УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Р.Г.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Головного управління

Державної казначейської служби в місті Києві Зеленської А.О.,

Представника відповідача Головного управління

Національної поліції України в місті Києві Руленка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Торез цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби в місті Києві, Головного управління Національної поліції України в місті Києві про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів слідства,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної казначейської служби в місті Києві, Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції України в місті Києві про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів слідства. Свої вимоги мотивував тим, що 01 грудня 2015 року звернувся до Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України у м. Києві із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0002341, заведеному з приводу злочинів, скоєних проти його покійного дідуся ОСОБА_5 Однак слідчим Нежур М.А. не було винесено постанову з приводу звернення позивача у встановлений законом строк. Факт бездіяльності слідчого підтверджується ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року. Такими діями позивачу заподіяно моральну шкоду, яка виражається в душевних та фізичних стражданнях, відчутті втрати, розчаруванні, порушення звичного способу життя, зневіри в можливості повернути відібрану злочинним шляхом квартири його покійного дідуся ОСОБА_5, відчутті образи та горя. Моральну шкоду він оцінює в сумі 5385,00 гривень. Таким чином просить суд визнати факт бездіяльності слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві щодо не винесення постанови про визнання позивача потерпілим, зобов'язати Головне управління державної казначейської служби у м. Києві виплатити грошову компенсацію за моральну шкоду у розмірі 5385,00 грн.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати факт бездіяльності слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві щодо не винесення постанови про визнання позивача потерпілим, визнати факт, що бездіяльністю слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві щодо не винесення постанови про визнання позивача потерпілим йому завдано моральної шкоди, зобов'язати Головне управління державної казначейської служби у м. Києві виплатити грошову компенсацію за моральну шкоду у розмірі 5385,00 грн.

13 січня 2017 року ухвалою суду замінено первинного відповідача Дніпровське районне управління Головного управління Національної поліції України в місті Києві належним відповідачем Головним управлінням Національної поліції України в місті Києві.

Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення аналогічні викладеним в позовні заяві.

Представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби в місті Києві Зеленська А.О., не визнав позовні вимоги, підтримав письмові заперечення, в яких зазначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної шкоди, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В даному випадку не встановлено неправомірність дій працівників поліції, тому у позивача відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди. Також у випадку доведення вини, шкода повинна стягуватися з рахунків тієї бюджетної організації, як завдала шкоду, оскільки всі бюджетні організації фінансуються з державного бюджету і кошти на їхніх рахунках є саме державними. Просить відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представника відповідача Головного управління Національної поліції України в місті Києві Руленко Ю.В., не визнав позовні вимоги, підтримав письмові заперечення, в яких зазначено, що Кримінально процесуальним кодексом України не передбачено винесення постанови про визнання особи потерпілим, для цього достатньо відповідної заяви. Лише у разі не задоволення заяви про визнання особи потерпілим виноситься відповідна постанова, в якій зазначаються підстави унеможливлення визнання особи потерпілим. Також Кримінально процесуальним кодексом України не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди органами досудового розслідування навіть в разі не винесення постанови про визнання особи потерпілим та бездіяльності органів досудового розслідування. Просить відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

01 грудня 2015 року позивач звернувся до Дніпровського управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0002341 (а.с. 53).

11 вересня 2015 року інформаційним листом слідчого Дніпровського управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві Коток Н.О. позивача повідомлено, що для вирішення питання про визнання потерпілим в кримінальному № провадженні 0002341необхідно з'явитися до Дніпровського управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві (а.с.6).

10 грудня 2015 року слідчим Дніпровського управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві Нежур А.М. складено висновок за результатами перевірки по факту розгляду заяви ОСОБА_1, згідно якого заяву ОСОБА_1 про визнання його потерпілим приєднано до матеріалів кримінального провадження №0002341 (а.с.54).

Також слідчим Дніпровського управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві Нежур А.М. 30 грудня 2015 року вручено ОСОБА_1 пам'ятку про процесуальні права та обов'язки потерпілого (а.с. 56-57).

22 грудня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого задоволено частково та зобов'язано слідчого Дніпровського управління поліції Головного Управління Національної поліції в місті Києві у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0002341 вчинити одну з дій, передбачених ст. 55 КПК України (визнати потерпілим та ознайомити з правами визначеними КПК України або відмовити у визнанні потерпілим шляхом постановлення умотивованої постанови) за заявою ОСОБА_1 від 01 грудня 2015 року в частині питання про визнання його потерпілим у цьому ж кримінальному провадженні в строки визначені ст.ст. 55, 220 КПК України та з урахуванням положень ст. 28 КПК України (а.с. 5).

Під час судового розгляду справи до суду надійшло письмове клопотання позивача про призначення судово-психологічної експертизи, на вирішення якої поставити такі питання: Чи завдані моральні страждання ОСОБА_1 бездіяльністю слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, у винесенні постанови стосовно прохання, вираженому в заяві від 01 грудня 2015 року ОСОБА_1, визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0002341, та наслідками цієї бездіяльності? Якщо внаслідок вчинення порушення права ОСОБА_1 бездіяльністю слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, у винесенні постанови стосовно прохання, вираженому в заяві від 01 грудня 2015 року ОСОБА_1, визнати його потерпілим, йому заподіяно моральні страждання, то як можна визначити їх розмір?

Згідно з частиною 1 статті 143 Цивільного процесуального кодексу України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

У зв"язку з тим, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання та коло запропонованих питань дозволяє розширити дослідження певних фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне призначити судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 57, 143, 144, п.5 ст.202 ЦПК України,

у х в а л и в:

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби в місті Києві, Головного управління Національної поліції України в місті Києві про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів слідства судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

1.Чи завдані моральні страждання ОСОБА_1 бездіяльністю слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, у винесенні постанови стосовно прохання вираженому в заяві від 01 грудня 2015 року ОСОБА_1, визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0002341, та наслідками цієї бездіяльності?

2.Якщо внаслідок вчинення порушення права ОСОБА_1 бездіяльністю слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, у винесенні постанови стосовно прохання вираженому в заяві від 01 грудня 2015 року ОСОБА_1, визнати його потерпілим, йому заподіяно моральні страждання, то як можна визначити їх розмір?

Проведення експертизи доручити експертам Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: місто Київ, вул. Смоленська, 6.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність по ст.ст.384, 385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача ОСОБА_1

Роз'яснити відповідачу положення ст.146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Н.Є.Арапіна