гСправа № 187/1215/16-ц Провадження № 2/0187/17/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" квітня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків визнання правочину недійсним (реституції), -

Встановив:

Представником позивача подано фактично уточнену позовну заяву, якою ОСОБА_4 просить визнати Договір поставки обладнання №14/09 від 14.09.2015 недійсним; та застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом повернення Відповідачем Позивачу 495000 гривень, а також повернення Позивачем Відповідачу поставленого обладнання: вертикальний цепний транспортер Норія-7,5 - 1шт; Колонна охолоджування - 1 шт; Циклон пасивний Ц-350 - 1 шт. Також в судовому засіданні представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме/нерухоме майно, грошові кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, у зв'язку з тим, що предметом позову є значна сума 495000 грн. та відповідач матиме змогу відчужити належне йому майно тим самим зменшить обсяг своїх зобовязань, які він зможе виконати.

Адвокат відповідача проти клопотання про забезпечення позову заперечував через його необґрунтованість.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості поданої заяви, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти , що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Обов'язок доведення необхідності накладення арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом першим частини другої статті 151 ЦПК України, у відповідності до положень ч.1 ст.151 ЦПК України покладається на особу, яка подала таке клопотання.

Посилання позивача, як на підставу майбутнього утруднення виконання судового рішення або взагалі неможливість його виконання, на значну сума коштів, які є предметом позову, з урахуванням того, що у позивача перебуває майно за спірним договором, та гіпотетична можливість відчуження майна, за відсутності будь-яких об'єктивних даних щодо неплатоспроможності відповідача та/або щодо відчуження майна третім особам, сама по собі не є підтвердженням наявності ризику в розумінні положень ст. 151 ЦПК України, а відтак, за недоведеності заявником наявності реального ризику майбутнього утруднення чи неможливості виконання рішення суду, клопотання про арешт на все рухоме/нерухоме майно, грошові кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, є таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

Постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петриківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_5