Справа № 698/649/16-ц
Провадження № 2/698/12/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 р.

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранов О.І.,

за участю секретаря Попович Т.І.,

прокурора Керея О.В.,

представника сектору державної реєстрації ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом заступника прокурора Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Черкаській області, ОСОБА_2, фермерського господарства «Зерно життя», сектору державної реєстрації Катеринопільської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Єрківська селищна рада Катеринопільського району Черкаської області, про визнання незаконним та скасування наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду, визнання недійсними договорів оренди і суборенди земельної ділянки, скасування рішень про державну реєстрацію права оренди та суборенди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що укладений 16.08.2013 року між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим № :01:002:0003, площею 81,5910 га, яка знаходиться в адмінмежах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, а також укладений 18.02.2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Зерно життя» договір суборенди вказаної вище земельної ділянки, підлягають визнанню недійсними із скасуванням відповідно державної реєстрації права оренди та суборенди, через їх невідповідність вимогам закону.

Зокрема, зазначив, що згідно наказу ГУ Держземагенства у Черкаській області від 16.08.2013 року № ЧК/:01:002:0003/00000719 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» вирішено надати в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею га з 81,5910 га кадастровим № :01:002:0003 терміном на 20 років для ведення фермерського господарства в адмінмежах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області. Відповідно до вказаного вище наказу 16.08.2013 року між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі згідно якого останній отримав в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної форми власності з кадастровим № :01:002:0003, площею 81,5910 га, сільськогосподарські угіддя рілля, розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, терміном на 20 років для ведення фермерського господарства.

18.02.2014 року на підставі договору оренди від 16.08.2013 року між ОСОБА_2 та ФГ «Зерно життя» було укладено договір суборенди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0003, площею 81,5910 га.

Прокурор вважає, що укладений між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_2 договір оренди землі від 16.08.2013 року є недійсним, оскільки вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Зокрема, прокурор вважає, що вказаний договір оренди було укладено з метою уникнення проведення встановлених законом земельних торгів, оскільки, отримавши поза конкурсом земельну ділянку для створення фермерського господарства ОСОБА_2 не здійснював цільове використання земельної ділянки, а безпідставно передав її в суборенду створеному раніше ФГ «Зерно життя».

Крім того, прокурор вважає, що укладений між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_2 договір оренди землі від 16.08.2013 року та похідний від нього договір суборенди від 18.02.2014 року є недійсними, оскільки за змістом вказаних договорів, їх предметом є земельна ділянка з кадастровим № :01:002:0003, площею 81,5910 га, яка за цільовим призначенням є ріллею, в той час, як у відповідності до Кадастрового плану вказана ділянка фактично є сіножатями.

Також прокурор зазначив, що підставою для звернення з вказаним вище позовом стало звернення Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області від 14.07.2016 року № 429. Згідно вказаного звернення орган місцевого самоврядування зазначив, що рішенням селищної ради від 08.12.1999 року № 86 земельна ділянка площею 81,5910 га, що надана ФГ «Зерно життя» у суборенду була надана 276 жителям селища для ведення особистого селянського господарства. З огляду на чисельні звернення громадян про надання вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та через відсутність інших вільних земельних ділянок орган місцевого самоврядування вважає надання земельної ділянки у користування неправомірним.

На підставі викладеного, прокурор зазначив, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 121 Конституції України (в редакції, що діяла на момент звернення прокурора з позовом) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом покладено на прокурора; ст.ст. 1,2 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. На прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Додатково в обґрунтування підстав представництва інтересів держави прокурор зазначив, що згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. При цьому згідно п. 1 ч. 6 вказаного Закону під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Крім того, прокурором зазначено, що згідно ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охоронною земель» здійснення державного контролю за використанням та охоронною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Відповідно до Указу Президента України «Про державну інспекцію сільського господарства України» від 13.04.2011 року № таким органом є Держсільгоспінспекція України. Проте, ст.ст. 6,9,10 вказаного Указу, якими передбачено повноваження зазначеного вище органу, визначено способи здійснення державного контролю за використанням та охоронною земель, не передбачено повноважень щодо звернення до суду з приводу визнання незаконними рішень органів державної влади, щодо розпорядження землею, визнання недійсними правочинів щодо передачі у користування земельних ділянок державної власності, а також їх повернення з чужого незаконного володіння. Не передбачено таких повноважень і Положенням про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 року № 459/2011.

