Номер провадження: 22-ц/785/1042/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.10.2016р по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення солідарно грошових коштів, судового збору, -

ВСТАНОВИЛА:

в липні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області до відповыдачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з позовом про стягнення солідарно грошових коштів, судового збору. В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2007року. В сімї народилася донька, ОСОБА_5 29.06.2008року народження. Позивач просилався на те, що вся його сімя була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, масив « Радужний»АДРЕСА_1.

Позивачем також зазначено, що внаслідок прогіршення сімейних стосунків було вирішено придбати для дружини ще одну квартиру в масиві « Радужний» для окремого проживанія дружини разом із дитиною. Для досягнення вказаної мети подружжя разом сумісно збирало гроші. Також було вирішено взяти у борг батьків позивача, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 10000доларів США В липні 2013року позивач потрапив в ДТП і лікувався протягом тривалого часу. Під час проходження ним лікування, батьки дружини, ОСОБА_8, ОСОБА_3 ( відповідач) забрали собі гроші, що збирали подружжя.

15 липня 2013року ОСОБА_3 на своє імя уклала договір купівлі продажу майнових прав №Р 524, відповідно до якого за 269535,15грн. були придбані майнові права на квартиру №24, будинку №14, масиву « Радужний» с. Мізікевича, Овідіопольського району Одеської області.

На час укладання договору позивачу не було відомо, хто вказаний власником, від нього приховали вказану інформацію, посилається на те, що всі його зусилля були направлені на завершення виплат та проведення ремонту у новій квартирі.

Для отримання грошей на придбання житла ним був проданий мотоцикл за 3650доларів США , реалізовані меблі зі спальної кімнати з 700 доларів США, він сам виконував значну частину ремонтних робіт, допомогали друзі, ОСОБА_9, ОСОБА_10, за що ним були сплачені власні або заощаджені кошти.

В серпні 2014року позивач звільнився та прискорив виконання ремонтних робіт, який закінчився в грудні 2014року. Після завершення ремонтних робіт подружжя прийняло рішення розїхатися. Позивач підрахував, що за ремонт ним було сплачено 120000грн. Шлюб між подружжям ОСОБА_7 було розірвано на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.04.2015року, проживають колишні подружжя окремо з грудня 2014року.

Разом із дружиною проживає їх дитина. Від тоді позивачу стало відомо, що відповідач, ОСОБА_3 оформила на себе майнові права на квартиру, для цього вона та його дружина, відповідач ОСОБА_4 використали гроші, що збиралися ним.

За розрахунком позивача на купівлю квартири та її ремонт було витрачено 389525,15грн., ? частка цих грошей належить йому, просив стягнути з відповідачів ОСОБА_3 ( теща), ОСОБА_4В.( колишня дружина) солідарно 194767,57грн.

Відповідачі позов не визнали.

Рішенням суду першої інстанції від 20.10.2016року в позові ОСОБА_2 відмовлено (а.с.85-89).

В апеляційній скарзі апелянт, представник позивача, просить скасувати рішення місцевого суду, постановити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального та процесуального права.

В апеляційному суді представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідачі, ОСОБА_3, її представник, ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги не визнали, вважають рішення законним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

По матеріалам встановлено, що сторони по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 колишні подружжя, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2007року, шлюб було розірвано на підставі рішення суду від 15.04.2015 року (а.с.10).

На підставі договору купівлі - продажу майнових прав №Р524 від 15.07.2013 року відповідач ОСОБА_3, яка на час укладання договору була тещею позивача та матірю його дружини, уклала договір купівлі продажу майнових прав з подальшою передачею в натурі частини обєкта будівництва (квартири)(а.с.6-9). Відповідно до умов договору вартість майна становить 269535,15грн.

Пунктом 5.2 договору було визначено порядок оплати вартості майнових прав.

Матеріалах справи є довідка ООО « Руником Стройинвест» від 18.06.2014року про те, що ОСОБА_3 свої зобовязання за договором виконала в повному обсязі(а.с.38).

Позивач законність договору купівлі продажу майнових прав від 15.07.2013року не оспорює, але стверджує, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при купівлі продажу майнових прав використали його гроші, які він збирав для придбання квартири для своїй дружині, оскільки вони домовилися про розірвання шлюбу.

