Провадження № 2/760/2045/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.
з участю секретаря - Слободянюк А.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
03.06.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом, яким мотивує тим, що відповідач у період з 06.05.1980 по 29.11.2013 проходив військову службу у Збройних Силах України. Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 11.11.2013 № 366 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас за пунктом б (за станом здоров`я) частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. В подальшому наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по стройовій частині) від 29.11.2013 № 230, з 29.11.2013 був виключений із списків особового складу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та всіх видів забезпечення.
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та на підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по стройовій частині) від 29.11.2013 №230, ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 33 повних календарних роки військової служби в сумі- 118 527,80 грн.
Не погоджуючись з розміром зазначеної допомоги, відповідач 29.12.2014 звернувся у Окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправними дій при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити дії щодо її перерахунку з врахуванням раніше виплаченої суми цієї одноразової грошової допомоги.
Дане рішення суду було звернуте відповідачем до виконання та відповідно позивачем здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу в сумі - 47 411,10 грн..
Разом з цим, постановою Вищого адміністративного суду України від 23.03.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 - скасовано, прийнято нове рішення, згідно якого, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Таким чином, посилаючись на вищевказані обставини, позивач стверджує, що підстави відповідно до яких позивачем були набуті грошові кошти в сумі 47 411,10 грн. відпали, а тому на даний час грошові кошти у зазначеному розмірі є безпідставно набутими, і з наведених підстав просить стягнути їх з відповідача відповідно до ст. 1212 ЦК України.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, вказував на те, що підстави для застосування ст. 1212 ЦК України у дані справі відсутні, а питання про повернення коштів, у зв`язку з скасуванням рішення суду, повинно вирішуватись в адміністративному судочинстві шляхом повороту виконання рішення.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 06.05.1980 по 29.11.2013 проходив військову службу у Збройних Силах України. Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 11.11.2013 № 366 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас за пунктом б (за станом здоров`я) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В подальшому наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по стройовій частині) від 29.11.2013 № 230, ОСОБА_1 з 29.11.2013 був виключений із списків особового складу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та всіх видів забезпечення.
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та на підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по стройовій частині) від 29.11.2013 №230, ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 33 повних календарних роки військової служби в сумі- 118 527,80 грн.
Не погоджуючись з розміром зазначеної допомоги, ОСОБА_1 29.12.2014 звернувся у Окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправними дій при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити дії щодо її перерахунку з врахуванням раніше виплаченої суми цієї одноразової грошової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, вказане рішення суду було звернуте відповідачем до виконання.
04.08.2015 виконавче провадження № 47962654 було закінчено на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.
Виходячи з наведених обставин, суд приходить до висновку, що безпосередньою підставою нарахування та виплати відповідачу зазначеного вихідної допомоги є рішення суду.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, постановою Вищого адміністративного суду України від 23.03.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 - скасовано, прийнято нове рішення, згідно якого в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Таким чином, з огляду на обставини справи встановлені вище, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин сторін підлягають застосуванню положення ст. 1212 ЦК, на яку позивач і посилається обґрунтовуючи позовні вимоги.
Як визначено ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
При цьому в силу ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
При цьому, виходячи з фактичних обставин справи, суд констатує, що в даному випадку положення ст. 1215 ЦК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, т.я. доплата одноразової грошової допомоги відповідачу здійснена у зв`язку з виконанням рішення суду, а не у добровільному порядку.
Заперечення відповідача про необґрунтованість вимог позивача, у зв`язку з необхідністю вирішення питання у спосіб передбачений положеннями ст. 265, 266 КАС України, суд не приймає до уваги, оскільки дані норми не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а правильність вирішення даного спору в порядку цивільного судочинства підтверджена ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.11.2016, якою залишено без змін ухвалу про відкриття провадження у цій справі.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, і у зв`язку з цим відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 1212, 1215 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3,4, 10-11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) грошові кошти в розмірі 38 640, 04 грн..
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В.В. Лазаренко