За таких обставин прокурор, з урахуванням відсутності органу державної влади уповноваженого реагувати на порушення закону у сфері розпорядження земельними ділянками державної власності вважає, що існують підстави для представництва прокурором інтересів держави, оскільки за зверненням органу місцевого самоврядування ним встановлено наявність порушень державних інтересів, що стосуються законного порядку надання та цільового використання земельних ділянок в оренду та у суборенду.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання ГУ Держгеокадастру у Черкаській області представника не направило, про час і місце судового розгляду було повідомлено належним чином, письмових заперечень до суду не направило.

В судове засідання ОСОБА_2 не прибув, письмових заперечень до суду не направив, рекомендовані повідомлення з судовими повістками про виклик останнього повернуті до суду у звязку із призупиненням приймання поштової кореспонденції, оскільки зареєстроване місце проживання останнього знаходиться на території проведення АТО, яка у даний час є непідконтрольною Україні. З огляду на те, що ОСОБА_2 є одним із засновників ФГ «Зерно життя», яке було належним чином повідомлено про час і місце судового розгляду та брало участь у судовому розгляді шляхом надання письмових заперечень в яких, зокрема, викладені твердження, що стосуються правомірності дій безпосередньо ОСОБА_2, суд вважає останнього належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду.

В судове засідання ФГ «Зерно життя» представника не направило. Надало суду письмові заперечення, згідно яких просить суд розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог заперечило у повному обсязі. В обґрунтування заперечень, зокрема зазначило що: у прокурора були відсутні процесуальні підстави для представництва інтересів держави у суді, оскільки останнім жодні перевірки для встановлення обґрунтованості факту порушення не проводилися. При цьому актом перевірки дотримання субєктами господарювання вимог законодавства складеного Державною інспекцією сільського господарства 25.06.2015 року встановлено додержання вимог земельного законодавства ФГ «Зерно життя», у тому числі з питань укладення цивільно-правових угод з передачі земельної ділянки в оренду та суборенду; обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування наказу ГУ Держземагенства у Черкаській області від 16.08.2013 року № ЧК/НОМЕР_1: 01:002:0003/00000719 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» згідно якого ОСОБА_2 було надано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 81,5910 га є неналежним і не повинен розглядатися судом, оскільки вказаний наказ є ненормативним актом індивідуальної дії, який застосовувався одноразово і вичерпав свою дію шляхом виконання; вважає безпідставним та надуманим твердження прокурора про порушення ОСОБА_2 вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», зокрема, через відсутність с/г техніки для обробітку, оскільки відсутність вказаної техніки у власності не позбавляє останнього можливості залучати її до обробітку землі на інших передбачених законом підставах, що підтверджується договором підряду від 03.02.2014 року № 951 укладеного між ФГ «Зерно життя» та «ВП» ІМПУЛЬС ПЛЮС»; розбіжність між датою реєстрації ФГ «Зерно життя» (03.12.2013 року) та реєстрацією права оренди спірної земельної ділянки (05.12.2013 року) є незначною і не може свідчити про те, фермерське господарство створювалося не під дану ділянку; з посиланням на лист Держкомітету України по земельних ресурсах від 27.12.2006 року стверджує, що нецільове використання земельної ділянки відсутнє, оскільки, незважаючи на встановлену розбіжність у цільовому призначені спірної земельної ділянки (фактично сіножаття у договорі рілля), її використання проводиться у межах одної категорії землі сільськогосподарського призначення; вважає, що у даній справі відсутній предмет спору, оскільки 07.06.2016 року між ОСОБА_2 та ФГ «Зерно життя» укладено угоду про розірвання договору суборенди землі від 18.02.2014 року, а 05.08.2016 року між ГУ Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_2 укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 16.08.2013 року.

В судовому засіданні представник сектору з питань державної реєстрації Катеринопільської РДА проти задоволення позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення зміст яких зводиться до твердження про те, що вказаний сектор є неналежним відповідачем, оскільки не являється правонаступником ліквідованої Державної реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Із звернення Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області від 14.07.2016 року № 429 до начальника Катеринопільського відділу Звенигородської місцевої прокуратури вбачається, що вказаний орган місцевого самоврядування звернувся до прокурора з приводу правомірності надання ФГ «Зерно життя» у суборенду земельної ділянки площею 85,5910 га. При цьому субєктом звернення зазначено, що згідно рішення виконавчого комітету Єрківської селищної ради від 08.12.1999 року № 86 вказана земельна ділянка була надана у власність 276 жителям селища Єрки та села Залізнячка для ведення особистого селянського господарства.(а.с.28)

З рішення виконавчого комітету Єрківської селищної ради від 08.12.1999 року № 86 вбачається, що відповідно до визначених законом повноважень вирішено передати у власність в порядку приватизації земельні ділянки 276 громадянам.(а.с.39-46)

З довідки від 21.07.2016 року № 458 виданої Єрківською селищною радою вбачається, що межі земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0003, площею 81,5910 га збігаються із межами земельної ділянки, яку надано 276 жителям селища Єрки та села Залізнячка для ведення особистого селянського господарства.(а.с.60)

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що державна реєстрація ФГ «Зерно життя» проведена 02.12.2013 року. Також вбачається, що засновниками ФГ «Зерно життя» є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, при цьому останній є керівником ФГ «Зерно життя». (а.с.20-24)

З наказу ГУ Держземагенства у Черкаській області від 16.08.2013 року № ЧК/:01:002:0003/00000719 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» вбачається, що вказаним органом затверджено проект землеустрою та прийнято рішення про надання ОСОБА_2 земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 81,5910 га з кадастровим № :01:002:0003 в оренду терміном на 20 років для ведення фермерського господарства в адмінмежах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області за межами населеного пункту. Зобовязано ОСОБА_2 використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням з дотриманням ст.ст. 96,103 ЗК України.(а.с.29)

З договору оренди від 16.08.2013 року укладеного між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_2 вбачається, що 16.08.2013 року між вказаними сторонами було укладено договір оренди землі згідно якого останній отримав в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної форми власності з кадастровим № :01:002:0003, площею 81,5910 га, сільськогосподарські угіддя рілля, розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, терміном на 20 років для ведення фермерського господарства. Згідно п. 15 вбачається, що цільовим призначенням земельної ділянки є ведення фермерського господарства. Згідно п. 30 вказаного договору також вбачається, що орендар має право передавати в суборенду земельну ділянку або її частину без зміни цільового призначення без погодження з орендарем.(а.с.30-34)

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно від 10.03.2015 року № 34694361 вбачається, що на підставі договору оренди землі укладеного 16.08.2013 року між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_2, згідно рішення державного реєстратора реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_4 від 12.12.2013 року № 8984365 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0003 площею 81,5910 га у тому числі рілля 81,5910 га, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області за ОСОБА_2.(а.с.25-27)

З договору суборенди від 03.02.2014 року укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Зерно життя» вбачається, що 16.08.2013 року між вказаними сторонами було укладено договір суборенди землі згідно якого останнє отримало в суборенду від ОСОБА_2 земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної форми власності з кадастровим № :01:002:0003, площею 81,5910 га, сільськогосподарські угіддя рілля, розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, терміном на 20 років для ведення фермерського господарства.(а.с.35-38)

