РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/735/16-ц

Провадження № 2/643/257/17

24.01.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить: визнати відповідача батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати відповідача батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; внести до актового запису № 844 від 21.09.2012 року, складеного Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, відомості про батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; внести до актового запису № 845 від 21.09.2012 року, складеного Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, відомості про батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 (однієї другої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення синами повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що 02.08.2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, під час якого в них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Весною 2009 року відповідач пішов з родини, але сторони продовжували спілкуватися. Пізніше вона дізналась, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2010 року шлюб між ними було розірвано. Проте навіть після розірвання шлюбу вони продовжували спілкуватись з відповідачем, не припинили інтимних стосунків, відповідач часто залишався у позивача ночувати. Їх стосунки продовжувались до 13.02.2012 року, в цей день після чергових сварок між нею та відповідачем вони остаточно розійшлися, на то час позивач вже була вагітною. 07.09.2012 року позивач народила синівблизнюків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Позивач повідомила відповідача про народження дітей, але він зі своїм батьківством не погоджується. Крім того, відповідач не займається вихованням дітей, не утримує їх, останній раз матеріальну допомогу на дітей в розмірі 1500,00 грн. надав в листопаді 2015 року. З того часу відповідач не спілкується навіть зі старшим сином. Знаючи, що син ОСОБА_5 навчається у школі і потребує постійної батьківської уваги і допомоги, молодші сини мають хронічні захворювання, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач нікому аліменти не сплачує, офіційно працевлаштований, інших неповнолітніх дітей не має.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 24.01.2017 року не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В попередніх судових засіданнях зазначав, що не визнає своє батьківство щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та відмовляється сплачувати на них аліменти. При цьому не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_5. В заяві від 01.06.2016 року просив суд в подальшому проводити судові засідання за його відсутності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача та проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. Зазначила, що особисто була свідком весілля сторін, а також що відповідач робив ремонт в квартирі. Потім сторони розлучились, у них залишився спільний син ОСОБА_7. Незважаючи на розлучення сторін, відповідач часто приїжджав на квартиру до позивача, свідок його часто бачила. Одного разу до неї у квартиру увірвалась позивач та повідомила, що її побив відповідач, проте міліцію вони викликати не стали. На той момент позивач перебувала на 2 місяці вагітності. Свідок впевнена в тому, що батьком малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є саме відповідач, оскільки останній майже кожен день приходив до позивача в гості. Сторони перестали спілкуватись, коли відповідач дізнався про вагітність позивача та запропонував останній зробити аборт. Інші чоловіки до позивача не приходили.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що також є сусідкою позивача та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. Свідок добре знає сторін. Коли позивач одружилась з відповідачем, вони проживали в квартирі 118 вищезазначеного будинку. Через рік у сторін почались скандали, вони розлучились в 2010 році. Після розлучення відповідач неодноразово приходив на ніч до позивача в квартиру. Свідок неодноразово чула, як вранці відповідач виходив з квартири позивача та стукав при цьому дверима. Свідок впевнена, що вказаною особою був саме відповідач, оскільки після шуму від закривання дверей виглядала у вічко власної двері та бачила, що по сходах спускався відповідач. Зараз відповідач вже не приходить до позивача. Інших чоловіків, які б приходили до позивача, свідок не бачила.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 08.05.2012 року, 02.08.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 Комінтернівським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ укладено шлюб, актовий запис за № 315. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Згідно даних вищевказаного Витягу, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.10.2010 року у справі № 2-4445/2010 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 140495, виданого 19.11.2008 року Комінтернівським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 816, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, позивач його матір'ю.

Згідно Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 292941, виданого 21.09.2012 року Комінтернівським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 844, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач його матір'ю.

Згідно Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 292942, виданого 21.09.2012 року Комінтернівським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 845, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач його матір'ю.

Як вбачається з заяв про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, які були подані позивачем ОСОБА_10 до Комінтернівського відділу державної РАЦС ХМУЮ, позивач просила внести відомості про батька ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, зазначивши в якості їх батька ОСОБА_11.

Згідно відповіді Комінтернівського відділу державної РАЦС ХМУЮ № 845/09-04-05 від 23.04.2016 року, наданої на запит суду, реєстрації народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (за вказівкою матері).

