АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/644/17 Справа № 202/1099/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційним скаргам представників ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа служба у справах дітей виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, скасування рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення способу участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що із відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі, у період якого 23.02.2012 року у них народився син ОСОБА_7. 14 листопада 2014 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська шлюб між сторонами було розірвано, син ОСОБА_8 залишився проживати з матірю ОСОБА_6 Відповідач почала чинити перешкоди у спілкуванні сина з батьком, спочатку зменшивши можливість побачень до одного разу на тиждень, а потім взагалі стала заперечувати проти участі батька у вихованні дитини. Позивач був вимушений звернутися з заявою до органу опіки та піклування для встановлення порядку побачень із сином. Рішенням органу опіки та піклування від 18.09.2015 року №245 позивачеві встановлено порядок побачень з сином один раз на тиждень у вихідний день з 10-00 до 18-00 години у присутності матері. Після прийняття рішення відповідач пообіцяла, що не буде заперечувати проти зустрічей батька із сином, але згодом стала знову перешкоджати спілкуванню, посилаючись на те, що у позивача інша родина, яка негативно впливає на дитину. ОСОБА_2 бажає виховувати свого сина ОСОБА_8, виявляє до нього турботу; дитина також прихильна до батька. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив усунути перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та вільному спілкуванні з сином шляхом: заборони ОСОБА_6 підбурювати малолітнього сина проти батька; зобовязання ОСОБА_6 негайно, але не пізніше двох календарних днів, письмово повідомляти ОСОБА_5 інформацію про зміну місця проживання дитини, місця перебування, місця навчання, а також тяжкі або тривалі захворювання сина; зобовязання відповідача узгоджувати з позивачем всі важливі питання, що стосуються виховання сина, в тому числі, але не виключно, відносно обрання дитячого садочка для сина, місця навчання сина, виду спорту, яким буде займатись син, часу та місця літнього і зимового відпочинку сина; зобовязання відповідача не перешкоджати батьку щоденно з 18-00 до 20-00 години спілкуватися з сином по телефону або через мережу інтернет з використанням програми «Скайп»; скасувати рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради №245 від 18.09.2015 року у звязку зі зміною віку дитини та необхідністю забезпечення рівності прав батьків щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною; визначити способи участі батька у вихованні та спілкуванні із сином шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з сином за наступним графіком: щотижня у вівторок і четвер з 16-00 до 19-00 години без присутності матері з правом відвідування спортивних або культурно-виховних гуртків, дитячих закладів; щотижня у суботу з 10-00 до 10-00 години неділі за місцем проживання батька без присутності матері з правом відвідування розвиваючих та спортивних гуртків, секцій, місць відпочинку; щорічно взимку та влітку спільний відпочинок дитини разом з батьком на час його відпустки без присутності матері дитини не більше 15 днів поспіль, в тому числі і за межами міста, за умови своєчасного повідомлення матері про наміри проведення такого відпочинку, повідомлення про подальше місце перебування дитини, враховуючи бажання дитини, стан здоровя сина та інші обставини, що можуть мати істотне значення (а.с.130-134 т.2).

Із позовом звернулась також ОСОБА_5 посилаючись на те, що вона є бабусею ОСОБА_7. Після припинення шлюбних відносин її сина з відповідачкою остання не надає їй можливості спілкуватись з внуком, перешкоджає її участі у виховання внука та спілкуванні з ним. Тому просила суд визначити спосіб участі ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні внука шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною за місцем проживання бабусі у місті Синельникове, вул. Георгієвського, будинок №126 у присутності одного або обох батьків дитини, щотижня кожної суботи з 12-00 до 16-00 години; кожної четвертої неділі місяця з 10-00 до 13-00 години без присутності батьків внука за місцем її проживання та надати можливість спілкування та спільного відпочинку ОСОБА_5 з внуком у літній період протягом десяти днів (а.с.2-3 т.1).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2016 року обєднано в одне провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа служба у справах дітей виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа служба у справах дітей виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком (а.с. 110 т.2).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_5 задоволено частково, скасовано рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №245 від 18.09.2015 року щодо встановлення порядку побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено також визначити спосіб участі ОСОБА_2, ОСОБА_5 у вихованні сина та онука, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом призначення днів побачень кожної суботи місяця з 10-00 до 13-00 години та з 16-00 до 18-00 години в місцях помешкання та закладах, приналежних до обєктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоровя дитини та погодних умов у присутності матері ОСОБА_6; в решті позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_5 судовий збір в розмірі по 551,20 грн. кожному.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині визначення способу участі батька у вихованні сина і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову щодо визначення участі батька у вихованні дитини у повному обсязі (а.с. 241-247 т.2).

З апеляційною скаргою звернулась також представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 та, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення в частині визначення способу участі батька у вихованні сина, задовольнивши в цій частині позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі (а.с. 4-9 т.3).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, що стверджується відповідними письмовими доказами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, оскаржуване рішення частково скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що від спільного подружнього життя ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мають малолітнього сина ОСОБА_7, 23 лютого 2012 рок народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії І-КИ №525111 від 22.04.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 22 т.2).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено, шлюб між ним та ОСОБА_9, зареєстрований 24.09.2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис №674), розірвано. Рішення набрало законної сили 24.11.2014 року (а.с. 12-13 т.2).

Після припинення шлюбних відносин малолітня дитина залишилася проживати з матір»ю ОСОБА_6 у м. Дніпро (а.с.182 т.2).

Позивач ОСОБА_5 проживає окремо, АДРЕСА_1, що стверджується долученими до справи письмовими доказами та визнано сторонами.

Встановлено також, що між позивачем ОСОБА_5 та відповідачкою існує спір щодо порядку спілкування позивача із сином ОСОБА_8. Даний факт визнано сторонами, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Також встановлено, що відповідно до копії характеристики ОСОБА_2 аспіранта першого року навчання кафедри агрохімії Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету від 20.04.2015 року, останній, зокрема, за час навчання проявив себе старанним та наполегливим у навчанні, дисциплінованим; з усіма викладачами ввічливий, доброзичливий (а.с. 23 т.2).

Із копії трудової книжки позивача серії АХ №203780 від 01.06.2008 року вбачається, що останній 03.11.2014 року наказом №2594 від 27.10.2014 року зарахований до аспірантури з відривом від виробництва із спеціальності рослинництво у Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет (а.с. 29-30 т.2).

Із копій платіжних доручень, наданих позивачем, вбачається, що ОСОБА_10 перераховував грошові кошти ОСОБА_9 на рахунок 110935, а саме: 31.10.2014 року на суму 500,00 грн. з призначенням платежу на дитину; 12.11.2014 року на суму 300,00 грн. з призначенням платежу на садочок ОСОБА_11; 14.11.2014 року на суму 700,00 грн.; 30.11.2014 року на суму 600,00 грн.; 12.12.2014 року на суму 750,00 грн.; 25.12.2014 року на суму 1000,00 грн.; 19.01.2015 року на суму 650,00 грн. з призначенням платежу аліменти на дитину ОСОБА_7; 29.01.2015 року на суму 750,00 грн.; 03.02.2015 року на суму 1900,00 грн.; 19.02.2015 року на суму 750,00 грн.; 24.03.2015 року на суму 1000,00 грн. (а.с. 35-42 т.2).

Згідно листа сектору Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області №37/22-1595 від 12.04.2016 року, виконаного на запит суду, вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, було притягнуто три рази до адміністративної відповідальності у сфері порушень правил дорожнього руху України за статтею 122-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (виключено на підставі Закону №586-VI від 24.09.2008) 11.03.2013 року, 06.03.2014 року та 06.07.2014 року (а.с. 117-118 т.2).

Листом слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області № 5/7297 від 12.08.2016 року на запит суду повідомлено, що за фактом ДТП, яка сталась 12.12.2012 року за участю водія ОСОБА_5, унаслідок якої пішохода ОСОБА_12 смертельно травмовано, 12.12.2012 СУ ГУМВС розпочато кримінальне провадження №0000090, за ч. 2 ст. 286 КК України, яке 16.05.2013 року закрито на підставі п. 2 ст. 284 КПК України (а.с.179 т.2).

