Справа №442/1496/17
Провадження №2/442/992/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Хомика А.П.,

за участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, третьої особи ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просять визнати за ними право власності по 1/16 кожному у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Стрийська,315, м. Дрогобич Львівської області.

В обґрунтування позову покликається на те, що житловий будинок по вул. Стрийська, 315, у м. Дрогобич належить на праві спільної часткової власності : ОСОБА_3 (відповідачу) 1/8 частка; ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 після одруження) ОСОБА_6 (позивачу) 1/8 частка; ОСОБА_1 (позивачу) 3/8 частка, ОСОБА_5 ( третій особі) 3/8 частка.

Даний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями був побудований подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( батьки для позивача ОСОБА_2, дідусь та баба для позивача ОСОБА_1Т.).

Після смерті діда ОСОБА_7, його частку успадкували дружина ОСОБА_8, дочка ОСОБА_8 ( ОСОБА_1 після одруження) М.М. позивачка, та син ОСОБА_3 відповідач.

Після смерті ОСОБА_8 її частку успадкували два внуки від дочки ОСОБА_7, - ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_5 ( третя особа) на підставі свідоцтва про права на спадщину.

Після смерті свого батька ОСОБА_7, ОСОБА_3 (відповідач) 28.05.1965 року успадкував 1/8 частку у праві власності на даний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що підтверджує свідоцтво про право на спадщину від 28.05.1965 року за р. №2-2609.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, являються сином та матірю один для одного. Успадкувавши даний будинок вони постійно проживають у ньому разом однією сімєю, дбають про утримання, ремонт цілого будинку, оплачують комунальні послуги. Фактично таким будинком користуються лише вони. Усі документи, що стосуються такого будинку знаходять у них на руках. Однак, вони позбавленні права оформити субсидію, приватизації земельної ділянки у звязку з відсутністю іншого співвласника ОСОБА_3, якому 75 років. Останній раз вони спілкувались 20 років тому, він мав намір виїхати в Російську Федерацію, так як був військовослужбовець. Постійно обіцяв їм, що коли приїде в Україну, обовязково відчужить свою частку.

Отже, вони ОСОБА_1 (більше 47 років) та ОСОБА_2 (більше 70 років) відкрито, безперервно користуються цілим даним житловим будинком, який є єдиним їхнім житлом. Усі заощадження їхня сім»я вклала у даний будинок, якому більше 100 років, тому потребує значних затрат.

Оскільки вони, фактично добросовісно, відкрито та безперервно володіють та користуються часткою (1/8) у праві власності на житловий будинок, то просять про застосування ч. 2 ст. 344 ЦК України на 1/8 частку у праві власності, яка належить ОСОБА_3, а саме по 1/16 кожному ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (1/8:2).

Позивачі, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві яку, просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 не з»явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належно був повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_10 подала заяву про розгляд справи без її участі, відносно задоволення позовних вимог, покладається на думку суду.

Третя особа ОСОБА_5 не заперечив відносно задоволення позову.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Умовою володіння з метою набуття права власності на нерухоме майно є безтитульність такого володіння. Вказана умова прямо випливає зі змісту ст.344 ЦК України. Тобто, за набувальною давністю може бути набуто право власності лише на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від свого права на належне йому нерухоме майно, та на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 3/4 ЦК можливе за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю..

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок по вул. Стрийська, 315, у м. Дрогобич належить на праві спільної часткової власності : ОСОБА_3 (відповідачу) 1/8 частка; ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 після одруження) ОСОБА_6 (позивачу) 1/8 частка; ОСОБА_1 (позивачу) 3/8 частка, ОСОБА_5 ( третій особі) 3/8 частка.

Даний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями був побудований подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( батьки для позивача ОСОБА_2, дідусь та баба позивача, ОСОБА_1Т.).

Після смерті діда, ОСОБА_7, його частку успадкували дружина ОСОБА_8, дочка ОСОБА_8 ( ОСОБА_1 після одруження) М.М. позивачка, та син ОСОБА_3 відповідач.

Після смерті ОСОБА_8 її частку успадкували два внуки від дочки ОСОБА_7, - ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_5 ( третя особа) на підставі свідоцтва про права на спадщину.

Після смерті свого батька ОСОБА_7, ОСОБА_3 (відповідач) 28.05.1965 року успадкував 1/8 частку у праві власності на даний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що підтверджує свідоцтво про право на спадщину від 28.05.1965 року за р. №2-2609.

З копії будинкової книги на вказаний житловий будинок вбачається, що позивачі зареєстровані в такому будинку фактично з моменту народження.

Договори між позивачем та комунальними службами, а саме: з КП «Дрогобичводоканал» від липня 2010 року про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, з ВАТ «Львівгаз» про надання послуг з газопостачання від 11.10.2001 року, квитанції про оплату комунальних послуг свідчать про відкрите, безперервне, добросовісне володіння спірним майном співвласниками будинку в цілому, в якого фактично відсутній один із співвласників, власність якого в свою чергу є формальною.

З технічного паспорту, виданого КП ЛОР ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 12.01.2017 року вбачається, що спірний будинок побудовано в 1927 року і його загальна площа становить 116 кв.м., а житлова 70,4 кв.м..

Також, суд бере до уваги покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що вони є сусідами для позивачів, які проживають у спірному будинку з народження, дбають про такий. Інших осіб окрім позивачів та їх сім»ї в такому будинку не бачили. Відповідача ОСОБА_3 не бачили близько 20 років.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені норми права та встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність позивачами того, що останні заволоділи спірним майном в цілому на законних підставах, позивач відкрито та безперервно володіють цим майном з моменту народження ОСОБА_1 ( більше 47 років) та ОСОБА_2М, ( більше 70 років), інший співвласник якого відсутній, тобто більше 15 років, тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214215ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/16 частині кожному у праві власності на житловий будинок, загальною площею 116 кв.м., житловою 704, кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Стрийська, 315 в м. Дрогобич Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя А.П. Хомик