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Положеннями ст. 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. ОСОБА_12 про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. ОСОБА_12 про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У звязку з тим, що відповідач заперечував своє батьківство щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представником позивача було заявлено клопотання щодо проведення судової молекулярногенетичної експертизи. Про наявність вказаного клопотання, а також про позовні вимоги про визнання батьківства відповідачу було достовірно відомо, оскільки останній був присутнім в судовому засіданні, коли представником позивача було заявлено відповідне клопотання, та отримував копію уточненого позову, що підтверджується його розпискою на а.с. 54.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2016 року по вказаній справі було призначено судову молекулярно-генетичну (генотипоскопічну) експертизу.

На адресу місця проживання сторін судом направлялося клопотання завідувача сектора молекулярногенетичних досліджень Харківського науководослідного Експертнокриміналістичного центру від 25.08.2016 року, в якому зазначалося на необхідність надати зразки біологічного матеріалу (крові або слини) ОСОБА_1, ОСОБА_2, а також малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відібрані фахівцями бюро СМЕ в установленому порядку, або направити зазначених осіб для відбору експериментальних зразків до відділу біологічних досліджень Харківського НЦЕКЦ МВС України 23.09.2016 року.

Зазначена інформація також була повідомлена позивачу та відповідачу в телефонному режимі на мобільні номери, зазначені останніми у матеріалах справи.

26.09.2016 року Харківським науководослідним експертнокриміналістичним центром винесено повідомлення про неможливість проведення експертизи № 318, згідно якого 23.09.2016 року до Харківського НЦЕКЦ МВС України для відбору порівняльних зразків зявилися позивач з малолітніми дітьми, відповідач не зявився, у звязку з чим неможливо провести експертизу.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 146 ЦПК України в разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд в залежності від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до розяснень, наданих в пункті 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.03.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Суд враховує, що відповідачу було достовірно відомо про предявлення до нього позовних вимог про визнання батьківства, а також про наявність клопотання позивача про призначення експертизи.

Проте 01.06.2016 року відповідачем було подано заяву про подальший розгляд справи за його відсутністю. Таким чином, відповідач фактично відмовився від реалізації свого права надавати свої заперечення проти доводів позивача щодо його батьківства, а також від реалізації свого права надавати суду докази на спростування свого батьківства, зокрема шляхом надання зразків біологічного матеріалу експерту для встановлення неможливості його батьківства за наслідками призначеної експертизи - в разі, якщо відповідач переконаний в необґрунтованості доводів позивача щодо його батьківства.

Між тим відповідач від надання зразків біологічного матеріалу експерту ухилився.

За таких обставин, керуючись ст. 10, 11. 60, 146 ЦПК України та оцінюючи в сукупності факт ухилення відповідача від подання експертам біологічних матеріалів, а також пояснення свідків та інші зібрані у справі докази, суд вважає доведеним факт батьківства відповідача щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та задовольняє відповідні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи, що позовні вимоги про внесення відомостей про батька до актових записів про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є похідними від вимог про визнання батьківства, які розглядаються в порядку цивільного судочинства, та нерозривно з ними повязані, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги і в цій частині.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд керується наступним.

Згідно довідки про доходи, виданої Харківським РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області № 1319/119-90/01/29-2016 від 08.02.2016 року, загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 року по 09.07.2015 року складає 23499,02 грн.

Відповідно до довідки про доходи № 64, виданої 08.02.2016 року Управлінням Фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в Харківській області, ОСОБА_2 працює на посаді оперуповноваженого та в період з серпня 2015 року по листопад 2015 року отримав дохід у розмірі 11385,24 грн.

Як вбачається з консультативних висновків спеціаліста ОДКЛ № 1 від 03.10.2015 року та 26.12.2015 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на обліку з діагнозом: мінімальна мозкова дисфункція: синдром гіперзбудливості, затримка розмовного розвитку.

Відповідно до ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи дані щодо наявності у відповідача регулярного доходу у вигляді заробітної плати, стан здоровя дітей, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити в повному обсязі позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дітей.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, тобто з 27 січня 2016 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги про визнання батьківства в розмірі 551,20 грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленою частини вимог. Враховуючи, що розмір судового збору в частині вимог про стягнення аліментів складає 551,20 грн., вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Керуючись ст. ст. 88, 174, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_12 Ігорівни - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3.

Внести до актового запису № 844 від 21.09.2012 року, складеного Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8.

Внести до актового запису № 845 від 21.09.2012 року, складеного Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 (однієї другої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 27.01.2016 року і до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, повноліття, після чого стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Крівцов Д.А.