Справа № 202/5969/16-ц
У Х В А Л А

19 січня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ТОВ «Кей-Колект», треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.02.2016 року, а саме про реєстрацію за ТОВ Кей-Колект права власності на нерухоме майно двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Миколи Міхновського (раніше вул. Щербини)АДРЕСА_1, реєстраційний номер 21410939.

Представником позивача ОСОБА_2 подана заява, в якій він просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру, а також заборонити представникам ТОВ Кей-Колект, особам, уповноваженим ТОВ Кей-Колект, та будь-яким іншим особам до набрання чинності рішенням у справі за даним позовом вчиняти будь-які дії щодо зняття з реєстрації та виселення ОСОБА_1 та членів його родини з квартири, вселення та реєстрацію третіх осіб, проникнення, входження, а також вчинення інших дій щодо користування, володіння чи розпорядження даною квартирою, в тому числі укладення договорів оренди тощо з третіми особами.

Заява обґрунтована тим, що, не дочекавшись рішення суду у цій справі, ТОВ Кей-Колект може здійснити відчуження спірного нерухомого майна третій особі та виселити ОСОБА_1 та членів його родини, про що, на його думку, свідчить запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до ОСББ «Квартет-Л3» щодо зареєстрованих осіб за адресою: м. Дніпро, вул. Миколи Міхновського (раніше вул. Щербини)АДРЕСА_1. Отже, вважає, що ТОВ «Кей-Колект» намагається укласти договір купівлі-продажу спірної квартири, що у подальшому може унеможливити виконання рішення суду та повернення нерухомого майна у власність позивача та його родини.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_6 у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримали.

Представник відповідача ТОВ Кей-Колект ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти забезпечення позову та вважав, що підстави для цього відсутні.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до частини 1, 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому слід виходити з того, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, дозволяється застосовувати, якщо заявлено позов майнового характеру.

В той же час позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії (пункт 2 частини 1 статті 152 ЦПК України).

Частиною 2 статті 152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані й інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кільки видів забезпечення позову.

Разом із тим, у відповідності до частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову у будь-якому разі мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як розяснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1, предметом його позову є визнання незаконним та скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме про реєстрацію за ТОВ Кей-Колект права власності на нерухоме майно - двокімнатну квартиру за адресою: м. Дніпро, вул. Миколи Міхновського (раніше вул. Щербини)АДРЕСА_1.

Отже, види забезпечення позову, які просить застосувати представник позивача, не відповідають заявленим ОСОБА_1 позовним вимогам, оскільки невжиття судом такого забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно та заборона представникам ТОВ Кей-Колект та іншим особам до набрання чинності рішенням у справі за даним позовом вчиняти будь-які дії щодо зняття з реєстрації та виселення ОСОБА_1 та членів його родини з квартири, вселення та реєстрацію третіх осіб, проникнення, входження, а також вчинення інших дій щодо користування, володіння чи розпорядження цим майном, жодним чином не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову та визнання незаконним і скасування рішення нотаріуса про реєстрацію за ТОВ Кей-Колект права власності на це нерухоме майно.

Таким чином, суд вважає, що законні підстави для застосування таких видів забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно та встановлення заборони представникам ТОВ Кей-Колект та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо зняття з реєстрації та виселення ОСОБА_1 та членів його родини з квартири, вселення та реєстрацію третіх осіб, проникнення, входження, а також вчинення інших дій щодо користування, володіння чи розпорядження цим майном, відсутні.

При цьому суд вважає за необхідне відзначити, що згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та у межах заявлених ними вимог, а позивачем та його представником про застосування у цій справі інших видів забезпечення позову, які б відповідали предмету позову, не було заявлено.

У звязку з наведеним, у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя Н.Ю.Марченко