АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/660/2017 Єдиний унікальний номер справи: 653/3011/16-ц
Головуючий в І інстанції Крапівіна О.П.
Доповідач Приходько Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.,

суддів: Бездрабко В.О.,

ОСОБА_1,

секретар Зварич С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2017 року у справі

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3, заінтересована особа приватний нотаріус ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

08 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 квітня 2009 року помер її батько ОСОБА_6. 03 квітня 2016 року померла матір - ОСОБА_7. Після смерті батьків позивачка звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_5 за розясненнями порядку отримання спадщини після батьків, проте нотаріусом було повідомлено, що нею пропущено строк установлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_6 померлого 16 квітня 2009 року та рекомендовано звернутись до суду. Посилаючись на юридичну необізнаність щодо порядку прийняття спадщини, оскільки вважала, що має право звернутись до нотаріуса після смерті обох батьків, просила визначити їй додатковий строк три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2016 року залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визначено для ОСОБА_4 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_6, померлого 16 квітня 2009 року, строком три місяці після набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_4, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, зазначила, що на її думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, у звязку з чим вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, оскільки остання не усвідомлювала порядок прийняття спадщини.

Проте, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2009 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 1-КГ №090596 від 16 квітня 2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області (а.с.10).

Позивачка ОСОБА_4 - дочка померлого, та відповідач ОСОБА_3 - син померлого, є спадкоємцями першої черги.

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05 грудня 2016 року № 46028724 вбачається, що 19.05.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_5 зареєстровано спадкову справу після померлого 16.04.2009 ОСОБА_6 (а.с. 34).

Із листа № 531/01-16 від 05.12.2016 приватного нотаріуса ОСОБА_5 вбачається, що після померлого 16.04.2009 ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 19/2016 за заявою про прийняття спадщини сина померлого ОСОБА_3 Проте, свідоцтво про право на спадщину ще не видано, документи знаходяться в стадії оформлення (а.с.32).

ОСОБА_4 у строк визначений ст. 1270 ЦК України, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулась.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 просить визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини, посилаючись на юридичну необізнаність, оскільки вважала, що має право звернутись до нотаріуса після смерті обох батьків тому і звернулась до нотаріуса лише після смерті матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Тобто, поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення нею відповідних дій.

Враховуючи, що юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, на яку посилається позивачка, як на підставу для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не є обєктивною непереборною обставиною для своєчасного вчинення ОСОБА_4 передбачених законом дій для прийняття спадщини, а інших причин пропуску строку під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивачка не заявляла, та не надавала доказів наявності у неї істотних перешкод чи трудностей для своєчасного звернення до нотаріальної контори, підстави для надання додаткового строку для подачі зави про прийняття спадщини відсутні.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи ОСОБА_4 викладені в запереченнях на апеляційну скаргу, про те, що основною причиною пропуску прийняття спадщини після смерті батька був тяжкий стан її здоровя, який мав місце впродовж шести місяців та був викликаний смертю батька, а також наявність у неї сина інваліда, що унеможливило здійснення нею у строки визначені законом дій з прийняття спадщини, не перевірялись судом першої інстанції, оскільки такі причини пропуску строку позивачкою не заявлялись, а тому вказані доводи в силу вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

Крім того, ОСОБА_4 на виконання вимог ст.ст.10,60 ЦК України на підтвердження зазначених доводів не надала належних та допустимих доказів, що в наслідок її хвороби та наявності у неї сина-інваліда вона була позбавлена можливості подати у строки визначені законом заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин ухвалене в справі рішення суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів вважає, що рішення, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2017 року скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, заінтересована особа приватний нотаріус ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

ОСОБА_1