Справа № 502/2484/16-ц 2/502/286/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 лютого 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого - судді Ібадової Н. П.,

за участю секретаря судового засідання - Фоміної О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2,

третя особа що не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача , Орган опіки та піклування Сокирянської міської ради Чернівецької області,

«Про позбавлення батьківських прав»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Кілійського районного суду Одеської області, із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача, Орган опіки та піклування Сокирянської міської ради Чернівецької області, «Про позбавлення батьківських прав».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач, є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як зазначає, позивач, відповідач не піклується про здоров'я та моральний, фізичний, духовний розвиток доньки, ніякої участі в її утриманні та вихованні не приймає, як цього вимагає ст. 150 СК України, тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Зазначає, що відповідно до рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області, стягнуто з ОСОБА_2, на її користь аліменти, на утримання доньки у розмірі 1/6 частки заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.02.2006 року і до повноліття дитини. Також зазначає, що відповідач не сплачує належним чином аліменти, внаслідок чого заборгованість відповідача по аліментам складає 23 299 грн. На даний час, донька ОСОБА_3, проживає разом з нею, у будинку її батьків , де створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини.

Також позивач зазначає, що з часу народження по даний час, відповідач не провідував дитину, не піклувався про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Висновком міської опікунської ради Сокирянського району Чернівецької області, від 27.09.2016 року, було вирішено вважати за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до доньки, ОСОБА_3. Враховуючи викладене, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав, щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в АДРЕСА_1, в зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, наполягала на їх задоволенні, та суду пояснила, що адресу місця проживання відповідача дізналась з державної виконавчої служби. Відповідач аліменти не сплачує тривалий час. Зв'язок з відповідачем, не підтримує взагалі. Знає, що матір відповідача проживає в м. Вилкове. Батько, від народження дитини, не піклується про неї, не підтримує зв'язок. Не приїжджає, не навідує дочку, не допомагає матеріально, та не цікавить її життям. Їй важко матеріально, просить суд позбавити відповідача батьківських прав, у зв'язку з тим, щоб отримувати допомогу від держави, оскільки у неї троє дітей. ОСОБА_2, не надає матеріальної допомоги. Взагалі не допомагає нічим, він дуже часто говорив, що хоче приїхати та відмовитися від доньки ОСОБА_3 , ще до народження дитини. Дитина підростає, потребує більших затрат, при позбавленні батьківських прав, буде надаватися допомога. Також зазначила, що від відповідача, має трьох дітей. Відносно, двох старших дітей, відповідач вже позбавлений батьківських прав. А коли вона була на 5 місяці вагітності, відповідач сказав, щоб подавала на розлучення, йому не потрібна ні дитина, ні вона. Тому, за 2 місяці до народження дитини, їх розлучили. Дитину народила в Сокирянському пологовому будинку, ІНФОРМАЦІЯ_1. З будинку, її забирали батько, матір, сестра. Відповідач, ніяк не підтримував, не приїжджав. Подзвонив, сказав, що він може відмовитися від неї, так як, коли записували дитину, вона хотіла бути одинокою матір'ю, але не дозволили, оскільки вони 2 місяці, як розлучилисчя. Однак, їй сказали, що треба записати дитину на прізвище батька , тому мусили записати на нього. Відповідач не цікавився життям дитини, не приїжджав, ні разу. Батько відповідача, раніше перераховував гроші, потім батько помер і нічого відповідач не сплачує. З матір'ю відповідача спілкувалися у телефонному режимі. Матір відповідача, пояснила, що він не хоче спілкуватися з дитиною. Наскільки їй відомо, інвалідності відповідач, не має. Відповідач, раніше працював на шахті, Сокирянській, у 2004 році, потім він поїхав, вони розлучилися. Інших хвороб, у нього не було. В телефонному режимі, ніяк не цікавився дитиною.

Представник позивача за довіреністю, ОСОБА_4, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і прохав суд задовольнити позов.

Відповідач, ОСОБА_2, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибув, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надав.

ОСОБА_5, допитана у якості свідка, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 та її донька, проживали разом з нею. Коли донька була вагітна, він як поїхав, більше вони його не бачили. До ОСОБА_3, ні разу не приїжджав. Коли її дочка дзвонила, він обіцяв приїхати, щоб забрати дитину з пологового будинку, але за 12 років так і не приїхав і вони його не бачили. Відповідач не сплачує аліменти, а донька не може оформити пільги. Відповідач, жодного разу не приїжджав, дитину не бачив, з народження. Нічим не допомагав, ніколи не дзвонив. Від ОСОБА_2, у її доньки 3 дітей. ЇЇ донька та відповідач, жили разом за адресою: АДРЕСА_1, в її будинку. Шлюб між ними розірвано, ще до народження дитини. Шлюб було розірвано, тому що поїхав, та більш не приїхав. Сказав, що поїде заробляти гроші. Відповідач, працював у шахті, 3 місяці. Діти батька не знають, вони його не бачили. Аліменти на ОСОБА_3, він не сплачує. Їй не відомо, де він зараз знаходиться. Не проявляв до дітей, ніякого інтересу. Відносно 2-х дітей, Сокирянський суд, позбавив відповідача батьківських прав.

Допитана у якості свідка, ОСОБА_6, суду пояснила, що є сестрою позивачки. З початку народження ОСОБА_3, батька постійно не було, він жодного разу не з'явився, з початку її народження. Неповнолітня дівчинка ОСОБА_3, говорить, що вона ОСОБА_3, не хоче бути ОСОБА_3. Відповідач, не цікавився дитиною, не був ні у школі, та не приїжджав на день народження. Допомогу не надавав.

