Провадження № 2/521/1600/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Кіліян О. В.

за участю представника заявника ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за заявою представника Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 07.02.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про поновлення його на роботі на посаді директора ДБУ «Одеського регіонального центру з інвестицій та розвитку», що належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку та торгівлі України та стягннення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2017 року позов задоволено частково: поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Державної бюджетної установи «Одеський регіональний центр з інвестицій та розвитку», стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2016 року по 07 лютого 2017 року в сумі 18 590 гривень 00 копійок, без урахування утримання податків й інших обов'язкових платежів, вирішено питання про судові витрати; в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежів за один місяць допущено негайне виконання рішення.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що суд неправомірно розглянув справу в заочному порядку з огляду на наявність заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності, неотримання уточнень до позовних вимог, неврахування судом обставин, що позивач, мав сам себе повідомити про майбутнє звільнення, відсутність в матеріалах справи списків працівників, що вивільняються.

В судовому засіданні представник заявника підтримав доводи заяви, просив її задовольнити.

Позивач проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судових засідань, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 25, 35), в матеріалах справи заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача відсутня, доводи заяви не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 232 ЦПК України, що є правовою підставою для залишення заяви без задоволення.

Керуючись ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя: Секретар: