РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2153/16-ц

24 березня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 55986 грн 13 к. на підставі укладеного договору № б/н від 20.11.2009 року та судових витрат.

В обгрунтування заявленого позову позивач покликається на те, що внаслідок невиконання договірних зобов'язань по кредитному договору, за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 55986 грн. 13 к., яку Банк просить стягнути з боржника в судовому порядку.

В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Крім того представником позивача на адресу суду були подані письмові пояснення по суті заявлених вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні, вважає вимоги позивача незаконними та безпідставними, надала суду письмові заперечення та пояснила, що 24.01.2014 року відповідачка ОСОБА_1 повністю оплатила заборгованість, відсотки та пеню за користування кредитними коштами за договором №б/н від 20.11.2009 року наданими ПАТ КБ «Приватбанк», однак 28.01.2014 року відповідачка отримала на телефон СМС повідомлення про зняття невідомою особою з її кредитної картки коштів в розмірі 6550 грн., про що вона негайно повідомила Костопільський РВ УМВС України в Рівненській області та керівника департаменту безпеки «Приватбанку» та звернулася з проханням провести службове розслідування.

Також представник відповідача зазначила про пропуск банком строків позовної давності, про що подала заяву, і просила в задоволенні позову відмовити з цієї підстави, або за безпідставністю позовних вимог.

Вивчивши доводи позовної заяви, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 20 листопада 2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті: http.privatbank. ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її особистим підписом у заяві.

При укладенні між сторонами договору, сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки

Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'"зання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором.

У відповідності до ст.ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

В звязку з тим, що відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, відповідачем було допущено заборгованість, зобовязання за вказаним договором не виконано.

Згідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

В зв'язку з порушенням боржником договірних зобов'язань за кредитним договором від 20 листопада 2009 року станом на 31.10.2016 року заборгованість за кредитом становить 6491 грн. 23 к., заборгованість по процентам за користування кредитом становить 43202 грн 70 к., заборгованість за пенею та комісією становить 3150 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) становить 500 грн 00 к., штраф (процентна складова) 2642 грн. 20 коп., загальна сума заборгованості становить 55986 грн. 13 к., що підтверджується розрахунком заборгованості наявним в матеріалах справи.

Однак в судовому засіданні встановлено, що 24.01.2014 року ОСОБА_1 повністю оплатила заборгованість, відсотки та пеню за користування кредитними коштами за договором №б/н від 20.11.2009 року наданими ПАТ КБ «Приватбанк». 28.01.2014 року відповідачка отримала СМС повідомлення про зняття невідомою особою з її кредитної картки коштів в розмірі 6550 грн., про що негайно було повідомлено Костопільський РВ в Рівненській області та керівника департаменту безпеки «Приватбанку» з проханням провести службове розслідування, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявою, витягом з кримінального провадження №0000067 та довідкою по кримінальному провадженні №0000067.

Позивач своєю заявою просила припинити дію договору та заблокувати платіжну картку у звязку із закінченням терміну дії та у звязку з крадіжкою коштів з зазначеної картки. Однак банк в односторонньому порядку продовжив дію договору на три роки, ігноруючи факт крадіжки коштів з рахунку відповідача та закінчення терміну дії платіжної картки та продивжив нараховувати відсотки , пеню та комісію та інші штрафні санкції .

Тому, враховуючи норму статті 3 ЦК України, яка визначає, що загальними засадами цивілного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

.

На підставі викладеного, керуючись керуючись ст.ст. 3, 525, 526, 527, 530, 610, 611,615, 629,1049,1050,1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3