УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

за участі секретаря Зимницької М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду м. Києва подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Телявського А.М., заінтересовані особи: ОСОБА_3, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про примусове проникнення до житла боржника, -

в с т а н о в и в:

08 листопада 2016 року (вх. №63910) Державний виконавець Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телявський А.М. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, а саме до квартири АДРЕСА_1, з метою повного та своєчасного забезпечення виконання виконавчого листа № 755/32041/14-ц виданого 18.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» боргу в сумі 43255,64 дол. США, пені в розмірі 5453,85 грн., судових витрат в сумі 3654,00 грн., мотивуючи вимоги тим, що державним виконавцем були здійсненні неодноразові виходи за адресою місця проживання боржника, але мешканці квартири ігнорують вимоги державного виконавця, потрапити до квартири не виявляється можливим, про що свідчать відповідні акти, добровільно виконати рішення суду боржник відмовляється, чинить перешкоди державному виконавцю в проведення виконавчих дій та унеможливлює виконання рішення суду, при цьому державним виконавцем проводилися всі необхідні заходи примусового виконання рішення суду, однак без проникнення до житла та опису майна боржника виконання рішення суду є неможливим.

16 листопада 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволенні подання Державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телявського А.М.

12 січня 2017 року Апеляційним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу головного державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Телявського Анатолія Миколайовича - задоволено частково. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року - скасовано, та передано питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Представник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Терещук Т.І. в судовому засіданні просила подання про примусове проникнення до житла боржника задовольнити, оскільки в межах процедури виконавчого провадження №47068489 щодо примусового виконання виконавчого листа № 755/32041/14-ц, виданого 18.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» боргу в сумі 43255,64 дол. США, пені в розмірі 5453,85 грн., судових витрат в сумі 3654,00 грн., державним виконавцем вживались передбачені законодавством заходи для перевірки майнового стану боржника, про наявність рухомого та нерухомого майна, за даними отриманими від відповідних органів з'ясувалось, що за боржником зареєстровано на праві власності нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, яка передана в іпотеку, у зв'язку з чим державним виконавцем здійсненні неодноразові виходи за адресою місця проживання боржника, але мешканці квартири ігнорують вимоги державного виконавця, потрапити до квартири не виявляється можливим, про що свідчать відповідні акти, добровільно виконати рішення суду боржник відмовляється, чинить перешкоди державному виконавцю в проведення виконавчих дій та унеможливлює виконання рішення суду, однак без проникнення до житла боржника не можливо здійснити опис майна для подальшого його реалізації.

Представник заінтересованої особи - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» Ісаєва Л.М., в судовому засіданні просила задовольнити подання державного виконавця про проникнення до житла боржника, оскільки в іншій спосіб провести виконавчі дії для реалізації об'єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка належить боржнику на праві власності не виявляється за можливе, в той же час іншого майна у боржника, яке може бути реалізовано в межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог стягувача, державним виконавцем не виявлено.

Заінтересована особа ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що подання Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 30 січня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Судом присуджено стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за кредитним договором № 28807С77 від 27.04.2007 року у розмірі 43255,64 дол. США, пені у розмірі 5453,85 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., а всього загальною сумою: 43255 (сорок три тисячі двісті п'ятдесят п'ять) дол. США 64 центи та 9107 (дев'ять тисяч сто сім) грн. 85 коп. (а.с. 65)

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. ( ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»)

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

31 березня 2015 року головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві Телявським А.М., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47068489 щодо примусового виконання виконавчого листа № 755/32041/14-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 18.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» боргу в сумі 43255,64 дол. США, пені в розмірі 5453,85 грн., судових витрат в сумі 3654,00 грн.

31 березня 2015 року державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві Телявським А.М., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Порядок застосування кожного заходу примусового виконання рішення має специфічні риси, які повинні враховуватися державним виконавцем у процесі виконавчого провадження.

Відповідно до ст.376 Цивільного процесуального кодексу України, питання про примусове проникнення до житла боржника-фізичної особи, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця негайно, без виклику чи повідомлення сторін чи інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні подання Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла, за змістом мотивувальної частини судового рішення судом встановлено, що державними виконавцями не вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, невикористанні всі права надані державним виконавцям, спрямованих на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, крім того, державним виконавцем не надано належних доказів про направлення боржнику та органам яким доручено виконання постанови державного виконавця - копій документів на примусове виконання рішення суду, та відповіді такого виконання. (а.с. 112-114)

Виходячи зі змісту поданням Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, підставою для застосування заходів примусового виконання рішення суду шляхом проникнення до житла боржника державний виконавець посилається на той факт, що рішення суду боржником добровільно не виконано, вжитими державним виконавцем заходами встановлено наявність у боржника зареєстрованого на праві власності об'єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1, за місцем знаходження нерухомого майна боржника державним виконавцем було здійснено виходи 17.02.2016 р., 19.05.2016 р., 20.06.2016 р., 03.11.2016 року, однак допуску до житла боржника державному виконавцю не було надано, про що складено відповідні акти.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, боржник ОСОБА_3 є громадянином Російської Федерації, за даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27 грудня 2016 року (вих. №1499/3 (50964/3) ОСОБА_3 перетнув кордон України 25.05.2014 року, відомостей щодо вїзду на території України даної фізичної особи відсутні, враховуючи викладене є підстави вважати, що державним виконавцем не належним чином повідомлено боржника про проведення опису житла, дані про направлення таких документів за зареєстрованою адресою боржника в матеріалах виконавчого провадження відсутні, тому правових підстав для примусового проникнення до житла боржника не має.

В порядку ст. 76 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону, а саме за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України)

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року)

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подання Державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телявського А.М. про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, а саме до квартири АДРЕСА_1, не підлягає задоволенню, оскільки державними виконавцями не вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, невикористанні всі права надані державним виконавцям, спрямованих на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 376 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Телявського А.М., заінтересовані особи: ОСОБА_3, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про примусове проникнення до житла боржника.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :