АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

30 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.,

при секретарі - Казанник М.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року,

встановила:

у вересні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від всіх видів доходу відповідача, посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку грошових коштів на утримання дочки не надає.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначала, що регулярно та у відповідному обсязі відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим просила стягнути з нього на свою користь аліменти в розмірі ј частини його доходів, а також 450 грн. додаткових витрат щомісячно.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у добровільному порядку перераховую позивачу аліменти у розмірі ј частини заробітної плати та пенсії, а доказів на підтвердження наявності додаткових витрат позивачем надано не було. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції батьками ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

26 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся за місцем роботи та до Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців із заявами, в яких просив утримувати 25% заробітної плати та пенсії в якості аліментів на утримання ОСОБА_3.

Посилання апелянта у своїй апеляційній скарзі на те, що відповідач має інші доходи крім заробітної плати та пенсії, однак приховує їх, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки доказів на підтвердження даних посилань позивачем до суду надано не було.

Крім того. матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_1 від 19 жовтня 2016 року на ім'я голови Державної авіаційної служби, у якій позивач просить перераховувати аліменти на утримання дитини на її банківський рахунок. Вказане також свідчить про наявність домовленості між сторонами у справі про сплату аліментів на утримання дочки.

Також у своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом помилково було відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат та зазначала, що дитина відвідує танцювальний гурток та заняття з вивчення англійської мови. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими, були предметом перевірки під час розгляду справи судом першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

В даному випадку, позивачем при зверненні до суду з позовом та при подачі апеляційної скарги не було надано доказів в обґрунтування заявленого розміру додаткових витрат, а також їх наявності. Копія договору про навчання дитини у школі танців, надана позивачем при зверненні до суду, також не може свідчити про наявність додаткових витрат та про фактичне їх понесення позивачем.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/13333/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3266/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В