Ухвала

23 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву Міністерства оборони України про виправлення описки в ухвалі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства Міністерства оборони України «Вінницький відділ військової торгівлі № 52 західного оперативного командування» про визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1, який не був нотаріально посвідчений, та визнати за ним право приватної власності на вказане майно.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 8 грудня 2006 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу від 12 вересня 2005 року нерухомого майна, яке розташоване по АДРЕСА_1, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Визнано право власності на нежиле приміщення - магазин, площею 98,40 кв. м по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2015 року рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 8 грудня 2006 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2015 року залишено без змін.

У липні 2016 року до суду касаційної інстанції надійшла заява Міністерства оборони України про виправлення описки в ухвалі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 березня 2016 року, у якій воно просить абзац 12 описової частини ухвали «Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції і з огляду на те, що предметом договору купівлі-продажу від 12 вересня 2005 року, укладеним між ОСОБА_4 та ДП Міністерства оборони України «ВВВТ № 52 ЗОК», були лише будівельні матеріали з фундаментом, а не нерухоме майно» замінити на «Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції і з огляду на те, що предметом договору купівлі-продажу від 12 вересня 2005 року, укладеним між ОСОБА_4 та ДП Міністерства оборони України «ВВВТ № 52 ЗОК», було нерухоме майно, а не будівельні матеріали з фундаментом.».

Заявник зазначає, що таким формулюванням було спотворено зміст рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2015 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

При цьому виправлення не може змінювати по суті прийняте судове рішення.

Виправленню підлягають описки, які мають істотний характер, спотворюють текст рішення чи ухвали суду та призводять до його неправильного сприйняття.

Формулювання абзацу 12 мотивувальної частини ухвали суду касаційної інстанції від 3 березня 2016 року викладено відповідно до встановлених обставин справи апеляційним судом та матеріалів справи, зокрема, договору купівлі-продажу матеріалів від 12 вересня 2005 року, укладеного між ОСОБА_4 та ДП Міністерства оборони України «ВВВТ № 52 ЗОК», предметом якого були будівельні матеріали разом із фундаментом, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4, 5).

Таким чином, у задоволенні заяви Міністерства оборони України про виправлення описки слід відмовити, оскільки зазначені в ній обставини не є опискою у розумінні ст. 219 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 219 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви Міністерства оборони України про виправлення описки в ухвалі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства Міністерства оборони України «Вінницький відділ військової торгівлі № 52 західного оперативного командування» про визнання права власності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик