Справа № 426/1061/17
УХВАЛА

27 січня 2017 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, 27.06.2016 р. в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ознайомившись з даною позовною заявою приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 3 ст.2 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1)найменування суду, до якого подається заява; 2)ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3)зміст позовних вимог; 4)ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6)зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7)перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не зазначено відомостей про ідентифікаційні податкові номери сторін, не зазначено засобів звязку відповідача.

Крім того, позовна заява не містить повного викладу обставин на обґрунтування зазначеного в позові розміру аліментів, які мають враховуватись відповідно вимог п. п. 1-4 ч.1ст.182 Сімейного кодексу України (стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення); позивач просить стягнути аліменти з відповідача в частці від заробітку, проте в позовній заяві не зазначено чи працює відповідач, не вказано його місце роботи та посада, дані про дохід; не зазначено доказів щодо вказаних обставин.

При цьому, відсутні обставини та посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, просячи стягувати з відповідача саме 1/3 частину заробітку.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.181 СК України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Так, у позовній заяві позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем має дитину ОСОБА_3, 27.06.2016 р.

Однак позивач, звертаючись з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, не посилається на будь-які документи, які підтверджують факт знаходження дитини на її утримані та проживання з нею.

Також, позовна заява містить суперечності, а саме, в прохальній частині позову позивач просить стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 починаючи від дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття.

Зазначені недоліки є суттєвими та перешкоджають відкриттю провадження по справі.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається з наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності зі ст. 121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У зв'язку з наведеним, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ч.1 ЦПК України, суддя-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді.

Розяснити позивачу, що у випадку неусунення зазначених недоліків у строк, зазначений в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Осіпенко