Справа №263/4406/17
Провадження № 4-с/263/33/2017
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

04 квітня 2016 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В С Т А Н О В И ЛА:

Скаржник 07.06.2016 року звернувся до суду з даною скаргою на бездіяльність державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в ході примусового виконання виконавчого документу № 263/3053/14-ц від 11.09.2014 року щодо стягнення на його користь заборгованості за договором позики.

Ознайомившись з даною скаргою приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху на підставі наступного.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Так, відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Проте, у вказаній скарзі лише викладені фактичні обставини при здійсненні виконавчих дій, а тому остання не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з наступних підстав.

Так, зі змісту скарги не зрозуміло яке саме рішення, дія або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є предметом розгляду даної скарги, що також перешкоджає вирішенню питання про подання даної скарги до суду у передбачений ст.385 ЦПК України термін.

Подана скарга не містить прохальної частини, із зазначенням дій, які на думку скаржника, суд повинен зробити за результатами розгляду даної скарги.

Враховуючи викладене, скаржнику слід уточнити та конкретизувати, яке саме рішення, дія або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби він оскаржує, норму закону, яку порушено, із зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, а також зазначити зміст вимог даної скарги,

Згідно із ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, дана скарга підлягає залишенню без руху, а скаржнику слід надати час для усунення зазначених недоліків, які, унеможливлюють відкриття провадження по скарзі та подальший її розгляд по суті.

Керуючись ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків не пізніше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання ухвали заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Хараджа