Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/3948/16 головуючий у 1 інстанції Дацюк О.І.
провадження № 22-ц /778/175/17 суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Кочеткової І.В.,

суддів Гончар М.С.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриваБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриваБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначав, що 15.01.2009 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 29 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Станом на 14.06.2016 року відповідач має заборгованість на суму 18220,60 грн., із яких заборгованості за кредитом 9 379,4 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 6 930,7 грн., заборгованість за комісією 566,66 грн., а також штраф на суму 1 343,84 грн. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється повертати кредит, Банк просив стягнути всю суму боргу в судовому порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 вересня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника позивача, заперечення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності. На думку суду першої інстанції, наданих позивачем письмових доказів недостатньо для встановлення дійсних обставин справи, умов кредитного договору, прав і обовязків сторін.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норма матеріального і процесуального права, вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, а тому з ними не можна погодитися.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом ст.ст.525,526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як визначено ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Разом з тим, відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, 15.01.2009 року сторони уклали кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_3 отримала кредитні кошти у розмірі 29 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Розмір щомісячних платежів становив 7% від заборгованості але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення яких до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Договір був укладений у формі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.12).

Згідно вказаної заяви, підписаної ОСОБА_3, остання погодилася з тим, що вказана заява разом із памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Умови і Правила викладені на банківському сайті, складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг. Даних про те, що відповідач приєднується до даних Умов і Правил не в повному обсязі послуг, які надає банк по даним Умовам та Правилам, заява не містить (а.с.12, 13-18).

Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено, що крім встановленого кредитного ліміту на картку Банк надає кредит у вигляді відновлювальної і не відновлювальної лінії. Особливістю кредитного ліміту є те, що кредит, який надається банком в межах встановленого ліміту заборгованості використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши всю заборгованість за кредитним ліміт, може знову користуватися кредитними коштами у межах, що не перевищує визначеного кредитною угодою ліміту.

Умовами також передбачена можливість односторонньої зміни ОСОБА_4: розміру ліміту, відсоткової ставки за кредитом, за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.5.3; 5.8 Умов та правил. Відповідно до п.6.3 позичальник зобовязується отримувати виписки про стан картрахунків та здійсненні операцій по картрахункам. Погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення рахунку готівкою або у безготівковому порядку. Боржник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.6.5 Умов та правил). У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу ОСОБА_4 боржник зобовязаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит та овердрафт), сплатити винагороду ОСОБА_4 (п.6.6 Умов та правил). При порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити ОСОБА_4 штраф в розмірі 500 грн.+ 5%від суми позову (п.8.6 Умов і правил).

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання виконує не належним чином, передбачені умовами договору платежі вносив несвоєчасно і не регулярно.

Як вбачається із витягу з особистого рахунку позичальника, яка активно користувалася кредитними коштами, останній платіж на погашення кредиту був здійснений позичальником 01 січня 2016 року, які були спрямовані на погашення простроченого тіла кредиту, відсотків, пені і комісії. Станом на 14 червня 2016 року розмір заборгованості становить 18 220,60 грн., із яких: за кредитом 9 379,40 грн., за відсотками6 930,70 грн., за комісією 566,66 грн., штрафи 1 343,84 грн. (а.с.4-11).

За вказаних обставин доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях проти позову про повне погашення кредитної заборгованості ще у листопаді 2012 року не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, щодо недоведеності вимог банку, неправильності розрахунку заборгованості являються безпідставними. Судом не враховані вищевказані умови кредитування, а також положення п.п.5.5, 5.3 Умов і правил, якими визначено порядок зміни тарифів ОСОБА_4, розмір та порядок розрахунку процентів, зокрема, у разі порушення строків.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості по виплаті процентів у звязку з простроченням їх виплати відповідав вказаним пунктам Умов, які були погоджені сторонами, отже судом не був прийнятий до уваги помилково.

Посилання відповідача на те, що додані до позовної заяви Умови і правила надання банківських послуг нею не підписані, а отже кредитний договір сторонами не укладався, являються неспроможними.

Належних і допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що кредит надавався не на тих Умовах, копія яких додана ОСОБА_4 до позовної заяви, відповідач суду не надала.

Ненадання ОСОБА_4 і памятки клієнта не є підставою для відмови у позові, оскільки, як передбачено п. 3.5 Умов і правил памятка клієнта оформлюється і являється невідємною частиною договору тільки у випадку оформлення і видачі платіжної картки по кредитній схемі, тоді як відповідачеві надавалася платіжна картка «Кредитка універсальна».

Виходячи із системного аналізу ст.ст.525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору, слід дійти висновку про те, що закінчення строку дії кредитної картки, виданої при укладанні кредитного договору, часткове погашення заборгованості не припинило правовідносини сторін кредитного договору, не звільнило боржника від обовязку погашати тіло кредиту, проценти, комісію.

За таких обставин на підставі ст.309 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_4.

З відповідача на користь ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 525, 526, 527,530,1049,1050 ЦК України підлягають стягненню заборгованість, розмір якої станом 14 червня 2016 року становить 18 220,60 грн., із яких: за кредитом 9 379,40 грн., за відсотками6 930,70 грн., за комісією 566,66 грн., штрафи 1 343,84 грн.

На підставі ст.88 ч.5 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені останнім судові витрати в загальній сумі 2 893,80 грн.

Керуючись ст. ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриваБанк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 вересня 2016 року цій справі скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриваБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриваБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 15 січня 2009 року, визначену станом на14 червня 2016 року в загальній сумі 18 220,60 грн. (вісімнадцять тисяч двісті двадцять гривень 60 копійок) , із яких: за кредитом 9 379,40 грн., за відсотками6 930,70 грн., за комісією 566,66 грн., штрафи 1 343,84 грн., а також 2 893,80 грн. (дві тисячі вісімсот девяносто три гривні 80 коп.) компенсації судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: