У х в а л а

іменем україни

29 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- розірвати шлюб між ним та ОСОБА_4, зареєстрований актовим записом № 6 від 11 лютого 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області;

- визнати за ним право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, яка була придбана за час спільного проживання та є об'єктом спільного сумісного майна подружжя.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 11 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом № 6.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 Ѕ частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,5 кв. м та житловою площею 41,1 кв. м.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_4 Ѕ частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,5 кв. м та житловою площею 41,1 кв. м.

Не погодившись з указаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила частково скасувати рішення суду від 19 травня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким визнати за позивачем право власності лише на 1/3 частини спірної квартири.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху на надано заявниці п'ятиденний строк для усунення недоліків, а саме доплати судового збору у розмірі 1 802 грн 83 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення її скарги без руху та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скаргапідлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя апеляційного суду виходив з того, що заявником при подачі апеляційної скарги не доплачено судовий збір в розмірі 1 802 грн 83 коп., та який, з урахуванням вимог п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», складає 6 350 грн 23 коп., а ОСОБА_4 було сплачено лише 4 547 грн 40 коп.

Проте з таким висновком судді апеляційного суду погодитися не можна, оскільки він суперечить Закону України «Про судовий збір» та вимогам процесуального закону.

Згідно із частиною 2 статті 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року (тобто в редакції, чинній на час подання позовної заяви), за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а про поділ майна при розірванні шлюбу - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції мав становити 4 685 грн 20 коп., який складається з: 551 грн 20 коп. за розірвання шлюбу та 4 134 грн 20 коп. (не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, яка станом на 2016 рік становила 1 378 грн) - за поділ майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_3 при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовий збір у розмірі 5 772 грн 94 коп. (а. с. 1).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року, при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином при сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги визначальною є саме ставка, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду, а не сума, яка була сплачена позивачем.

ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила частково скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати за позивачем право власності лише на 1/3 частини спірної квартири.

Отже рішення суду першої інстанції оскаржувалося заявником лише в частині поділу майна, а тому до сплати підлягав судовий збір у розмірі 4 547 грн 62 коп. (4 134 грн 20 коп. * 110%).

З огляду на вказане колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суддя апеляційного суду дійшов помилкового висновку про залишення апеляційної скарги без руху у зв'язку з недоплатою суми судового збору за її подання, оскільки при поданні апеляційної скарги ОСОБА_4 було сплачено судовий збір у розмірі 4 547 грн 40 коп., що підтверджується квитанцією від 29 травня 2016 року (а. с. 75), тобто у повному розмірі.

Згідно з нормою пункту 2 частини 1 статті 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали судді апеляційного суду від 17 червня 2016 року ОСОБА_4 було доплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 802 грн 83 коп. (а. с. 83), у зв'язку із чим судом було відкрито апеляційне провадження за її апеляційною скаргою, справу розглянуто по суті та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року залишено без змін (а. с. 106, 107-109).

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що ухвала судді апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху у зв'язку з недоплатою судового збору за її подання підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про повернення судового збору, сплаченого в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про повернення судового збору, сплаченого в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

О.В. Попович