Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 428/4028/15-ц
Провадження № 22ц/782/167/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Авалян Н.М., суддів - Коротенка С.В., Орлова І.В., за участю секретаря Попової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 лютого 2017 року в справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

14.05.2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом про стягнення з позичальника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, яка станом на 16.03.2015 року становить 16252,17 грн. та складається з наступного: 9430,91 грн. - заборгованість за кредитом, 4721,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 850,00 грн. - заборгованість по пені та комісії, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 750,10 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились. Їх неявка відповідно до ч.1 ст.305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на те, що вони завчасно, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача просив розглядати справу у його відсутності. Апеляційний суд, перевіривши відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом були встановлені наступні факти, які підтверджені письмовими доказами.

Відповідно до копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, датованої 27.03.2012 року, відповідач підписав вказану анкету-заяву. В анкеті-заяві присутній запис про те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

Представлені суд Умови та Правила надання банківських послуг є окремим письмовим документом, які відповідачем не підписані.

Проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють момент набуття зобовязань за договором, а також порядок укладання договору, зокрема, кредитного, (ст.ст.207,509,626, 638,1054,1057 ЦК України), врахувавши правові позиції Верховного Суду України та керівні роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що, укладаючи кредитний договір сторони в письмовій формі повинні досягти згоди з наступних істотних умов: розмір та грошова одиниця (валюта) коштів, які надаються у кредит; умови надання цих коштів (строк надання, наслідки неповернення коштів, тощо); порядок повернення коштів; розмір процентів за користування коштами (надання кредиту), порядок їх нарахування і сплати. Але між сторонами не було укладено кредитного договору в належній (письмовій) формі з огляду на те, що Умови та Правила надання банківських послуг, які є окремими письмовими документами, відповідачем не підписані, а отже ці документи не можуть вважатись частиною кредитного договору. з урахуванням того, що в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, відсутня вказівка на будь-який розмір кредитного ліміту у відповідній графі, а також в анкеті-заяві відсутня будь-яка позначка навпроти будь-якої послуги в графі «Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, прошу надати мені перераховані нижче послуги». В анкеті-заяві також немає посилання на розмір та грошову одиницю коштів, які за твердженнями позивача були надані у кредит, на відсотки за користування кредитом, на порядок зміни розміру кредитного ліміту, тобто можливого тіла кредиту, на порядок та строки повернення кредиту, на наслідки неповернення коштів позичальником.

Апеляційний суд погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та правильно застосованим до правовідносин сторін нормам матеріального права

Виходячі зі змісту ч.1 ст.634 ЦК України підписання анкети-заяви з посиланням на Умовами та Правила надання банківських послуг фактично є договором приєднання, тобто це такий договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Але з огляду на те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ті Умови та Правила надання банківських послуг, які представлені суду, розумів відповідач, підписуючи заяву про отримання кредиту, відсутні правові підстави для того, щоб вважати умови та правила надання банківських послуг та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Кредит про всяк випадок», частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 лютого 2015 року в справі №6-240цс14 та в постанові від 10 червня 2015 року №6-698цс15, на які посилався суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково застосував вказані правові висновки, викладені в вищезазначених постановах Верховного Суду України, не заслуговують на увагу, оскільки є суб'єктивним судженням представника позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не сприяв всебічному з'ясуванню обставин справи та не визнав обов'язковою явку представника позивача для надання додаткових пояснень, не заслуговують на увагу, оскільки справа розглянута за участю представника позивача та на підставі тих доказів, які надані позивачем. На наявність будь-яких інших доказів, які не витребувані судом, а також на наявність інших обставин, які судом не з'ясовані, позивач навіть не посилається в апеляційній скарзі. Фактично позивач не погоджується з оцінкою суду представлених позивачем доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, яке призвело до невірного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 323-325, 327 ЦПК України,

ухвалив

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Авалян Н.М

Судді Коротенко С.В.

ОСОБА_3