Справа №463/2088/15-ц
Провадження №2/463/71/17
УХВАЛА

судового засідання

07 лютого 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики та відсотків за користування позикою в звязку з не виконанням грошового зобовязання, -

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача борг за договором позики від 22.12.2010 з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 318700,31 грн., а також відсотки в сумі 159331,90 грн.

Ухвалою суду від 04.11.2015 провадження у справі було зупинено до вступу в законну силу рішення по справі №466/8828/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, яка перебуває в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова.

Ухвалою суду від 13.01.2017 провадження у справі відновлено, оскільки рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14.07.2016 по справі №466/8828/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22.12.2016.

В судовому засіданні представник відповідача повторно заявили клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Шевченківським районним судом м.Львова цивільної справи №466/10628/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, укладеного 22.12.2010, оскільки 22.12.2016 ОСОБА_4 предявлено позов про визнання недійсним договору, на підставі якого ОСОБА_2 звернувся до Личаківського районного суду м.Львова із позовом про стягнення заборгованості, а ухвалою судді Свірідової В.В. від 04.01.2017 відкрито провадження у справі.

Відповідач в судовому засіданні вказане клопотання підтримала.

В судовому засіданні позивач та його представник проти задоволення клопотання заперечили. Пояснили, що предявлення в Шевченківський районний суд м.Львова позову про визнання недійсним договору позики від 22.12.2010 з підстав вчинення такого проти справжньої волі ОСОБА_4 у зв'язку з застосуванням до неї фізичного чи психічного тиску, та клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Шевченківським районним судом такої, спрямовані на затягування розгляду справи, оскільки залишаючи без змін рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14.07.2016, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_4 отримала суму позики 22 грудня 2010 року в приміщенні, де знаходиться офіс приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_6, та позичені гроші їй були передані до підписання договору позики. При укладенні вказаного договору позики ОСОБА_2 будь-якого психологічного впливу стосовно ОСОБА_4 не вчиняв та укладений між ними договір позики немає жодного відношення до господарської діяльності ТОВ «Відеотех».

Заслухавши думку сторін та їх представників, оглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.33 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з клопотання представника відповідача ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова Свірідової В.В. від 04.01.2017 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 22.12.2010 з підстав вчинення такого проти справжньої волі ОСОБА_4 у зв'язку з застосуванням до неї фізичного чи психічного тиску.

Разом з тим, як вбачається з ухвали апеляційного суду Львівської області від 22.12.2016 (а.с.74-77), залишаючи без змін рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14.07.2016, суд апеляційної інстанції досліджував, зокрема ту обставину, яка є підставою позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 22.12.2010, поданого в Шевченківський районний суд м.Львова 22.12.2016.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі спрямоване на затягування розгляду справи, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 201, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Шевченківським районним судом м.Львова цивільної справи №466/10628/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, укладеного 22.12.2010, - відмовити.

Суддя: Р.Я. Головатий