Справа № 128/1182/17
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувсь з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про його народження виданого 18.09.1982 року Медвежо-Вушківською сільською радою Вінницького районну під а/з №36 батьком позивача вказаний ОСОБА_3, а матірю зазначена ОСОБА_4. Відповідно до витягу з свідоцтва про народження його матері ОСОБА_4 а/з № 68 від 13.11.1955 року вчинений Сосонською сільською радою Вінницького районну матірю вказана ОСОБА_5. Відповідно до витягу з свідоцтва про шлюб його мати ОСОБА_6 взяла шлюб з батьком позивача ОСОБА_3 та змінила своє прізвище на ОСОБА_3. 05.05.1997 року померла його мати ОСОБА_4, актовий запис про смерть №11, вчинений виконавчим виконкомом Медвежо-Вушківської сільської Ради Вінницького району та області. Так після смерті його матері ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? частки квартири № 2 по вулиці Лісовій в с. Медвеже Вушко Вінницького району та області. Таким чином ОСОБА_1, батько позивача ОСОБА_3 та його баба ОСОБА_5 прийняли по 1/12 частки квартири № 2 по вулиці Лісовій в с. Медвеже Вушко Вінницького району та області після смерті ОСОБА_4, але свідоцтво на право власності по 1/12 частки квартири вони не отримували. 11.10.2005 року помер його батько ОСОБА_3, актовий запис про смерть № 24, вчинений виконавчим виконкомом Медвежо-Вушківської сільської Ради Вінницького району та області. Так після смерті батька позивача ОСОБА_3 відкрилась спадщина на ? частки квартири № 2 по вулиці Лісовій в с. Медвеже Вушко Вінницького району та області. Таким чином, позивач прийняв по 1/4 частки квартири № 2 по вулиці Лісовій в с. Медвеже Вушко Вінницького району та області після смерті мого батька ОСОБА_3 але свідоцтво на право власності на 1/4 частки квартири він не отримував. 12.07.2010 року померла його баба ОСОБА_5, актовий запис про смерть № 12, вчинений виконавчим комітетом Медвежо-Вушківської сільської Ради Вінницького району та області. Після смерті баби ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/3 частки (1/12 (після її дочки матері позивача )+1/4(що належить ОСОБА_5М.)=1/3) квартири № 2 в житловому будинку № 14 по вулиці Лісові в селі Медвежу Вушко, Вінницького району та області який складається з 1 кімнати площею 11,7 кв.м., 2 кімнати площею 16,0 кв.м., 3 кімнати площею 17,9 кв.м., кухні площею 9,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., вбиральні (поєднаної 1.0 кв.м.), коридору площами 3,0 кв.м. і 4,5 кв.м., передпокою площею 0,9 кв.м., загальною площею 72,9 кв.м. На даний час позивач хоче оформити право власності на даний житловий будинок позивач звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Але позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_5 про що було повідомлено листом №393/02-31 від 24.02.2017р. державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори. Також, було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3 про що було повідомлено листом №393/02-31 від 24.02.2017р. державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори. Дані відмови мотивовані тим, що свідоцтво про право власності на житло містить дописки та виправлення. В визначений законом шестимісячний строк позивач не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки вважається таким що її прийняв, так як проживав на момент смерті своєї баби ОСОБА_5 разом з нею. Мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_3 померли раніше ніж баба ОСОБА_5. Таким чином позивач з ОСОБА_5 прийняли в спадщину частки моїх батьків. Так як мати позивача померла раніше від баби ОСОБА_1, бажає прийнята спадщину за правом представлення відповідно до статті 1266 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.Відповідач по справі є рідним братом позивача і внуком по лінії матері померлої ОСОБА_5. Отримати свідоцтва про право на спадщину позивач не може, тому він змушений звертатись до суду з заявою про підтвердження свого права на спадкування після смерті баби.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності на спадкове майно.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач ОСОБА_1 позов підтримує в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити. Змін та доповнень не має.

Відповідача ОСОБА_1 - не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

05 травня 1997 року померла ОСОБА_4 в с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-АМ № 377919 від 06 травня 1997 року (а.с.5).

11 жовтня 2005 року помер ОСОБА_3 в с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-АМ № 009989 від 12 жовтня 2005 року (а.с.6).

12 липня 2010 року померла ОСОБА_5 в с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-АМ № 174178 від 14 липня 2010 року (а.с.5).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як між батьками та сином підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, згідно якого батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8 належить житлова квартира загальною площею 72,9 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15, 13-14).

Як вбачається з довідки № 09 від 03.03.2017 року виданою ТОВ «Флореаль плюс», ринкова оціночна вартість квартири квартира загальною площею 72,9 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 85 000 грн (а.с.11).

Відповідно до довідки № 68 від 03.04.2017 року виданої виконавчим комітетом Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1, на день смерті ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали внук ОСОБА_1 та дружина внука ОСОБА_9 (а.с.18).

Постановою нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори № 393/02-31 від 24.02.2017 року відмовлено у вчинені нотаріальної дії гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.12).

Інших спадкоємців немає. Заповіт не вчинявся.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до положень ст. 1266 ЦК України, спадкування за правом представлення відбувається в наступному порядку: Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну; При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1261, 1266, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158, 174, 197, 212 215 ЦПК України, суддя,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті: ОСОБА_5, яка померла 12.07.2010 року, ОСОБА_4, яка померла 06.05.1997 року та ОСОБА_3, який помер 12.10.2010 року спадщину на 3/4 квартири № 2 в житловому будинку № 14 по вулиці Лісові в селі Медвежу Вушко, Вінницького району та області який складається з 1 кімнати площею 11,7 кв.м., 2 кімнати площею 16,0 кв.м., 3 кімнати площею 17,9 кв.м., кухні площею 9,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., вбиральні (поєднаної 1.0 кв.м.), коридору площами 3,0 кв.м. і 4,5 кв.м., передпокою площею 0,9 кв.м., загальною площею 72,9 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна