ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8579/16-ц
провадження № 2/753/824/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді: ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря: ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

відповідача № 1 ОСОБА_5

відповідача № 2 ОСОБА_6

відповідача № 3 ОСОБА_7

відповідача № 5 ОСОБА_8

представника відповідачів ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 про визначення порядку користування квартирою

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_8 про визначення порядку користування квартирою, уточнивши свої позовні вимоги та в остаточній редакції від 29.12. 2016 року просив визнати за ним право користування найменшою кімнатою площею 7,9 кв. метри у квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4, який діє за угодою № 03/12/16 від 03.12. 2016 року про надання правової допомоги підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та їх представник ОСОБА_9, який діє за довіреністю НВТ 902305 від 10.06. 2016 року ( а.с. 35); НВТ 902306 від 10.06. 2016 року ( а.с.37); НВТ 902307 від 10.06. 2016 року ( а.с.36); НВТ 902304 від 10.06. 2016 року ( а.с.34) позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити, при цьому пояснивши суду, що позивач має вільний доступ до спірної квартири, вони не заперечують проти його проживання саме у кімнаті площею 7,9 кв. метри, на даний час у цій кімнаті проживає мама ОСОБА_5 , разом з тим заперечують проти визнання за позивачем право користування найменшою кімнатою площею 7,9 кв. метри у квартирі АДРЕСА_1, оскільки умови користування квартирою, на яких наполягає позивач, призведуть до істотного дисбалансу прав та обов'язків кожного члена сім'ї, який проживає у спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_11, належним чином повідомлений у судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, з урахуванням думки учасників процесу, суд вважав за необхідне проводити судове засідання за відсутності вказаного відповідача.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка ОСОБА_12, яка пояснила у судовому засіданні, що позивач деякий час проживав у її помешканні, так як його речі з його слів відповідачі викинули на смітник, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням заперечень відповідачів, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15 липня 1985 року ОСОБА_11 було видано ордер № 4380 серія Б на право зайняття жилого приміщення з сім'єю у складі семи осіб - ОСОБА_5 ( дружина ), ОСОБА_13 (дочка), ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_3 (син) , ОСОБА_11 ( син), ОСОБА_14 ( дочка), жилою площею 55,38 кв.м., яка складається з чотирьох кімнат в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.107).

Згідно довідки форми № 3, у квартирі зареєстровані вісім осіб .Вказана квартира не приватизована, перебуває у комунальній власності.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, вона складається з чотирьох кімнат житловою площею 55,38 кв.м.,загальною площею 86,1 кв.м., у тому числі 1-а кімната 17,0 кв.м, 2-а кімната 19,1 кв.м, 3-я кімната 11,7 кв.м,4-а кімната 7,9 кв.м., кухні площею 7.3 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м, коридору площею 6,9 кв.м., комори площею 1,2 кв.м. , коридору площею 9,7 кв. м. Квартира обладнана балконом 1,7 кв.м. (а.с.98-100).

В травні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_8 про визначення порядку користування квартирою, обґрунтовуючи його тим, що відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні спірною квартирою, а тому просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити у користування йому житлову кімнату площею7,9 кв.м. , залишивши в спільному користуванні коридор, кухню, ванну кімнату та вбиральню.

Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч.1 ст.48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством ( ст.103 ЖК України).

Відповідно до вимог ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Як убачається з тексту заявленого позову (а.с.1-6) з подальшими уточненнями, позивач ОСОБА_3 фактично порушив перед судом питання про зміну умов договору найму. В той же час, в порушення вимог ст.35 ЦПК України, не залучив до участі у справі в якості третьої особи КП "Керуючу компанію з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва".

Запропонований позивачем порядок користування квартирою є порушенням одного із принципів цивільно-правових відносин, які закріплені статтею 3 ЦК України, а саме принципу справедливості. Умови користування квартирою, на яких наполягає позивач, призведуть до істотного дисбалансу прав та обов'язків кожного члена сім'ї, який проживає у спірній квартирі.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначено статтею 16 ЦК України.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свідчення свідка ОСОБА_12 судом не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу рішення, оскільки вони спростовуються зібраними доказами у справі.

На думку суду, виділити позивачу кімнату 7.9 кв. метри, як того просить у своїх вимогах позивач, без згоди на це всіх мешканців спірного житла неможливо, поскільки в цьому випадку будуть порушені житлові права та інтереси відповідачів, де на долю кожного житлова площа припадає 6,92 кв. метри.

Крім того позивачу не чиняться перешкоди у користуванні спірної квартири, вказаний факт у судовому засіданні не заперечував і сам позивач.

Крім того не можна визнати те, що між сторонами склався визначений порядок користування квартирою, вказаний факт не спростовує і сам позивач, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 48, 61,63, 103, 104 ЖК України , ст. ст.10, 11, 60, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 про визначення порядку користування квартирою, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16 січня 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК