Справа №: 398/5837/14-ц
провадження №: 2/398/5/17
"30" березня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.
при секретарі Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії Кіровоградської області цивільну справу за позовом комунального підприємства «Житлогосп» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, -
21.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість по квартирній платі в сумі 3262,22 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору.
Свої вимоги мотивує тим, що КП «Житлогосп» є балансоутримувачем житлових будинків м. Олександрії та надає населенню послуги з утримання будинку та прибудинкової території.
Відповідач проживає в кв.№ 31 бульвар 60-річчя СРСР, а зареєстрована та є власником квартири АДРЕСА_1.
Між ними та ОСОБА_1 виникли цивільні права та обовязки, про що свідчить відкритий особистий рахунок оформлений на імя відповідача № 821900007.
Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач зобовязаний укласти договір про надання житлово комунальних послуг.
Згідно ч.2 ст.205 ЦК України, правочин для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Від споживача до КП «Житлогосп» не надходило письмової заяви про ненадання послуг. Відповідно до ч.1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідків його недійсності, крім випадків встановлених законом.
Не виконуючи свої зобовязання по оплаті за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, відповідач ставить підприємство в скрутне матеріальне становище.
Позивач зазначає, що в жовтні 2013 року КП «Житлогосп» звернулось із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово комунальні послуги, ухвалою суду від 05.11.2013 року в якій було відмовлено, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Посилається на ст., ст. 202, 205, 206, 218, 509, 525, 526, 530 ЦК України, ст., ст. 66, 67, 68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» та просить його вимоги задовольнити.
27.09.2016р. позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, мотивуючи це тим, що боржник не сплачує кошти за квартирну плату, а тому борг збільшився та станом на 01.09.2016 року заборгованість становить 7 272,64грн., яку вони просить стягнути з відповідачки (а.с.35).
Представник позивача на розгляд справи не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, де зазначає що уточнені позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В судове засідання не зявилася повторно. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно, обєктивно оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Суд розглядає цивільні справи відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", який діяв на той час).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
За визначенням, наданим у ст. 1 Закону, житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (ст. 3).
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач є балансоутримувачем житлового будинку та надає послуги по обслуговуванню будинків та прибудинкових територій, згідно рішення Олександрійської міської ради № 29 від 23.11.2010 року(а.с.4).
Відповідач, відповідно до довідки про склад сімї, відповідач зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, та є її власником. На імя ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № 821900007, а тому вона є споживачем комунальних послуг. Згідно наданого позивачем розрахунку мається заборгованість за надані комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2010 по 31.07.2014 року в розмірі 4 400,72 грн.. КП «Житлогосп». 27.09.2016р. представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, в завязку з тим, що споживач ОСОБА_1 продовжує не сплачувати кошти за вказані послуги, а тому станом на 01.09.2016р. заборгованість складає 7 272,64 грн.
Обов'язок нести витрати, пов'язані з утриманням майна, до яких, зокрема відносяться витрати, що пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей, передбачено - Законом України „Про житлово-комунальні послуги", що набув чинності з 1 січня 2005 року, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року ( із змінами).
Цими ж нормативно-правовими актами на позивача, як виконавця послуг, покладено обов'язок щодо надання житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій /прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, вивезення побутових відходів тощо/.
Так, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.
Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладеного договору, оплата наданих послуг є обов'язком споживача.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем не був складений письмовий договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, але на імя ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № 821900007, а тому вона є споживачем комунальних послуг.
Так, згідно структури тарифів на послуги по КП "Житлогосп" та звіту про виконану роботу за період 01.10.2011- 31.07.2014 років на утримання будинку та прибудинкової території по адресу: вул. Червоноармійська, 38, надані послуги:
- технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем
електропостачання, освітлення місць загального користування;
- прибирання при будинкової території;
- вивезення та утилізація твердих побутових відходів і негабаритних відходів; поточний ремонт підїздів;
- технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання;
- технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення, зливної каналізації, - обслуговування димовентиляційних каналів;
- обслуговування димовентиляційних каналів;
- поточний ремонт покрівлі (шиферна);
- поточний ремонт цоколя;
- поточний ремонт підїздів.(а.с. 9).
Відповідач не виконувала свій обов'язок по оплаті послуг з утримання вищевказаного будинку та прибудинкової території, оскільки не оплачувала їх, посилаються на те, що надані їй послуги були неналежної якості.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово комунальні послуги» у разі відсутності житлово-комунальних послуг, неналежного їх надання споживач має право викликати представника виконавця для складення та підписання акта - претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця, скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача надається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.
Доказів, передбачених законом щодо ненадання послуг, або неякісного надання послуг, а саме актів-претензій, які є підставою для перерахунку платежів, відповідачем не надано.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року з наступними змінами та доповненнями, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, якщо він фактично користувався ними.
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки відповідач отримує послуги з утримання будинку та прибудинкової території, між ним та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, про що свідчить особовий рахунок відкритий на імя відповідача ОСОБА_1 № 821900007.
Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Таким чином, споживач, відповідно до ч.3 п.5 ст.20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24.06.2004 року зобовязана оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, але даного зобовязання не виконує належним чином.
Станом на 01.09.2016 року утворилась заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, та суд стягує з відповідачки на користь позивача 7 272,64 грн.
Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, то з відповідачки на користь позивача належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн., а оскільки позивач не доплатив судовий збір, то на користь держави 121,80 грн..
Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 88, 209, 212 215, 218, 224 226, ЦПК України, - суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Житлогосп» - 7 272 (сім тисяч двісті сімдесят дві)грн. 64 коп. заборгованості за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та 121,80грн. у відшкодування сплаченого судового збору та на користь держави 121,80 грн..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: