Провадження №2/760/1305/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Усатової І.А.
при секретарі - Літвінчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
Позивачі звернулися до суду з позовною заявою та просять визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачі посилаються на те, що є співвласниками квартири АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі зареєстровані також ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Вказали, що, наприкінці 2014 року, ОСОБА_3 виїхав із вказаної квартири, на даний момент живе і працює в Польщі. З початку 2015 року він у належній позивачам квартирі не проживає, будь-яких коштів на утримання квартири не надсилає.
Позивачами зазначено, що наявність зареєстрованого у їхній квартирі родича, який жодним чином не бере участі у утриманні належної їм квартирі, змушує їх, як співласників житла також сплачувати комунальній послуги за нього. ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, ОСОБА_2 на даний час є безробітною, з огляду на це, сплата комунальних послуг за цю квартиру для позивачів є складною.
Більш того, пояснили, що наявність зареєстрованого у квартирі ОСОБА_3 не дозволяє позивачам оформити субсидію на сплату комунальних платежів.
Посилаються у позові на те, що ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі з початку 2015 року, що підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації, складеними 16 вересня 2015 року, 10 лютого 2016 року та 29 лютого 2016 року.
Зазначено, що на даний час ОСОБА_3 зніматись з реєстрації у належній позивачам квартирі АДРЕСА_1 у добровільному порядку відмовляється, а прохання надавати додаткові кошти для оплати комунальних послуг ОСОБА_3 ігнорує.
У зв'язку з наведеним вище позивачі звернулися до суду із вказаним позовом та просили його задовольнити.
Позивачі в судове засідання 20.02.2017 не з'явилися. Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшла до суду заява, в якій він просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. ОСОБА_2 подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
Треті особи в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи за відсутності представників третіх осіб.
Виходячи з цього, суд, за письмовою згодою представника позивача, ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У разі порушення своїх прав власник, згідно зі статтею 391 ЦК України, має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При цьому положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом із ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування приміщенням.
Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Залізничного району м. Києва 18.08.2000, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності в рівних долях квартира АДРЕСА_1 (а.с. 9).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 14.02.2002 уклала шлюб з ОСОБА_7 та її прізвище після одруження - ОСОБА_2 (а.с. 18).
Згідно довідки форми №3 від 11.07.2016, виданої комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району» ЖЕД №902 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 (власник особового рахунку), ОСОБА_2, ОСОБА_4, а також ОСОБА_3 (відповідач).
Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що ОСОБА_3, на даний час не проживає у належній їм квартирі, про що свідчать акти про не проживання особи протягом дев'яти, чотирнадцяти та вісімнадцяти місяців, складені сусідами та затверджені печаткою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД №902 від 16.09.2015, 10.02.2016 та 29.06.2016 відповідно (а.с. 6, 7, 8). Із вказаних актів вбачається, що відповідач у спірній квартирі не проживає більше року.
За правилами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ч. ч.1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК).
З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України.
Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивачів не скористався, будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст.57- 58 ЦПК України про перешкоди в користуванні спірною квартирою відповідачем не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено,суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів сплачену ними суму судового збору при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 386, 391,405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, ст. 10, 11,57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно судовий збір у розмірі 551, 21 грн.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: