Справа № 211/5787/16-ц
Провадження № 2-о/211/27/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Зоріній С.М.

за відсутності: заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи Перекопської І.С.

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Перекопська Ірина Степанівна про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку та земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

заявник звернулася до суду 13 грудня 2016 року з заявою вказавши, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 грудня 1999 р. посвідченого приватним нотаріусом Перекопською І.С., вона придбала у свою приватну власність житловий будинок спільно з земельною ділянкою по АДРЕСА_1

На час придбання домоволодіння вона володіла інформацією, що воно знаходиться на території Криворізького району в селищі Незалежному та їй не було відомо, що згідно постанови Верховної Ради України від 05.05.1996 р., рішень Дніпропетровської обласної ради від 18.11.1997 р. та виконкому Криворізької міської ради від 18.03.1998 р. селище Незалежне відноситься до міста Кривого Рогу. Тобто приватним нотаріусом Перекопською І.С. було допущено помилку при зазначенні адреси місця знаходження майна: замість АДРЕСА_1 зазначено АДРЕСА_1.

03 березня 2000 року вона здійснила реєстрацію вказаного договору купівлі-продажу в Криворізькому БТІ.

Однак відразу після купівлі вона не зайнялася виготовленням Державного акту на придбану нею земельну ділянку за вказаною адресою. Наразі вона вирішила передати належне їй нерухоме майно в приватну власність сину, в зв'язку з чим при зверненні до Управління Держгеокадастру в Криворізькому районі отримала кадастровий номер на земельну ділянку по АДРЕСА_1

Проте при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно 22.11.2016 р. отримала відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки для державної реєстрації права власності нею подано договір від 21.12.1999 р., відповідно до якого вона придбала житловий будинок з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, проте на звороті договору міститься відмітка КП ДОР «Криворізьке БТІ» про перейменування селища Незалежне. Тобто на момент укладення перейменування вже відбулося, проте в договорі зазначена попередня адреса, що унеможливлює встановлення місцезнаходження земельної ділянки та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав.

При зверненні до приватного нотаріуса стосовно роз'яснень чи внесення виправлень остання повідомила, що внести виправлення до договору вона не може у зв'язку з тим, що посвідчувані нею правочини за 1999 р. вона передала до нотаріального архіву.

Тому заявник просить встановити факт належності їй на праві приватної власності на підставі договору від 21.12.1999 р. цегляного житлового будинку А-1 загальною площею 90,4 кв.м. житловою площею 53,5 кв.м. та земельної ділянки площею 0,15 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 2-4).

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає з підстав, викладених в заяві (а.с.28).

Заінтересована особа приватний нотаріус Перекопська І.С. в судове засідання не з'явилася, до суду надійшли письмові пояснення на заяву, відповідно до яких вважає, що договір посвідчено нею відповідно до наданих документів та діючого на той час законодавства. Відмітка про зміну адреси з с. Незалежне на м. Кривий Ріг виникла на право встановлювальному документі заявника у будь-якому разі після посвідчення договору купівлі-продажу. Проставлено цю відмітку як вбачається з розшифрування підпису начальником БТІ ОСОБА_4 який призначений на цю посаду лише у 2007 р., але підпис на цій відмітці не ОСОБА_4 Не має заперечень щодо встановлення судом факту належності житлового будинку і земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_1. Просить розглядати справу за її відсутності (а.с. 25-26).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що на підставі договору від 21 грудня 1999 року ОСОБА_1 купила жилий будинок з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 Право власності зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ», про що наявні відмітки на звороті договору (а.с. 6 - копія договору).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.08.2008 р., за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12 - копія витягу).

Згідно витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку від 05.10.2016 р. земельна ділянка за вказаною адресою зареєстрована за ОСОБА_1 та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 13-15).

Так, главою 6 ЦПК України особам надано право на звернення до суду в порядку окремого провадження із заявами про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з частини першої статті 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В частині першій статті 256 ЦПК України наведено перелік фактів, про встановлення яких суд розглядає справи: а саме: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до пункту першого Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник просив встановити факт належності на праві приватної власності домоволодіння та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, оскільки рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконкому Криворізької міської ради від 22 листопада 2016 року відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку за вказаною адресою, оскільки на момент укладення договору від 21.12.1999 р. відбулося перейменування населеного пункту знаходження нерухомого майна, проте в договорі зазначено попередня адреса, що унеможливлює встановлення місцезнаходження земельної ділянки та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав (а.с. 16 - копія рішення).

Суд вважає, що право власності на вказане нерухоме майно уже зареєстровано за заявником, що підтверджується наданими письмовими доказами, тому додаткового встановлення факту належності не потребує, а тому державний реєстратор своїм рішенням неправомірно відмовив у проведенні дії, тому заявнику в разі незгоди з вказаним рішенням слід оскаржити дії державного реєстратора щодо відмови у реєстрації права власності.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212,256 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку та земельної ділянки відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін