АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1863/17 Справа № 175/1496/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Деркач Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Деркач Н.М.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

при секретарі Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_3, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя», третя особа ОСОБА_4, про стягнення суми збитків, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_4 про стягнення суми збитків, завданих в результаті ДТП.

Неодноразово уточнивши позовні вимоги та субєктний склад відповідачів, в останній редакції позову від 09.12.2016 року ОСОБА_3 просила суд стягнути з ТОВ «Інтер-Запоріжжя» на її користь різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплатою страхового відшкодування у розмірі 12210,98 грн. та судовий збір у сумі 551,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що 26 листопада 2015 року о 07-20 год. на перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Яснополянської, на 414 км а/д Бориспіль-Запоріжжя Н-08, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого автомобіль «Сузукі» отримав механічні ушкодження. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року винною у скоєні ДТП визнано водія автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 На момент ДТП ОСОБА_4 працювала у ТОВ «Інтре-Запоріжжя». Цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_1 було застраховано в ПАТ «СК «Арсенал Страхування», яка здійснила виплату страхового відшкодування позивачці у розмірі 16485 грн. 61 коп. за вирахуванням франшизи у розмірі 1000 грн.

13 жовтня 2016 року ТОВ «Інтер-Запоріжжя» виплатило позивачці франшизу у сумі 1000 грн.

Оскільки на момент ДТП ОСОБА_4 знаходилася в трудових відносинах з ТОВ «Інтер-Запоріжжя» та на момент скоєння ДТП виконувала свої службові обовязки, позивачка просила суд стягнути з «Інтер-Запоріжжя» 12210 грн. 98 коп. - різницю між фактичною вартістю ремонту її автомобіля та виплатою страхового відшкодування.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, представник позивачки звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Представник відповідача ТОВ «Інтер-Запоріжжя» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи, являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, ст. 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та ст. 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку учасників процесу в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 листопада 2015 року о 07-20 год. на 414 км а/ш Бориспіль-Запоріжжя Н-08, на перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Яснополянської (поворот на с. Дослідне Дніпропетровської області), ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_3, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, в результаті чого здійснила наїзд на попереду стоячий на забороняючий рух червоний сигнал світлофора, автомобіль НОМЕР_4 (який на праві власності належить ОСОБА_3), під керуванням водія ОСОБА_5. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року винною у ДТП за ст. 124 КУпАП визнано ОСОБА_4 (а.с.21).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № САА 042086, виданого Запорізьким ВРЕР №2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, автомобіль «Рено», д.н.з. НОМЕР_3, належав ТОВ «Інтер-Запоріжжя» та згідно полісу № АІ/8456569 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був застрахований у ПАТ «СК«Арсенал Страхування». (а.с.37,62).

На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 (до шлюбу прізвище Оніщенко) перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Інтер-Запоріжжя», що підтверджується наказом №34/к від 30 листопада 2000 року про прийняття на роботу на посаду ветеринарного лікаря (а.с.61).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №ZU01121500 від 04 грудня 2015 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_5, склав 17485 грн. 61 коп. (а.с.6-14).

10 березня 2016 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 13571,34 грн. (а.с.39-40,45).

На підставі страхових актів № АІ/8456569-1-2 та № АІ/8456569-1-3 12 травня 2016 року та 26 травня 2016 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило доплати ОСОБА_3 у розмірі 1914,27 грн. та 1000 грн. (а.с. 41-44,46,47), зі зменшенням на суму франшизи у розмірі 1000 грн., яку позивачка отримала від ТОВ «Інтер-Запоріжжя».

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 посилалася на те, що різниця між страховою виплатою, здійсненою ПАТ «АХА Страхування», та фактичною вартістю відновлювального ремонту становить 12210,98 грн., яку в порядку ст.1172 ЦК України необхідно стягнути з ТОВ «Інтер-Запоріжжя».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам норм матеріального права, у звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з огляду на наступне.

За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рахунку № 169 від 12.04.2016 року, акту прийому-передачі виконаних робіт № 52 від 18.04.2016 року та чеку від 18.04.2016 року позивачкою ОСОБА_3 було оплачено ФОП ОСОБА_6 за проведення відновлювального ремонту її автомобіля після ДТП, яка сталася 26.11.2015 року, 29696,59 грн.

Враховуючи суму страхового відшкодування, виплачену ОСОБА_3 ПАТ «АХА Страхування», у розмірі 16485,61 грн. та франшизу у розмірі 1000 грн., виплачену позивачці ТОВ «Інтер-Запоріжжя», збитки за проведення відновлювального ремонту складають 12 210,98 грн.

Посилання суду першої інстанції на те, що сума збитків не підтверджена висновком експертизи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки свої фактичні витрати на проведення відновлювального ремонту автомобіля після ДТП ОСОБА_3 підтвердила рахунком, актом прийому-передачі та чеком.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що на момент ДТП ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Інтер-Запоріжжя» і виконувала свої трудові (службові) обовязки, то з урахуванням ст.1172 ЦК України різниця між страховою сумою, виплаченою ОСОБА_3 страховою компанією, та фактичною вартістю ремонту автомобіля позивачки у сумі 12210,98 грн. підлягає стягненню з ТОВ «Інтер-Запоріжжя».

На підставі ст.88 ЦПК України з ТОВ «Інтер-Запоріжжя» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у сумі 1157 грн. 52 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя» (), третя особа ОСОБА_4, про стягнення суми збитків задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя» () на користь ОСОБА_3 різницю між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу та виплатою страхового відшкодування у сумі 12210 (дванадцять тисяч двісті десять) грн. 98 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя» на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 1157 (одна тисяча сто пятдесят сім) грн. 52 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: Н.М. ОСОБА_7ОСОБА_8ОСОБА_8