Справа №702/1357/16-ц
Провадження №2/702/36/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

28 березня 2017 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої судді: Мазай Н.В.

з секретарем: Ясінською О.А.

сторони: не з»явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що згідно виконавчого листа по справі №2-266/2010 від 08.09.2010 року, він сплачує аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_2 на утримання сина-Гуцалова ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2010 року до досягнення сином повноліття. 06.11.2012 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СР №088741, видане виконкомом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис №04. Від даного шлюбу 23.02.2015 року в них народилася донька-Гуцалова ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР №206567, виданого виконком Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис №01 від 10.03.2015 року. На даний час він не працює. Його дохід з червня по вересень 2016 року становив 3480,01 грн., з яких були утриманні аліменти в сумі 1309,49 грн., дохід з вересня по листопад 2016 року становив 3855,01 грн., з яких були утриманні аліменти в сумі 2328,99 грн., тобто більше 50 % заробітної плати, що суперечить чинному законодавству України. На даний час він знову перебуває на обліку в Монастирищенському РЦЗ, як безробітний. Для нього допомога від держави є єдиним доходом. З народженням дитини від другого шлюбу його матеріальний стан погіршився. Крім того, на 01.12.2016 року він має заборгованість в сумі 1617,84 грн. по сплаті аліментів за вищезазначеним виконавчим листом, яку сплачує частинами щомісячно. Дана заборгованість утворилась внаслідок того, що відділом ДВС Монастирищенського РУЮ відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» нарахування та стягнення з нього аліментів здійснювалися із розрахунку середньомісячної заробітної плати по Монастирищенському районі, оскільки він безробітній та має нерегулярний дохід, державної допомоги по безробіттю також не отримував на той період. Проте, його фактичний дохід значно менший ніж середньомісячна заробітна плата по Монастирищенському районі, тому сплачувати таку нараховану суму аліментів він не мав змоги. В обґрунтування позову посилається на ст. ст. 182, 184, 192 Сімейного Кодексу України, Постанову Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», правову позицію ВСУ у справі за №143цс13. Він не заперечує проти того, що має утримувати свого старшого сина від першого шлюбу, але на даний час він має утримувати також і його другу малолітню дитину та дружину, яка перебуває у відпусті по догляду за дитиною. Внаслідок зміни матеріального та сімейного стану він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, також не має можливості сплачувати мінімальну суму в розмірі 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_6. Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, по виконавчому листу по справі №2-266/2010 від 08.09.2010 року, що виданий Монастирищенським районним судом Черкаської обл., та призначити у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а виконавчий лист у справі №2-266/2010 від 08.09.2010 року Монастирищенського районного суду Черкаської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, на утримання дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 29.03.2010 року по досягнення дитиною повноліття - визнати таким, що не підлягає виконанню з моменту набрання законної сили рішення суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути у його відсутність. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку (за зареєстрованим місцем проживання відповідача). Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в звязку з чим відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивший матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2-266/10, виданого 08.09.2010 року Монастирищенським районним судом Черкаської області, із ОСОБА_1 стягнено аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини з усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.06.2010 до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач 06.11.2012 року уклав шлюб із ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-СР №088741, виданого 06.11.2012 року виконкомом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с.8).

Від даного шлюбу у позивача народилася донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-СР №206567, виданого 10.03.2015 року виконкомом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с.9).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, зміна розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, можлива за наявності певних підстав.

Згідно ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до довідки №826 від 12.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Шабастівської сільської ради ОСОБА_1, до складу його сім»ї входять: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, дружина та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька (а.с.10).

Згідно довідки №827 від 12.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Шабастівської сільської ради ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно його дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають разом із ним та знаходяться на його утриманні (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до постанови Верховного Суду України від 05.02.2014 року з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пояснення сторін, не допитаних в якості свідків, не є доказом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 цієї статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивач надав докази та довів у суді наявність у нього підстав для зміни розміру присуджених судом аліментів на його неповнолітню дитину. Надав докази, що на даний час виникли певні обставини, які є підставою для перегляду розміру аліментів у сторону їх фактичного зменшення і для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено зміну сімейного та матеріального стану позивача, а саме він, крім сина-Руслана, ІНФОРМАЦІЯ_1, має ще на утриманні дружину та малолітню дитину-Діану, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на обліку в центрі зайнятості населення ( а.с. 13, 15, 59, 60), не має постійного працевлаштування та відповідно постійного доходу ( а.с. 14), а тому суд вважає, що позивач довів суду наявність обставин, які є достатніми та суттєвими для задоволення позову про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи, що судом задоволено вимогу позивача про зміну розміру стягуваних аліментів, суд вважає, що після вступу рішення суду в законну силу, виконвчий лист у справі №2-266/10, виданого 08.09.2010 року Монастирищенським районним судом Черкаської області, із ОСОБА_1 стягнено аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини з усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.06.2010 до досягнення дитиною повноліття, підлягає відкликанню.

На підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому підлягають стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,5,6,7,8,10,11,14,57,58,60, 88, 158-159, 197, 213-215, 223, 291-292, 294-296, 367 ЦПК України, ст.ст.80,84,180,181,182,183,184,192 Сімейного кодексу України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», постановою Верховного Суду України від 05.02.2014 року, Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»,суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, по виконавчому листу по справі №2-266/2010 від 8 вересня 2010 року, що виданий Монастирищенським районним судом Черкаської області, зменшивши їх розмір та призначити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист у справі №2-266/2010 від 8 вересня 2010 року, виданий Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, на утримання дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 29.03.2010 року до досягнення дитиною повноліття, після набрання рішенням законної сили відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п"ятсот п"ятдесят одну) гривню 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Монастирищенським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка повинна бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 10 днів через Монастирищенський районний суд до апеляційного суду Черкаської області.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя : Н.В. Мазай