Провадження № 2/643/1779/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши заочно у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, -

В С Т А Н О В И В:

З позовною заявою до суду 30 листопада 2016 р. звернулась ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 шкоди, завданої смертю потерпілого її сина ОСОБА_3 за період з 16.05.2005 року до 31.10.2016 року у розмірі 59594, 50 грн., а також починаючи з 01.11.2016 р. безстроково у розмірі 725,00 грн. щомісячно.

В ході судового розгляду 22.02.2017 року позивач уточнила свої позовні вимоги, подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь на відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 за період з 16.05.2005 року до 31.01.2017 року у розмірі 62 774, 60 грн., інфляційні втрати у розмірі 63170,03 грн. та три відсотки річних у розмірі 8320,53 грн., а також стягувати з ОСОБА_2 на її користь на відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_3, з 01.02.2017 року безстроково у розмірі 1/2 частини розміру встановленого мінімального розміру заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених, позивач посилається на те, що 16.05.2005 року ОСОБА_2, прибувши на берег водойму, розташованого на території 69-71 кварталів Таранівського лісництва Зміївського держлісгоспу Харківської області, діючи згідно з відведеною йому роллю у співучасті, здійснив вбивство її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2015 р. у справі № 643/2665/13-к, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 17.06.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 189 КК України, та призначено покарання, в силу ст. 70 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 10 років. Позивач є матір'ю вбитого ОСОБА_3 та до моменту його смерті перебувала на його утриманні, оскільки в неї встановлена І група інвалідності довічно. При житті її син отримував заробіток, працював неофіційно. Відповідач тривалий час не виплачував їй кошти, в зв'язку з чим, просить також стягнути з відповідача суму інфляційних втрат та три відсотки річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно наданого нею розрахунку.

Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, про що виклала у письмовій заяві.

Відповідач ОСОБА_2 відбуває покарання у Харківській установі виконання покарань УДПС України в Харківській області № 12 за адресою: м. Харків, вул. Лелюковська, 1, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, заперечень проти позову та клопотань на надав. В зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2015 р. у справі № 643/2665/13-к, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 17.06.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 189 КК України, та призначено покарання, в силу ст. 70 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 10 років. Вироком Московського районного суду м. Харкова та Ухвалою Апеляційного суду Харківської області встановлено, що ОСОБА_2, діючи згідно відведеної йому ролі по раніше розробленому плату, здійснив вбивство ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до положень ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Позивач ОСОБА_1 визнана потерпілою по вищезазначеному кримінальному провадженню, вбитий ОСОБА_3 є її сином.

Позивач ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_3, оскільки вона не працює, є інвалідом І групи довічно, отримує пенсію по інвалідності (а.с.5-9).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Шкода відшкодовується: чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом - довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності (п.п.2,3 ч.1). Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з врахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Відповідно до ч.2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

У суду відсутні відомості про офіційне працевлаштування померлого ОСОБА_3 та про розмір його доходу, тому вимога позивача про стягнення з відповідача на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, у розмірі 1/2 частини розміру встановленого мінімального розміру заробітної плати, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦПК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно розрахунку, розмір мінімальної заробітної плати станови: у травні 2005 р. - 290 грн. (сума, що підлягає стягненню - 67,6); у червні-липня 2005 р. - 310 грн. (1/2=155);у серпні-грудні 2005 р. - 332 грн. (1/2=166); у січні - червні 2006 р. - 350 грн. (1/2=175); у липні - листопаді 2006 р. - 375 грн. (1/2=187,5); у грудні 2006 р. - березні 2007 р. - 400 грн. (1/2=200); у квітні - червні 2007 р. - 420 грн. (1/2= 210); у липні - вересні 2007 р. - 440 грн. (1/2=220); у жовтні - грудні 2007 р. - 460 грн. (1/2=230); у січні - березні 2008 р. - 515 грн. (1/2=257,5); у квітні - вересні 2008 р. - 525 грн. (1/2= 262,5); у жовтні - листопаді 2008 р. - 545 грн. (1/2=272,5); у грудні 2008 р. - березні 2009 р. - 605 грн. (1/2=302,5); у квітні - червні 2009 р. - 625 грн. (1/2=312,5); у липні - вересні 2009 р. - 630 грн. (1/2=315); у жовтні 2009 р. - 650 грн. (1/2=325); у листопаді - грудні 2009 р. - 744 грн. (1/2=372); у січні - березні 2010 р. - 869 (1/2=434,5); у квітні - червні 2010 р. - 884 грн. (1/2=442); у липні - вересні 2010 р. - 888 грн. (1/2=444); у жовтні - листопаді 2010 р. - 907 грн. (1/2=453,5); у грудні 2010 р. - 922 грн. (1/2=461); у січні - березні 2011 р. - 941 грн. (1/2=470,5); у квітні - вересні 2011 р. - 960 грн. (1/2=480); у жовтні - листопаді 2011 р. - 985 грн. (1/2=492,5); у грудні 2011 р. - 1004 грн. (1/2=502); у січні - березні 2012 р. - 1073 грн. (1/2 = 536,5); у квітні - червні 2012 р. - 1094 грн. (1/2=547);у липні - вересні 2012 р. - 1102 грн. (1/2=551); у жовтні - листопаді 2012 р. - 1118 грн. (1/2=559); у грудні 2012 р. - 1134 грн. (1/2=567); у січні - грудні 2013 р. - 1147 грн. (1/2=573,5); у січні 2014 р. серпні 2015 р. - 1218 грн. (1/2=609); у вересні 2015 р. - квітні 2016 р. - 1378 грн. (1/2=689); у травні - листопаді 2016 р. - 1450 грн. (1/2=725); у грудні 2016 р. - 1600 грн. (1/2=800); у січні 2017 р. - 3200 (1/2=1600), а всього 62774,60 грн..

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого у розмірі 1/2 розміру мінімальної заробітної плати за період з 16.05.2005 р. по 31.01.2017 р. включно, у розмірі 62774,60 грн., а також про стягнення на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, з 01.02.2017 року безстроково у розмірі 1/2 частини розміру встановленого мінімального розміру заробітної плати, обґрунтовані, доведені та такі, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 63170,03 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 8320,53 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 625 ЦК України зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, виникає у боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання. З інших підстав стягнення не передбачено.

Отже, стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за шкоду, спричиненою смертю потерпілого, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, чинним законодавством не передбачено.

При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про Судовий збір».

Сума судового збору за цим позовом, що підлягає сплаті, становить 627, 75 грн., яку суд, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 1166, 1195, 1200, 1202 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 74, 79, 88, 169, 197 ч.2, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, проживаючій за адресою: АДРЕСА_2, матеріальну шкоду, спричинену смертю потерпілого, за період з 16.05.2005 року по 31.01.2017 року включно, у розмірі 62774 грн. 60 коп. (шістдесят дві тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 60 копійок.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, проживаючій за адресою: АДРЕСА_2, матеріальну шкоду, спричинену смертю потерпілого, щомісячно, у розмірі 1/2 частини розміру встановленого мінімального розміру заробітної плати, з 01.02.2017 року довічно.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 627 грн. 75 коп. (шістсот двадцять сім гривень 75 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги позивачем, якщо апеляційну скаргу не було подано та письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій