Так, вказаним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11.02.2015 року у цивільній справі за його позовом до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), позов залишено без задоволення в повному обсязі (а.с.37-38).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.03.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була відхилена, а вищевказане рішення суду було залишене без змін як достатньо обґрунтоване та ухвалене законно. Суд апеляційної інстанції при цьому зазначив, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами (а.с.39-40).

Заявник в якості підстав для перегляду вищевказаного рішення Болградського районного суду, що набрало законної сили, посилається на те, що хоча в рішенні Болградського районного суду від 11.02.2015року зазначено, що «як на день прийняття рішення про передачу землі у колективну власність КСП «Василівське» Болградського району, так і на день отримання КСП «Василівське» державного акту на право колективної власності на землю, позивач не був членом цього підприємства, не був включений до списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акту, і не має права на земельну частку (пай)», проте, згідно довідки Василівської сільської ради, «згідно земельно-шнурової книги Василівської сільської ради, сторінка 13 за № 44 списку, числиться ОСОБА_1, площа земельної ділянки під ОПГ 0,40 га виділена рішенням сесії Василівської сільської ради від 19.05.2000р. №69-ХХІІІ «Про виділення земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства», копія земельно-шнурової книги додана до довідки. Крім того, згідно розпорядження райдержадміністрації від 13.01.1997 року за №10 «Про затвердження нового розміру та вартості земельної ділянки (паю) по КСП «Василівське», був затверджений розрахунок вартості земельної ділянки (паю) в сумі 1347.90 гривен, а також уточнений список в кількості 2239 осіб, до складу якого входить він, заявник. Цим же розпорядженням комісії КСП «Василівське» по визначенню розміру земельної ділянки (паю), заповнені сертифікати.

Як стверджує заявник, усе це стало відомо йому лише у листопаді 2016 року, тому він не вважає, що ним пропущений строк для звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за вказаними обставинами, які він вважає нововиявленими.

Відповідно до ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставою для перегляду рішення суду … у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 365 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Відповідно до п. 3, 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року» Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами; нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК ).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Згідно розяснень Верховного Суду України від 01.01.2009 року, викладених в «Узагальненні практики перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами в порядку цивільного судочинства», процесуальні недоліки розгляду справи (неналежне повідомлення учасників судового розгляду, що перешкодило їм взяти участь у судовому засіданні; неналежне дослідження обставин справи; неналежне сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи тощо) не можуть вважатися нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

Також Верховний Суд розяснив, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об'єктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Обставина, яка виникла пізніше, є такою, що не могла бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду.

Ухвалення судом рішення без урахування обставин, які суд не міг врахувати через їх відсутність, не є недоліком роботи суду, особливо з огляду на принцип диспозитивності, встановлений ст. 11 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і не може з власної ініціативи здійснювати пошук та збирати докази.

У свою чергу, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд (відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 27, статей 60, 131 ЦПК України). Якщо учаснику судового розгляду було відомо про існування істотного для справи доказу, але він не вчинив жодних дій для надання його суду, а після ухвалення рішення звернувся із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що суд при ухваленні рішення не врахував зазначену обставину, така заява не підлягає задоволенню.

В розумінні ст. 361 ЦПК України нововиявлені обставини - юридичні факти, які існували в момент розгляду цивільної справи і мали важливе значення для її вирішення, але не були і не могли бути відомими ні заявникові, ні суду.

В ході даного судового засідання встановлено, що за наслідками розгляду справи №497/3253/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), позов було залишено без задоволення в повному обсязі (а.с.37-38).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.03.2015 року це рішення залишено без змін (а.с.39-40).

Вимоги позивача ОСОБА_1 стосувалися його права власності на земельну ділянку (пай), яка, на його твердження, належить йому після реорганізації колгоспу, в якому він працював на момент реорганізації.

Судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позову з підстав порушення строків позовної давності. Так в рішенні зазначено, що «паювання землі в КСП «Василівське» у встановленому порядку було проведено в період з 06 квітня 1995 року по 15 лютого 1996 року. Позивач з цим позовом звернувся до суду лише 16 грудня 2014 року, тобто майже через 19 років після отримання КСП «Василівське» Болградського району державного акту на право колективної власності на землю. Тобто позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду з цим позовом, передбачений ст.257 ЦПК України. Підстав для поновлення цього строку суд не знаходить, оскільки позивач не надав доказів щодо поважності пропуску строку позовної давності …». «…посилання позивача не може служити підставою для задоволення його позовних вимог, оскільки перевірити зазначені обставини не є можливим через сплив строку позовної давності. Також безпідставним є посилання позивача на те, що йому було видано сертифікат на право на майновий пай у пайовому фонді КСП «Василівське» Болградського району (а.с.7), а тому він має право і на земельну частку (пай). Законом передбачені різні підстави для набуття права на земельну частку (пай) і для набуття права на майновий пай» (а.с.37-38).

У подальшому, постановляючи 25.03.2015 року ухвалу про залишення названого рішення без змін, апеляційний суд Одеської області погодився з висновками районного суду, викладеними в цьому рішенні, зазначивши, що «…паювання землі в КСП «Василівське» у встановленому порядку було проведено в період з 06.04.1995року по 15.02.1996 року. У свою чергу, позивач з даним позовом звернувся до суду лише 16.12.2014 року тобто, майже через 19 років після отримання КСП «Василівське» Болградського району Одеської області державного Акту на право колективної власності на землю, ні чим не обґрунтовуючи причини такого тривалого не звернення до суду про захист своїх прав» (а.с.39-40).

Вказані заявником ОСОБА_1 обставини не можуть бути визнані нововиявленими у прямому розумінні, оскільки, вони існували на момент розгляду справи судом, сторони знали про їх існування, або могли дізнатися про їх існування при належному збиранні доказів, адже, враховуючи вимоги Закону України щодо змагальності процесу, кожен зі сторін або їх представники мали змогу ознайомитися з матеріалами справи під час розгляду судом цивільної справи по суті, заявити клопотання про витребування доказів, які існували на час розгляду справи і які неможна було роздобути без ухвали суду «про витребування доказів», оскільки це право як позивача, так і відповідача у справі визначено цивільно-процесуальним кодексом України.

З матеріалів цивільної справи №497/3253/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), - не вбачається клопотань про витребування доказів, суд ухвалив рішення на підставі наданих суду доказів і відомостей відповідно до вимог законодавства України про змагальність процесу, тому, з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник після набрання судовим рішенням законної сили, могли бути відомі заявнику позивачу по справі за наявності його клопотання про витребування доказів у відповідача, оскільки існували на момент розгляду справи судом, а тому не є нововиявленими, і тому не дають право суду переглядати судове рішення, що набрало законної сили.

Крім того, як зазначено вище, заявник ні чим не обґрунтував причини тривалого, понад 19 років не звернення до суду про захист своїх прав, що є підставою для відмови в задоволенні позову через пропущення строку давності, передбаченого ст.257 ЦК України, яка встановлена у три роки з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її права. Тому, оскільки заявник, позивач у цивільній справі №497/3253/14-ц за його позовом до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) не вказує у зверненнях до суду причин тривалого, понад 19 років звернення до суду за захистом свого права, то усі обставини, щодо обставин права власності за позовом, не є такими, що впливають на рішення суду по суті.

Обставини, які виникають пізніше, вже після ухвалення судом рішення, є такими, що не могли бути враховані судом при розгляді справи, тому є підставами для нового звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.361-365 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай), відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.01.2017 року.

Суддя: С.В.Кодінцева