Справа № 326/218/17 р.
Провадження № 2/326/136/2017
УХВАЛА

04 квітня 2017 року м.Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 61159,22 грн. та судові витрати в розмірі 1 600 грн.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову яку мотивує тим, що у зв`язку із зверненням ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 61 159,22 грн., яка на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобов`язання, не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. У банку відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обов`язків перед кредитором. Відповідач може вчинити заходи щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна і коштів, передати третім особам право власності на майно й кошти або його переховувати від банку й державної виконавчої служби, а також провести інші операції з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. Тому вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

В ході відпрацювання проблемної заборгованості Банку стало відомо, що відповідачу належить: 1/16 частка будівлі інфекційного відділення, яка розташована за адресою: Запорізька область, м.Приморськ, вул.Кірова, буд.85, а також квартира загальною площею 42,9 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Просить накласти арешт на: 1/16 частку будівлі інфекційного відділення, яка розташована за адресою: Запорізька область, м.Приморськ, вул.Кірова, буд.85; квартиру загальною площею 42,9 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Розглянувши вказане клопотання без виклику сторін та без технічної фіксації процесу, відповідно до ст.153 ч.1, 197 ч.2 ЦПК України, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, обґрунтуванням його необхідності, 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту ч.1,3 ст.152 ЦПК України вбачається, що позов забезпечується, в тому числі забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено усі відомості, потрібні для забезпечення позову. Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 61 159,22 грн. (заборгованість за кредитом, процентами, пенею та комісією, штрафи), на забезпечення позову подав заяву про накладення одночасно арешту на майно відповідача: 1/16 частку будівлі інфекційного відділення та на квартиру загальною площею 42,9 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м в м.Приморську. Відомостей про вартість вказаного майна позивачем не надано.

Таким чином, позивач не дотримався вимог, встановлених ст.151 ЦПК України щодо форми та змісту подачі заяви про забезпечення позову, не зазначив необхідні обовязкові відомості для вирішення питання про накладення арешту, позивачем не вказано в позові та не надано доказів про грошову оцінку майна, а саме 1/16 частки будівлі інфекційного відділення, яка розташована за адресою: Запорізька область, м.Приморськ, вул.Кірова, буд.85; квартири загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, на яке він просить накласти арешт. В результаті позивачем не доведено, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ним позовними вимогами, не зазначено, чому він просить накласти арешт на все вказане майно, а не в межах суми позову.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні.. Усе це унеможливлює застосування даного заходу забезпечення позову.

Тому заяву про забезпечення позову у вигляді накладення арешту шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження необхідно повернути позивачу.

Одночасно суд роз'яснює, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.151-153, 209, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову за його позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення недоліків, викладених в ухвалі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Запорізької області через Приморський районний суд. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.В.Стріжакова

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

СПРАВКА:

Дата судового розгляду : о

Причина нерозгляду:

04.04.2017 .