АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1513/17-ц Номер провадження 22-ц/786/1039/17Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю.в. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 березня 2017 року за матеріалами заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, які призвели до помилкового вирішення питання та невірного висновку про наявність спору, просить ухвалу скасувати та направити справу для розгляду в суд першої інстанції . Зокрема, посилається на те, що ним заявлялась вимога про визнання незаконним факту створення та діяльності організації «Фонд защиты вкладчиков» , що само по собі не свідчить про наявність спору про право та не впливає безпосередньо на взаємовідносини між ним та зазначеною організацією.

Перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 307 ч.2 п.1 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт, що створення організації «Фонд защиты вкладчиков» на підставі Закону Російської Федерації «Про защиту интересов физических лиц, имеющих вклады в банках и обособленных структурных подразделениях банков, зарегистрированных и (или) действующих на территории республики Крым и на территории города федерального значения Севастополя» та його діяльність не відповідає законодавству України.

Вважає, що становлення вказаного факту вплине на стан його майнових прав, оскільки існує перешкода в отриманні власних коштів, що знаходяться в ПАТ КБ «Приватбанк», який не визнає його права на отримання грошового вкладу.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд на підставі ч.4 ст. 256 ЦПК України дійшов висновку , що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки з заяви вбачається спір про право,

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналогічні розяснення містяться в п.3 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до яких, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення та полягає в тому, що створення організації «Фонд защиты вкладчиков» та його діяльність не відповідає законодавству України, яке визначає зовсім інший правовий статус Автономної Республіки Крим та м. Севастополь, що необхідно для врегулювання його відносин з ПАТ «Приватбанком», який ставить під сумнів його право на отримання банківського вкладу.

Вірно визначившись з характером правовідносин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість розгляду даної заяви в порядку окремого провадження, оскільки остання повязана з намаганням в такий спосіб вирішити спір щодо отримання ним грошових коштів в банку, який, в свою чергу, заперечує вказане право заявника.

Доводи апеляційної скарги не містять нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції та не містять посилань на обставини , з якими процесуальне законодавство повязує наявність підстав для скасування ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді: (підписи)

З оригіналом зігдно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1