Справа № 715/111/17
Провадження № 2/715/182/17
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2017 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді Цуркана В.В.
секретаря судового засідання Майщук С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Глибоцького районного суду Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 1981 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 02.02.1993 року ними була придбана квартира АДРЕСА_1. 03.09.2010 року був сформований витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на вище вказану квартиру. 16.06.1998 року шлюб між ними був розірваний. Зазначає, що його колишня дружина багато років перебуває за межами України, контакту з нею він не підтримує, а досягнути згоди щодо поділу майна на договірних засадах він немає можливості. У звязку з вище викладеним просить суд ухвалити рішення, яким виділити ОСОБА_1 у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав до суду заяву, згідно якої, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не зявилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд згідно положень ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 60 CK України майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Стаття 70 Сімейного кодексу України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
02.02.1993 року було підписано договір купівлі продажу, відповідно до якого покупець ОСОБА_1 придбав квартиру за №4 в будинку №74 по вулиці Головній в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області.
Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.09.2010 року власником вище вказаної квартири є ОСОБА_1.
Відповідно до технічного паспорту від 17 серпня 2010 року, виданого ОСОБА_1, загальна площа квартири № 4, яка знаходиться в будинку по вул. Головна,74 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області становить 61,8 кв.м.
Відповідно до п.п. 22, 23 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 CK ч. З ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом». Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи вартість предметів вказаних у переліку за домовленістю сторін було проставлена і їх вартість, а тому суд їх приймає за основу.
Відповідно до вимог ст.370 ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній сумісні власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦПК України.
Статтею 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Слід зазначити у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.
Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, ч.4 ст. 174, 208-209, 212-215, 218, п. 5 ч.2 ст. 234, п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 3, 69, 70, 71, 74 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Поділити майно подружжя та визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальною площею 61,8 кв.м..
Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: