Справа № 459/2673/16-ц
Провадження № 2/459/104/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого- судді Кріля М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

за участю: прокурора Пастух М.І.

представників відповідача-1 ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача-2 ОСОБА_3

представників відповідача-2 ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом керівника Червоноградської місцевої прокуратури до Гірницької селищної ради, ОСОБА_3 (третя особа: виконавчий комітет Червоноградської міської ради) про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, виданого внаслідок вчинення корупційного правопорушення, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року позивач звернувся у суд з позовом до відповідачів, у якому просить: 1) Визнати незаконним та скасувати рішення І-ї сесії сьомого скликання Гірницької селищної ради Львівської області від 11.12.2015 року № 11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража в смт. Гірник»; 2) Визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0048 га для будівництва індивідуального гаражу по вул. Грушевського 11 «а», гараж № 1 в смт. Гірник, № 51447006, видане 05.01.2016 року реєстраційною службою Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3; 3) Внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування запису № 12896814 про право власності, внесеного до останнього 15.12.2015 року державним реєстратором Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; 4) Витребувати із володіння ОСОБА_3 та повернути у власність територіальної громади смт. Гірник Львівської області земельну ділянку площею 0,0048 га із кадастровим номером :04:003:0032, розташовану по вул. Грушевського 11 у смт. Гірник Львівської області; 5) Стягнути із відповідачів 5512 грн. судового збору, сплаченого за подання позову немайнового характеру.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спірна земельна ділянка була передана Гірницькою селищною радою Львівської області у власність ОСОБА_3, який, будучи депутатом останньої, при голосуванні за відповідне рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража в смт. Гірник», не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів (голосував «за» на сесії ради), у звязку з чим його визнано винним за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Згодом ОСОБА_3 на підставі цього рішення ради зареєстрував за собою право власності на виділену йому земельну ділянку. Також вказує, що оскільки оскаржуване рішення було прийнято внаслідок вчинення депутатом ради ОСОБА_3 корупційного адміністративного правопорушення, таке підлягає скасуванню. Вважає, що зазначене є підставою для скасування й виданого свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Тому просить позов задовольнити.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники Гірницької селищної ради Львівської області позов не визнали, зазначивши, що за оскаржуване рішення проголосувало 11 депутатів з 14 і голос ОСОБА_3 не був вирішальним. Крім нього самого, ніхто на спірну земельну ділянку не претендував.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив, що дійсно проголосував за оскаржуване рішення при прийнятті останнього, так як не знав про законодавчі заборони. Штраф за адміністративне правопорушення сплатив. Вважає, що його голос не був вирішальним.

Позицію останнього підтримали його представники адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5, додатково зазначивши, що вважають позов надуманим і безпідставним.

Представниквиконавчого комітету Червоноградської міської ради у судове засідання не зявився, 14.11.2016 року подав заяву про розгляд справи у його відсутностію

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, оцінивши наявні докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ч.1 ст.144 Конституції України).

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. селищні ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 12 ЗК України та ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р., до повноважень селищних рад у галузі земельних відносин на території селищ належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

В силу ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Водночас положеннями ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. визначено, що питання щодо регулювання земельних відносин, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян вирішується виключно на пленарних засіданнях ради.

Таким чином, органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями у сфері земельних відносин на відповідній території, тому в силу цих норм Закону уповноважені приймати рішення, пов'язані із надання громадянам земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі земельних відносин.

Положеннями ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, цим та іншими законами.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 67 ЗУ «Про запобігання корупції», нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) внаслідок вчинення корупційного правопорушення, можуть бути скасовані органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ч. 1 ст. 15 ЦК України закріплюється право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина здійснюється судом (ч. 1 ст. 55).

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому п. 2 Постанови від 16.04.2004 року № 4 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень ст. ст. 8,124 Конституції України, ст. ст. 26, 30,87 - 90, 100, 102, 118, 123, 128, 143 -146, 149, 151, 152 -158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, ст. 15 ЦПК України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками; про визнання недійсними угод купівлі-продажу, дарування, застави, обміну, ренти земельних ділянок, договорів довічного утримання, за якими набувачеві передаються у власність земельні ділянки, укладених із порушенням встановленого законом порядку.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України), а також визнається недійсним й державний акт виданий на виконання такого недійсного акту.