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно від 10.03.2015 року № 34694361 вбачається, що на підставі договору суборенди землі укладеного 18.02.2014 року між ОСОБА_2 та ФГ «Зерно життя», згідно рішення державного реєстратора реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_4 від 28.02.2014 року № 11292466 проведено державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0003 площею 81,5910 га у тому числі рілля 81,5910 га, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області за ФГ «Зерно життя».(а.с.25-27)

Оцінюючи розбіжності у даті укладення договору суборенди виявлені при дослідженні письмових доказів згідно яких у договорі суборенди вказано 03.02.2014 року, в той час як у рішенні про державну реєстрацію права суборенди датою укладення вказаного договору зазначено 18.02.2014 року, суд, з огляду на визначений законом обовязок державного реєстратора провести перевірку документів на підставі яких проводиться державна реєстрація речового права, а також на те, що саме 18.02.2014 року зазначається відповідачем як дата укладення договору суборенди визнає правильною дату, яка зазначена у рішенні державного реєстратора.

З довідки з державної статистичної звітності виданої відділом Держгеокадастру у Катеринопільському районі Черкаської області від 25.07.2016 року № 8-28-0.1-1346/2-16 вбачається, що станом на 31.12.2015 року земельна ділянка площею 85,5910 га, з кадастровим № :01:002:0003, передана в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_2, яка перебуває у суборенді ФГ «Зерно життя», розташована в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області згідно державної статистичної звітності належить до земель державної власності, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, угіддя по договору оренди сільськогосподарські угіддя (рілля), але фактично сіножаття.(а.с.184)

З рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 11.02.2016 року, яке набрало законної сили 07.04.2016 року, в порядку визначеному ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що у період часу з 16.08.2013 року по 31.12.2013 року між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_2 було укладено 40 договорів оренди землі для ведення фермерського господарства згідно яких останній отримав в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 1612,9218 га.(а.с.185-191)

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно від 05.09.2016 року № 67267594 вбачається, що зареєстроване за ФГ «Зерно життя» речове право суборенди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0003 площею 81,5910 га припинено 08.06.2016 року; також вбачається, що зареєстроване за ОСОБА_2 речове право оренди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0003 площею 81,5910 га у тому числі рілля 81,5910 га, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області» припинено 02.09.2016 року.(а.с.110-112)

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 121 Конституції України (в редакції, що діяла на момент звернення прокурора з позовом) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом покладено на прокурора; ст.ст. 1,2 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. На прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. При цьому згідно п. 1 ч. 6 вказаного Закону під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охоронною земель» здійснення державного контролю за використанням та охоронною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Відповідно до Указу Президента України «Про державну інспекцію сільського господарства України» від 13.04.2011 року № таким органом є Держсільгоспінспекція України. Проте, ст.ст. 6,9,10 вказаного Указу, якими передбачено повноваження зазначеного вище органу, визначено способи здійснення державного контролю за використанням та охоронною земель, не передбачено повноважень щодо звернення до суду з приводу визнання незаконними рішень органів державної влади, щодо розпорядження землею, визнання недійсними правочинів щодо передачі у користування земельних ділянок державної власності, а також їх повернення з чужого незаконного володіння. Не передбачено таких повноважень і Положенням про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 року № 459/2011.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 року у справі № 1-1/99 (далі - Рішення Конституційного Суду України) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України зазначено, що прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Таким чином, щодо підстав представництва інтересів держави прокурором, суд визнає, що у державної інспекції сільського господарства Українияк органу уповноваженого на здійснення державного контролю за використанням та охоронною земель усіх категорій та форм власностібули відсутні повноваження щодо звернення до суду, тому, вважає, що розглянувши умотивоване звернення органу місцевого самоврядування, та встановивши порушення вимог земельного законодавства, прокурор належним чином обґрунтував підстави представництва і законно набув статусу позивача у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу.

Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд України у постанові від 18 липня 2012 року № 6-77цс12, дійшов до висновку, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Частиною другою ст. 15 Закону України «Про оренду землі» установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Отже, згідно вказаного вище правового висновку відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема умов збереження стану обєкта оренди, є підставою для визнання недійсними таких договорів оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином суд, визнає, що у спірному договорі оренди було допущено невідповідність істотних умов договору, визначених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», у частині визначення об'єкту оренди дійсним обставинам цільового призначення земельної ділянки та умов її використання, що є підставою для визнання недійсними договору оренди та суборенди земельної ділянки, скасування рішень про державну реєстрацію права оренди та суборенди земельної ділянки.

Крім того, вбачається, що отримавши 16.08.2013 року як фізична особа, земельну ділянку для ведення фермерського господарства, без земельних торгів і зареєструвавши право оренди 12.12.2013 року, відповідач ОСОБА_2 взагалі не використовував її за призначенням, та 18.02.2014 року передав її у суборенду згідно договору суборенди з ФГ «Зерно життя», співзасновником і керівником, якого є сам ОСОБА_2. 28.02.2014 року було проведено державну реєстрацію права суборенди спірної земельної ділянки за ФГ «Зерно життя».

При цьому судом встановлено, що державна реєстрація ФГ «Зерно життя» як юридичної особи відбулася 02.12.2013 року, в той час, як реєстрація права оренди спірної земельної ділянки за ОСОБА_2 була проведена 12.12.2013 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 234 ЦК України визначено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України у справах №6-18цс14 і № 3-157гс14.

Згідно зі статтею 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до приписів статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їхніми повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Згідно з частиною 2 статті 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної або комунальної власності або права на них, зокрема у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про фермерське господарство" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до вимог статей 89, 91, 92 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи.

Зокрема, статтею 31 ЗК України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися, у тому числі, із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі.

Таким чином, аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства.

За таких обставин, суд визнає, що вказаний вище договір оренди земельної ділянки крім вказаних вище підстав недійсності, був укладений ОСОБА_2 без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином - використання землі за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (п.15 Договору оренди (а.с.31)), а сама земельна ділянка була передана йому з порушеннями і без дотримання встановлених законом конкурсних процедур, що є окремою підставою для визнання недійсними договорів оренди і суборенди земельної ділянки, скасування рішень про державну реєстрацію права оренди та суборенди земельної ділянки.

Суд визнає, що твердження представників ФГ «Зерно життя» про незаконність заявлених прокурором вимог не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. При цьому суд, також враховує, що на час звернення прокурора з позовом (18.08.2016 року) державна реєстрація права оренди спірної земельної ділянки скасована не була.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, у звязку із визнанням недійсними угод щодо земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0003 підлягають скасуванню рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 про державну реєстрацію речових прав оренди та суборенди на вказану земельну ділянку, оскільки вказані вище угоди були правовою підставою для реєстрації речових прав, а отже, вони є похідними від вказаних угод.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Черкаській області (), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) та Фермерського господарства «Зерно життя» () на користь Прокуратури Черкаської області ( , рахунок № 3751 в ДКСУ у м. Києві, МФО 820172, код класифікації доходів бюджету 22030101) належить стягнути судовий збір по 2296,67 грн. з кожного, оскільки солідарне стягнення судового збору чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Наказ Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 16.08.2013 року № ЧК/:01:002:0003/00000719 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» - скасувати.

Договір оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим № :01:002:0003, площею 81,5910 га, яка знаходиться в адмінмежах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області укладений 16.08.2013 року між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_2 - визнати недійсним.

Рішення державного реєстратора реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0003 від 12.12.2013 року № 8984365 - скасувати.

Договір суборенди земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим № :01:002:0003, площею 81,5910 га, яка знаходиться в адмінмежах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області укладений 18.02.2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Зерно життя» - визнати недійсним.

Рішення державного реєстратора реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0003 від 28.02.2014 року № 11292466 - скасувати.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Черкаській області (), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) та Фермерського господарства «Зерно життя» () на користь Прокуратури Черкаської області ( , рахунок № 3751 в ДКСУ у м. Києві, МФО 820172, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір по 2296 грн. 67 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Баранов О.І.