провадження № 2/294/4/17
справа № 294/1496/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Лесько М.О.,

при секретарі Марчук В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до редакції газети «Чуднівська фортеця», Чуднівської міської ради Чуднівського району Житомирської області та ОСОБА_6 за участю третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_7 товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка хмелярів та пивоварів»про спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів редакції газети «Чуднівська фортеця» та Чуднівської міської ради за участю третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_7 товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка хмелярів та пивоварів» про визнання інформації недостовірною і такою, що принижує гідність та ділову репутацію позивача, поширену газетою «Чуднівська фортеця», засновником та видавником якої є Чуднівська міська рада, в статті, яка була надрукована під назвою «Земельний дерибан» у Карпівцях» щодо господарської діяльності очолюваного позивачем ОСОБА_7 товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка хмелярів та пивоварів» наступного змісту: «Керівник СТОВ «Спілка хмелярів та пивоварів» привласнила людські державні акти на землю площею 154 га», «коли побували у Карпівцях на зібранні людей, стало зрозуміло: у Карпівцях відбувся «Земельний дерибан» за участю керівника місцевого господарства ОСОБА_1», «прикро, що керівництво ТОВ «Спілка хмелярів та пивоварів» так «загралось» з людьми, за весь період від 2005 року ніхто не отримував жодної копійки за цю землю. Зате той хто користувався мав мільйони. За 5 років, від 2008 року, коли ОСОБА_1 оформила на себе 7 актів, вона отримала від держави 15 мільйонів дотацій, а люди отримували мізерні зарплати. Це не є корупція?» та зобовязати відповідачів у строк пяти календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену відповідачем 16.10.2015 року недостовірну інформацію шляхом видання відповідної статті з вибаченнями та вказівкою про те, що інформація викладена в газеті «Чуднівська фортеця» в статті «Земельний дерибан» у Карпівцях» є неправдивою і не відповідає дійсності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідачів заперечували проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах даної цивільної справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частиною 4 ст.32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Також і відповідно до ч.1 ст.2 Закону України №2782-XII від 16.11.1992 року «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» свобода слова і вільне вираження у друкованій формі своїх поглядів і переконань гарантуються Конституцією України і відповідно до цього Закону означають право кожного вільно і незалежно шукати, одержувати, фіксувати, зберігати, використовувати та поширювати будь-яку інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації, крім випадків, визначених законом, коли обмеження цього права необхідно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема гідність і ділова репутація.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 розяснив, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Судом встановлено, що 08.10.2015 року у селі Карпівці Чуднівського району Житомирської області відбулись загальні збори жителів села - власників земельних ділянок (паїв) з питання щодо розяснення порядку розпаювання земельних ділянок під хмільниками.

На вказаних зборах був присутній головний редактор газети «Чуднівська фортеця» ОСОБА_3 та здійснював звукозапис перебігу загальних зборів, який був досліджений у судовому засіданні (том 1, а.с. 95).

Збори жителів села Карпівці - власників земельних ділянок (паїв) під хмільниками було скликано після публікації повідомлення прес-служби прокуратури Житомирської області на офіційному сайті за посиланням:

http://zhit.gp.gov.ua/ua/news.html?_m=publications&_t=rec&id=163144&fp=480

про те, що «Позов прокуратури Чуднівського району Житомирської області про визнання недійсними 7 державних актів та скасування державної реєстрації права власності на понад 154 га землі, безпідставно оформлене колишнім керівником сільськогосподарського товариства, апеляційним судом Житомирської області визнано правомірним, а рішення першої інстанції залишено без змін. Йдеться про те, що колишній керівник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю неправомірно оформила на власне імя, як уповноважена особа членів реформованого КСП «Карпівці», державні акти на землю площею понад 154 га. Такими незаконними діями 1254-х осіб співвласників, без їхнього відома, позбавлено права користуватися та розпоряджатися своєю часткою землі. Завдяки вжитих прокуратурою представницьких заходів, права усіх власників земельних паїв поновлено» (том 1, а.с. 94).

Так, дійсно 21.05.2015 року Чуднівським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення про задоволення позову прокурора Чуднівського району Житомирської області та визнано недійсними сім державних актів на право власності на земельні ділянки, які видані Чуднівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 21.07.2008 року №317 на імя ОСОБА_1 як уповноваженої особи від співвласників земельних ділянок щодо спільного використання земельної ділянки загальною площею 154,0377 га.

Вказане рішення Чуднівського районного суду було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28.09.2015 року, а отже - набрало законної сили і було обовязковим до виконання як станом на дату публікації повідомлення прокуратури Житомирської області (06.10.2015 року), так і станом на дати проведення загальних зборів жителів села Карпівці (08.10.2015 року) та публікації спірної статті у газеті «Чуднівська фортеця» (16.10.2015 року).

Відповідно до ч.1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях.

Так, 16 жовтня 2015 року у газеті «Чуднівська фортеця» на сторінці №6 було опубліковано статтю під назвою «Земельний дерибан» у Карпівцях» (том 1, а.с. 150). Після прослуховування у судовому засіданні звукозапису, здійсненого під час зборів, судом було встановлено, що автором спірної статті було опубліковано інформацію, озвучену учасниками зборів із зазначенням особи кожного промовця та із розміщенням його фотографії, а також інформації, отриманої редактором газети із офіційного повідомлення прокуратури Житомирської області, та зі змісту зазначених вище судових рішень Чуднівського районного суду та апеляційного суду Житомирської області.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 42 Закону України №2782-XII від 16.11.1992 року «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень субєктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб.

Сама ж назва статті «Земельний дерибан» у Карпівцях» визнається судом як оціночне судження автора статті та згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про інформацію» не може перевірятись судом на предмет достовірності та правдивості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України № 2657-XII від 02.10.1992 року «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо субєктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обовязок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до ч.5 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 зазначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, а відповідно до ст.277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію з прав людини і практику Суду як джерело права. Так, статтею 10 Європейської Конвенції з прав людини встановлено (Рим, 04.11.1950, ратифікована 17.07.1997), що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією.

Оцінюючи зміст оспорюваної позивачем інформації та враховуючи вищенаведене, суд надходить до висновку, що інформація, про визнання недостовірною якої предявлено вимоги, є оціночним судженням, а тому відсутні підстави вважати, що дана інформація є недостовірною. Суд зазначає також, що позивач не довела, що зазначена інформація є недостовірною, не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення такою інформацією її особистих немайнових прав. Також позивач не довела та не пояснила, у чому саме була виражена шкода її діловій репутації, повязана з даною публікацією.

На підставі наведеного вище обґрунтування та керуючись статтями 32, 34, 68 Конституції України, статтями 16, 201, 277, 297, 299 ЦК України, статтями 3, 10, 11, 57-60, 61, 79, 88, 169, 209, 212-215, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, положеннями Законів України «Про інформацію» та «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», розясненнями Пленуму Верховного Суду України у постанові від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до редакції газети «Чуднівська фортеця», Чуднівської міської ради Чуднівського району Житомирської області та ОСОБА_6 за участю третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_7 товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка хмелярів та пивоварів»про спростування недостовірної інформації.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Лесько