29 березня 2017 року
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді Бородіної Н.М.
при секретарі Хомінської Т.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-
В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вина ОСОБА_2 підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року, яка набрала законної сили.
У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
На момент розгляду справи суду не надано доказів щодо зміни чи скасування зазначеної постанови суду.
Позивач є власником автомобіля НОМЕР_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
На момент ДТП цивільна правова відповідальність відповідача була застрахована у НАСК «Оранта». НАСК « Оранта» у добровільному порядку відшкодувала позивачу 18 000грн.
Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.
Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до розяснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
В Постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 Верховний суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець Дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями.
Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.
Висновок Верховного суду України, повязаний з тим, що внаслідок таких «правовідносин» виникає два види зобовязань, які «не виключають один одного»: деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди; договірне зобовязання (страхове відшкодування) виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов Договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.
Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.636 Цивільного кодексу України, договором на користь третьої особи, є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свої зобовязання на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилась від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатись цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.
Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).
З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Законодавство надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує його одержувати. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.
Судові витрати суд стягує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
вирішив:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Національної страхової компанії «ОРАНТА» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 659 грн. 04 коп. по 329 грн. 52 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.М. Бородіна