РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23 січня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

при секретарі Марецькій Я.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про позбавлення права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, пославшись на те, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачі у справі є її непрямими родичами: ОСОБА_5 є колишньою дружиною племінника, а ОСОБА_6 - її син. У належній Позивачу квартирі зареєстровані Відповідачі по справі. 22.04.2016 року ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_6 спадковий договір, який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04.10.2016 року розірвано. 24.10.2016 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір довічного утримання, за яким ОСОБА_1 зобовязується довічно утримувати ОСОБА_4, набуваючи право власності на належне ї нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2. Від початку реєстрації в квартирі Відповідачі в квартиру не вселилися, їхні речі в квартирі відсутні, в квартирі не проживають, не є членами сімї ОСОБА_4, оскільки спільно з нею не проживають, не повязані спільним побутом, не мають взаємних прав та обовязків. ОСОБА_4 не отримує від них ніякої допомоги, обовязків щодо утримання квартири. У зв'язку з вищенаведеним просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 75 по вул. Філатова 37.

Позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що зазначені у поданій нею позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, при цьому зазначила, що у разі визнання неповнолітнього ОСОБА_6 втратившим право користування у спірній квартирі може бути порушено його право на житло.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову до суду не надано.

В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідачів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивачів та представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішеннямХерсонського міського суду Херсонської області від 04.10.2016 року, яке набрало законної сили 16.10.2016 року задоволено вимоги за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа яка не заявляє самостійних вимог нотаріус Третьої державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про розірвання спадкового договору, а саме: розірвано спадковий договір укладений 22 квітня 2016 року між ОСОБА_4та ОСОБА_6, посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та скасовано заборону відчуження нерухомого майна: квартири № 75 яка знаходиться у місті Херсоні, вулиця Філатова, в будинку № 37, яка належить ОСОБА_4

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

24.10.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання.

ОСОБА_8 довідки від 21.10.2016 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_6, однак згідно акту від 24.10.2016 року дані особи за вказаною адресою не проживають.

ОСОБА_8 ТОВ "Україна "від 12.01.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_3 не проживають.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_1 надала пояснення, які зводяться до того, що ОСОБА_5 та її неповнолітній син ОСОБА_6 не проживають і ніколи не проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, допомоги ОСОБА_4 не надавали, хоч остання страждає на низку тяжких хвороб, за комунальні послуги не сплачували.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 у судовому засіданні надали покази суду, аналогічні показам, наданим свідком ОСОБА_1

ОСОБА_8 ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

ОСОБА_8 ст. 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпоряджання своїм майном.

ОСОБА_8 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_8 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі у вищезазначеній квартирі належній позивачу не проживають з дня реєстрації за вказаною адресою, без поважних причин, їх слід визнати такими, що втратили право користування цим приміщенням. При цьому суд не приймає до уваги доводи представника третьої особи щодо порушення права на житло неповнолітнього ОСОБА_6, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, відповідачі по справі у належній позивачу ОСОБА_4 ніколи не проживали, їх реєстрація носить формальний характер. Спадковий договір укладений 22 квітня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати у виді судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати повязані з викликом відповідачів через оголошення у газеті «Наддніпрянська правда» у розмірі 150,00 грн., загальною сумою 701 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3,10-11, 57-61, 88, 209,212-215, 224-233, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №75 по вул. Філатова 37 в м. Херсоні.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати у виді судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати повязані з викликом відповідачів через оголошення в газеті «Наддніпрянська правда» у розмірі 150 грн., загальною сумою 701 (сімсот одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Єпішин Ю.М.