В підтвердження сплати його особистих коштів посилався на квитанцію №2788609 від 16.11.2013року, що ним сплачено за договором 22000,00грн.(а.с.42).

Колегія проаналізувала квитанції про оплату грошей за Договором від 15.07.2013 року(а.с.40-45) і звертає увагу на те, що платником по квитанціям вказана відповідач ОСОБА_3 По квитанції від 16.11.2013року платником також зазначена ОСОБА_3, лише зазначено, що гроши 22000,00грн. сплачені через ОСОБА_4В.(а.с.40).

Позивач посилався на те, що для придбання квартири для дружини і дитини внаслідок розірвання шлюбу він взяв в борг у своїх батьків 10000доларів США. Звертається увага, допустимими доказами ця обставина не підтверджується, в матеріалах справи відсутні допустими докази, розписка, договір позики, посвідчений нотаріусом, як це передбачено ст. 1046-1047 ЦК України.

Доводи позивача про те, що він продав меблі зі спальні, мотоцикл, а виручені кошти витратив на сплату внесків за квартиру, проведення ремонту, також допустимими доказами не підтверджується.

Позивач посилався на те, шо ним на ремонт витрачено 120000грн. особистих заощаджень. Крім того, посилався на те, що у проведенні ремонтних робіт йому допомогали його знайомі, з ними він також розраховувася особистими грошима. На підтвердження своїх доводів посилався на розписку ОСОБА_9 про те, що він отримав від ОСОБА_2 8300грн.(а.с.13), фотознимки на яких відображений чоловік у масці, який начибто виконує ремонтні роботи.

Що стосується знимків, то неможливо ідентифікувати, хто ця особа, у якому приміщенні він знаходиться, які роботи виконує. Щодо грошової суми 8300грн., то відповідач ОСОБА_3 пояснювала, що вона не давала будь - яких доручень позивачу здійснювати ремент у квартирі, яку вона придбала за свої кошти, наймати людей для проведення ремонтних робіт.

В останньому судовому засіданні 28.03.2017року були присутні відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили, що внаслідок погіршення сімейних стосунків між подружжям ОСОБА_4 позивач ніколи не мав наміру купувати житло для своєї дружини і дитини, напроти, він повідомив дружинку, що вона має залишити з дитиною його житло, внаслідок цього, батьки ОСОБА_4 змушені були придбати квартиру для свлєї доньки. Відповідач ОСОБА_4 пояснювала, що за свом матеріальним станом, позивач не міг та не мав наміру купувати для неї з дитиною житло.

За доводами позивача, відповідач ОСОБА_3 не мала коштів для придбання кварири. Вказані доводи спростовуються довідками, які видані на імя відповідача ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_8 з підприємств за місцем роботи, з пенсійного відділу, які свідчать про те, що відповідач та її чоловік постійно працюють, отримують заробітну платню, пенсію. При цьому докази про матеріальний стан, прибутки, доходи позивача у матеріалах справи відсутні, ним не надані.

До матеріалів спррави приєднані комії товарних чеків, посилаючись на них представник позивача в суді апеляційнеої інстанції посилався на те, що це незначна кількість товарних чеків, що зберіглася, які свідчать про те, що позивач здійснював ремонтні роботи у квартирі, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3

Товарні чені датовані листопадом жовтнем 2014року (а.с.69-75). Сам позивач в уточненій позовній заяві посилався на те, що з грудня 2014року його дружина з дитиною у його квартирі не проживали(а.с.64-67). Доказами, що зібрані у справі, спростовуються доводи позивача що за цими чеками ним були придбані будівельні матеріали для ремонтних робіт в квартирі, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3

Відповідно до даних реєстру відповідлач ОСОБА_3 зареєстрована н праві вдласності квартира 24, будинку 14, масив «Радужний» ж/масиву « Ульянівка» с. Мізікевича Овідіопольського районеу Одеської області. Позивач право власності відповідача на нерухоме майно не оспорює. Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів тому, що за рахунок його особистих коштів було прибано вказане нерухоме майно. Тому апеляційна скарга відхиляється, рішення місцевого суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1,308,315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.10.2016р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення солідарно грошових коштів, судового збору залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_11

ОСОБА_12