Справа № 466/8279/16 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/1757/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

22.09.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_3, в якому просило стягнути з останньої 37843,61грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що ОСОБА_3 на підставі кредитного договору надано кредит у розмірі 9200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору ОСОБА_3 зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, комісією та іншими витратами згідно Умов та правил надання банківських послуг. Однак, своїх зобов'язань перед позивачем щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не дотрималась, у зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 31 липня 2016 року становить 37843,61грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2016 року відмовлено в задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішення суду оскаржило ПАТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неповно зясовано всі обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що покликання суду про ненадання позивачем доказів отримання кредитних коштів та укладення договору банківського обслуговування є безпідставним, оскільки такі знаходять в матеріалах справи і факт укладення договору не заперечувався представником відповідачки в судовому засіданні суду першої інстанції. Доказів відсутності заборгованості по договору відповідачем не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов'язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, суд першої інстанції на вказані положення закону уваги не звернув.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 60 ЦПК України визначено, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що у позовній заяві позивач покликається на «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи банку», які до позову не додані. Натомість додані, викладені російською мовою «Извлечения из Тарифов по картам «Универсальная», «Универсальная»Contract и «Универсальная ГОЛД», «Извлечения из Условий и правил предоставления банковских услуг», а також не надана виписка по рахунку відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримав, не встановив дійсних обставин справи.

Статтею 11 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні, зокрема, платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

У пунктах 14.1., 14.8 та 14.12 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов'язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, то починаючи з 15.11.2010р. ОСОБА_2 було відомо , що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. ОСОБА_2 зобов'язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua

Таким чином, договір укладений відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до зазначених Умов та Правил надання банківських. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При укладенні договору дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними.

Укладення договору підтверджено сторонами шляхом прийняттям до виконання його умов, а саме: банк приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) відповідачу в межах встановлених лімітів та на умовах розташованих на сайті банку.

При укладенні вказаного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печаткою банку.

За своєю правовою природою укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 договір банківського обслуговування є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. (ч. 1 ст. 1067 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Своїм підписом на анкеті-заяві ОСОБА_2 засвідчила факт укладення з Банком договору банківського обслуговування та взяла на себе зобов'язання виконувати умови зазначеного договору.

Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою ОСОБА_2 щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

Враховуючи вказаний пункт договору Банк 19.11.2010р. встановив кредитний ліміт у розмірі 2100грн. На підставі умов договору, вказаний кредитний ліміт змінювався неодноразово, а саме: 22.02.2011р. встановлено кредитний ліміт у розмірі 2800грн.; 07.04.2011р. -3200грн.; 25.05.2011р. - 3800грн.; 21.06.2011р. - 4400грн.; 06.08.2011р. - 5200грн.; 15.06.2012р. - 6700грн.; 21.09.2012р. - 7700грн.; 01.11.2012р. - 8200грн. та 13.11.2013р. - 9200грн. Наведене підтверджується випискою по рахунку, яка знаходиться в матеріалах справи.

Користування вказаним кредитним лімітом та його часткове погашення ОСОБА_2, підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку, що знаходяться в матеріалах справи.

Так, з виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_2 здійснені неодноразові часткові погашення по кредитному договору, що підтверджується випискою по рахунку та не заперечувалось представником відповідачки в судовому засіданні апеляційного суду.

В звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору утворилася заборгованість в сумі 37843,61 грн., яка складається з наступного: 9200,00 грн. - заборгованість за кредитом; 25465,34 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1778,27 грн. - штраф (процентна складова)., що підтверджується розрахунком заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що в момент укладення договору банківського обслуговування ОСОБА_2 не була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в т.ч. з умовами кредитування, оскільки такі твердження спростовуються її особистим підписом на заяві-анкеті від 15.11.2010р., яким вона засвідчила своє ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Своїм підписом на заяві ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку http://privatbank.ua.

Необхідно зазначити, що текст Умов та Правил надання банківських послуг розміщено в мережі Інтернет на сайті банку http://privatbank.ua, що свідчить про те, що він є доступним для всіх клієнтів банку, в т.ч. і для ОСОБА_2

Надання додатків до позовної заяви російською мовою не позбавляло суд першої інстанції зобовязати Банк надати такі документи українською мовою. Однак, таким правом суд не скористався, що є порушенням ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Ні відповідачкою, ні її представником не спростовано розрахунок заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи.

Отримання і користування ОСОБА_2 кредитним лімітом підтверджується випискою по рахунку. Кредит був отриманий у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Нормативне регулювання в Україні правовідносин із використанням спеціальних платіжних засобів платіжних карт, регулюється, зокрема, наступними правовими актами : Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» , Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про електронний цифровий підпис», постановою НБУ № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», іншими законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України. Сучасний стан економіки та розвиток фінансової системи вимагає інших ( не паперових ) підтверджень видачі кредитних коштів. У постанові НБУ № 705, зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо».

Таким чином, ПриватБанком надані суду саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за Кредитним договором.

Наведене спростовує твердження представника відповідачки про ненадання належного та допустимого доказу про отримання нею кредиту.

Ні відповідачкою, ні її представником не надано докази того, що кошти, якими вона користувалась внесені особисто ОСОБА_2 на рахунок.

Як підтверджується роздруківкою робочої сторінки програмного комплексу Банку за яким ведеться облік відкритих ОСОБА_2 карткових рахунків по картці «Універсальна», то цій картці присвоєно референс договору № SAMDN95644. Копія роздруківки знаходиться в матеріалах справи.

Під цей референс договору ОСОБА_2 отримано в користування карти: 971543 строк дії карти 09/14; 847965 строк дії карти 11/14; 198666 строк дії карти 01/16 та 760860 строк дії карти 09/19, що свідчить про використання ОСОБА_2 чотирьох карток за одним договором. Наведене підтверджується розгорнутою роздруківкою референсу договору № SAMDN95644 робочої сторінки програмного комплексу Банку, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_2 отримала кредит та ним користувалась.

Суд першої інстанції пославшись на правові позиції Верховного Суду України від 11.03.2015р. у справі № 6-16цс15, від 04.11.2015р. у справі №6-1926цс15, від 07.10.2015р. у справі №6-1295цс15 та від 10.06.2015р. у справі 6-698цс15 не врахував, що вони не стосується даних правовідносин, оскільки в перелічених справах висловлено позиції про зміну Умов надання споживчого кредиту фізичним особам щодо збільшення позовної давності, де положення ч. 1 ст. 259 ЦК України вимагає письмової згоди, а в даній справі - про Умови та Правила надання банківських послуг, як складову частину кредитного договору, з умовами якої відповідач ознайомилась, підписавши анкету заяву. Про застосування строку позовної давності ні відповідачкою, ні її представником не заявлялось.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зазначене, на відповідачкою, ні її представником не наданого жодного доказу на спростування позовних вимог Банку.

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення районного суду необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 22 листопада 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриваБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриваБанк» заборгованість за кредитним договором від 15.11.2010 року № б/н в сумі 37843,61 грн., з яких 9200 грн. заборгованість за кредитом, 25465,34 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 900 грн. заборгованість за пенею та комісією, штраф 500 грн. (фіксована частина), 1778,27 грн. процентна складова та 1378 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_4