Згідно рішення Гірницької селищної ради Львівської області № 11 від 11.12.2015 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража в смт. Гірник», вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3, згідно якого передано останньому у приватну власність земельну ділянку площею 0,0048 га для будівництва індивідуального гаражу по вул. Грушевського 11 «а», гараж № 1 в смт. Гірник,.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на момент голосування даного рішення був депутатом Гірницької селищної ради Львівської області та проголосував «за» прийняття останнього.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 18.05.2016 року у справі № 459/1402/16-ц ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки останній всупереч приписам ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» 11.12.2015 року проголосував «за» рішення Гірницької селищної ради Львівської області № 11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража в смт. Гірник».

Дана постанова суду набрала законної сили 29.05.2016 року.

Як вбачається з свідоцтва про право власності № 51447006 від 05.01.2016 року, останнє видане реєстраційною службою Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3 у звязку з реєстрацію за останнім права власності на земельну ділянку площею 0,0048 га для будівництва індивідуального гаражу по вул. Грушевського 11 «а», гараж № 1 в смт. Гірник.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 67171442 від 02.09.2016 року, у Реєстр 15.12.2015 року державним реєстратором Червоноградського міського управління юстиції Львівської області внесено запис № 12896814 про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку у площею 0,0048 га для будівництва індивідуального гаражу по вул. Грушевського 11 «а», гараж № 1 в смт. Гірник, із кадастровим номером :04:003:0032.

Відповідно до ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки факт корупційного діяння встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, обставини, встановлені цим рішенням стосуються особи, уповноваженої на виконання функцій органу місцевого самоврядування, яка брала участь у прийнятті оспорюваного рішення, враховуючи, що в силу Закону прокурор уповноважений на звернення з таким позовом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення І-ї сесії сьомого скликання Гірницької селищної ради Львівської області від 11.12.2015 року № 11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража в смт. Гірник».

У свою чергу слід визнати недійсним й свідоцтво право власності на земельну ділянку площею 0,0048 га для будівництва індивідуального гаражу по вул. Грушевського 11 «а», гараж № 1 в смт. Гірник, № 51447006, видане 05.01.2016 року реєстраційною службою Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3, оскільки останнє видане на виконання вище вказаного незаконного акту відповідача.

Поряд з цим, відповідно до вимог статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Вимогами ч. 3 ст. 388 ЦПК України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відсутність у відповідача ОСОБА_3 законних підстав володіння вищевказаною спірню земельною ділянкою свідчить про необхідність її витребування на користь громади в особі Гірницької селищної ради Львівської області. Вищенаведене свідчить про необхідність задоволення позову у цій частині позовних вимог.

Разом з цим, згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Згідно ст. 27 цього Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, у т.ч. й рішення суду.

Аналіз зазначених норм Закону дає підстави для висновку, що внесення записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності здійснюється у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав; є функцією уповноважених на те осіб, які діють у т.ч. на підставі рішення суду, яким скасовано документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а не у звязку із скасуванням судом відповідних записів у Реєстрі. Відтак позовна вимога про внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування запису є необґрунтованою і не підлягає до задоволення.

Враховуючи встановлені обставини й факти справи, виходячи з викладених вище норм права, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню у користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмір 5512 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1349 від 27.09.2016 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 КПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення І-ї сесії сьомого скликання Гірницької селищної ради Львівської області від 11.12.2015 року № 11 «Про затвердження проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража в смт. Гірник».

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0048 га для будівництва індивідуального гаражу по вул. Грушевського 11 «а», гараж № 1 в смт. Гірник, № 51447006, видане 05.01.2016 року реєстраційною службою Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_3

Витребувати із володіння ОСОБА_3 та повернути у власність територіальної громади смт. Гірник Львівської області земельну ділянку площею 0,0048 га із кадастровим номером :04:003:0032, розташовану по вул. Грушевського 11 у смт. Гірник Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_3 та з Гіринцької селищної ради Львівської області у користь прокуратури Львівської області по 2756 гривень судового збору з кожного.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: М. Д. Кріль