Свідок, ОСОБА_7, племінниця позивачки, суду пояснила, що батько ОСОБА_3, участі у її вихованні не брав. Не цікавився життям дитини, не допомагав. ОСОБА_3, батька не пам'ятає.

Неповнолітня, ОСОБА_3, суду пояснила, що проживає, разом з матір'ю, братиком та сестричкою, бабусею. Свого тата, вона не знає, ніколи не бачила. Батько по телефону з нею не спілкується, подарунки не надсилає. Батька не знає взагалі. З батьком жити не хотіла б, тому що вона його взагалі не знає. Він не приїздив до них. Іншу бабусю, вона не знає. Зазначила, що краще жити з мамою.

Заслухавши пояснення позивача,представника позивача, свідків,неповнолітню ОСОБА_3, дослідивши надані письмові докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1, повторно виданого 19.11.2008 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції, ОСОБА_3, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 94 /а. с. 4/.

Шлюб, між ОСОБА_2 і дружиною ОСОБА_1, розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів, зроблено відповідний актовий запис за № 141 від 29.07.2005 року, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно їй прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2, повторно виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції /а .с .12/.

Згідно копії виконавчого листа по справі № 2-140/2006, виданого 10.04.2006 року, Сокирянським районним судом Чернівецької області, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Новоград - Волинський Житомирської області, жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючої в АДРЕСА_3, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.02.2006 року і до повноліття дитини /а. с. 11/.

Повідомленням державного виконавця стягувану роз'яснено право на звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення боржником кримінального правопорушення, за вих. № 22-7745, від 07.09.2016 року, наданим Кілійським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Також зазначено що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області, знаходиться виконавчий лист № 2-140/03, виданий 23.09.2006 року, Сокирянським районним судом. Боржник ухиляється від сплати аліментів. Він неодноразово викликався до ВДВС для сплати заборгованості, однак заборгованість залишилась непогашеною, заходи щодо її погашення боржником, не вжито, відомості про місце роботи боржника, відсутні, на обліку у центрі зайнятості , як безробітний, він не стоїть, пенсії не отримує. Відповідно до розрахунку заборгованості, який складено державним виконавцем, сума боргу по сплаті аліментів, станом на 01.09.2016 року, складає 23 299 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців/а. с. 8/.

Згідно довідки № 3847, від 24.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Сокирянського району Чернівецької області, ОСОБА_1, 1984 року народження, є постійним жителем м. Сокиряни Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрована по АДРЕСА_1. Разом з ОСОБА_1, спільно проживає її малолітня донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на її утриманні /а. с. 5/.

Рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», № 132, від 28.09.2016 року, вирішено затвердити висновок опікунської ради Сокирянської міської об'єднаної територіальної громади про доцільність позбавлення батьківських прав, громадянина ОСОБА_2, 1980 року народження, щодо малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Контроль за виконання даного рішення покладено на секретаря міськвиконкому. /а. с. 6/.

Згідно висновку опікунської ради Сокирянської міської об'єднаної територіальної громади, про доцільність позбавлення батьківських прав, громадянина ОСОБА_2, 1980 року народження, щодо малолітньої доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вих. № 01-07/1837, від 27.09.2016 року, встановлено, що ОСОБА_2, 1980 року народження за попередніми даними, після розлучення в 2005 році, з ОСОБА_1, проживає в АДРЕСА_2. Донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_1, 51/2, разом з матір'ю. ОСОБА_3, навчається в Сокирянській гімназії в 5-Б класі. За час навчання в закладі, батько, питанням її виховання та навчання, не займається, не піклується про її здоров'є, фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі в її утриманні, аліменти сплачує в неповному обсязі, станом на 01.09.2016 року, борг складає 23 299 грн. З метою забезпечення соціального захисту малолітньої, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, права на здоровий розвиток дитини, створення належних умов для психологічної адаптації, навчання та виховання, опікунська рада, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2, 1980 року народження, жителя АДРЕСА_2, батьківських прав, відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків /а .с .7/.

Відповідно до довідки, наданої Сокирянським центром первинної медико - санітарної допомоги, встановлено, що ОСОБА_3, 2005 року народження, соматично здорова. В контакті з інфекційно хворими на протязі 3-х останніх тижнів, не перебувала /а. с. 13/.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Ухилення батьків від виховання своїх обов'язків має місця коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних цінностей та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ч 1 ст. 3 Конвенції про права дитини , від 20 листопада 1989 року( ратифіковану Верховною Радою України 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України, 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У ч.ч.1,3 ст. 9, зазначеної Конвенції, Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини,яка розлучається з одним чи обома батьками,підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками,за винятком випадків,коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України ,регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Так, в рішенні ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року, суд зазначає, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв»язків із сім'єю,крім випадків,коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, по друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному,спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.Згідно ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя .

Аналізуючи досліджені письмові докази,пояснення свідків та думку самої неповнолітньої дитини в даній цивільній справі, з урахуванням позиції ЄСПЛ, суд вважає що батько дитини самоусунувся від її виховання, піклування,надання допомоги та виконання своїх батьківських обов'язків, а тому є усі підстави, для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини та в інтересах останньої.

Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Виходячи з пріоритетів інтересів дитини, фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215,223,224-229,294 ЦПК України , ст. ст. 150,164-

166 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини,ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду Н. П. Ібадова