Згідно довідки МВС України серії ІНД №0035640, ОСОБА_2, станом на 01.04.2016 року на території України до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 107 т.2).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 одружений, постійно мешкає у трикімнатній квартирі АДРЕСА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_13, спільною малолітньою дитиною та сином дружини ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно акту обстеження умов проживання позивача від 04.08.2015 року, ОСОБА_5 цілком може опікуватись своїм малолітнім сином ОСОБА_7 та забезпечити йому належне виховання і повноцінне життя (а.с. 21 т. 2).

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 надано «думку спеціаліста» від 15.04.2016 року, складену з звернення позивача, який є безпосередньо зацікавленим у наслідках розгляду даної справи, завідуючою кафедрою практичної психології, кандидатом психологічних наук, доцентом ОСОБА_15, згідно висновками якої ОСОБА_5 проявляє інтерес до процесу розвитку і виховання своєї дитини, готовий брати участь в процесі навчання, виховання дитини і його оздоровленні. За результатами дослідження було виявлено високий рівень батьківства, що є показником того, що ОСОБА_5 має готовність до передачі соціального досвіду, необхідного синові в процесі формування чоловічої ідентичності ОСОБА_7; для формування у хлопчика чоловічої ідентичності необхідно постійна взаємодія з батьком, в процесі якого дитина приймає необхідні соціальні норми поведінки, відповідні його статі, спілкування з батьком дозволяє формувати хлопчика як представника чоловічої субкультури, дає йому знання про розподіл ролей, створює спрямованість його інтересів. У відсутності врівноважуючого виховного впливу батька це може привести до соціально небажаних деформацій інтересів, захоплень і поведінки дитини; ОСОБА_2 є відкритою комунікабельною особистістю, має високий рівень інтелекту і виражені творчі здібності, які дозволяють добиватися успіхів в справах при реалізації поставлених цілей і є основою для формування успішної особистості. При дослідженні базових цінностей на перший план виходить така цінність як сімейне благополуччя, а саме задоволення потреби в батьківстві, що свідчить про свідоме прийняття чоловічої відповідальності за виховання і розвиток своїх дітей, і наявність між ними тісних, дружніх родинних відносин (а.с.89-106 т.2).

Місцевим судом обґрунтовано встановлено наявність спору між відповідачкою та позивачкою ОСОБА_5 щодо порядку спілкування останньої з її малолітнім онуком ОСОБА_7.

Позивач ОСОБА_5 є бабусею ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії І-КИ №532538 (повторно), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 5-6, 14 т.1).

Згідно копії характеристики вихователя ясла-садка №4 м. Синельникове ОСОБА_5, вона працювала на посаді вихователя ясла-садка №4 з 18.08.2000 року по 26.09.2005 року, за час роботи на займаній посаді проявила себе наполегливим, творчим, старанним педагогом. Посадові повноваження вихователя виконувала сумлінно, ініціативно, в повній відповідності з посадовою інструкцією. Настановленням і особистим прикладом утверджувала повагу до принципів загальнолюдської моралі: правди, справедливості, гуманізму, доброти, працелюбства (а.с.21 т.1). Факт роботи ОСОБА_5 на посаді вихователя ясла-садка №4 м. Синельникове підтверджується також копією її трудової книжки серії БТ-I №2263161 (а.с. 16-19 т.1).

Згідно представлених відповідачкою письмових доказів, вона працює, позитивно характеризується, добросовісно виконує свої батьківські обов»язки щодо сина ОСОБА_7; відповідачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16 (а.с. 41 у т. 1, а.с. 11, 65, 66, 199, 200, 201 т.2).

Кожною із сторін не заявлено про наявність у себе та у другої сторони схильності до зловживання спиртними напоями, щодо вживання наркотичних чи психотропних речовин, наявність психічних чи інших розладів здоров»я або захворювань, що перешкоджають спілкуванню з дитиною та участі у вихованні хлопчика.

Колегія приймає до уваги пояснення відповідачки та позивача про те, що дитина періодично хворіє на вірусні на респіраторні захворювання. Згідно копії довідки дитячої поліклініки багатопрофільної лікарні №1 від 11.03.2016 року, ОСОБА_7 на диспансерному обліку не перебуває (а.с. 68 у т. 2).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики дитини ОСОБА_7, вихованця КЗ освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №243 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради від 12.03.2016 року, хлопчик відвідує заклад з 10.03.2015 року, влаштуванням дитини опікувалася мати; психологічний розвиток дитини відповідає віковим особливостям, дитячий садок відвідує регулярно; емоційний стан дитини позитивний; мати дитини старанно виконує батьківські обовязки, постійно піклується про хлопчика: вчасно приводить і забирає його з дитячого садка; дитина має доглянутий вигляд, завжди охайно і добротно одягнений (а.с. 67, 202 т.2).

Згідно розподілу часу на процеси життєдіяльності дітей п»ятого року життя на 2016-2017 навчальний рік у КЗ освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №243 комбінованого типу», ранкова зустріч дітей відбувається з 7-30 год. до 8-30 год.; підготовка до денного сну та денний сон відбуваються у період з 13-00 год. до 15-00 год.; поступовий підйом здійснюється з 15-00 год. до 15-30 год.; з 15-30 год. до 16-30 год. відбувається полуденок, ігри, самостійна діяльність, індивідуальні та групові заняття; підготовка до прогулянки, прогулянка та повернення додому здійснюються у період з 16-30 год. до 17-30 год. (а.с. 198 у т. 2.).

Будь-які докази на підтвердження доводів відповідачки про те що після полуденка і до 17-30 год. кожного дня з понеділка по п»ятницю дитина відвідує розвиваючі кружки та навчання суду не представлені; клопотання про витребування таких доказів відповідачкою чи її представником не заявлені, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції. Більше того, зазначені твердження відповідачки спростовуються наведеним вище розподілом часу у дошкільному навчальному закладі, де, зокрема, чітко передбачено, що після полуденка, з 16-30 год., і до 17-30 год. відбувається підготовка дітей до прогулянки, прогулянка і повернення дітей додому, а індивідуальні та групові заняття дітей закінчуються о 16-30 год.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради №245 від 18.09.2015 року ОСОБА_2 встановлено порядок побачень із сином один раз на тиждень у вихідний день з 10-00 до 18-00 години у присутності матері ОСОБА_6 (а.с. 19-20 т.2).

Висновком органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, затвердженим рішенням виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради №279 від 22.09.2016 року, орган опіки вважає за доцільне встановити порядок побачень батьку ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_7 таким чином: чотири рази на місяць, у суботу з 10:00 год. до 18:00 год. в місцях, помешканнях та закладах, приналежних до обєктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоровя дитини та погодних умов у присутності матері ОСОБА_6; можливість відпочинку з метою оздоровлення сина вирішувати шляхом спільної домовленості з матірю дитини (а.с.181, 182-183 т.2).

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 150 СК України, яка передбачає обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, цією нормою права закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини та його право на особисте спілкування з дитиною, при цьому той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, таке рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод і суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частинами 1 та 2 ст. 257 СК України передбачено також, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Статтею 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Виходячи з інтересів дитини, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи вік дитини, особливості розвитку ОСОБА_7, графік відвідування ним дошкільного дитячого закладу, відсутність у дитини хронічних захворювань; приймаючи до уваги, що дитина має досвід періодичного спілкування зі своїм батьком, що визнано відповідачкою у судовому засіданні суду апеляційної інстанції; встановивши позитивні особистісні характеристики обох батьків і бабусі, які надані сторонами та перелічені вище, наявність у позивачів постійного місця проживання, враховуючи незлагоджені та конфліктні відносини між батьками щодо надання позивачу та позивачці можливості спілкування з дитиною та участі у його вихованні; приймаючи до уваги невстановлення судом обставин, що свідчили б про необхідність постійної присутності матері під час спілкування дитини з батьком та бабусею, - колегія дійшла висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог кожного з позивачів, визначення способу участі кожного з позивачів у вихованні сина, онука ОСОБА_7 шляхом встановлення:

-зустрічей батька з сином першого та третього тижня кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. суботи та з 19 год. 00 хв. суботи до 10 год. 00 хв. неділі включно у межах території України у присутності матері ОСОБА_6 до досягнення сином ОСОБА_8 пятирічного віку, а в подальшому без присутності матері;

-зустрічей батька з сином другого та четвертого четверга кожного місяця з 16 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. включно у межах м. Дніпро у присутності матері ОСОБА_6 до досягнення сином ОСОБА_8 пятирічного віку, а в подальшому без присутності матері;

-спільного відпочинку батька з сином двічі на рік (в зимовий та літній періоди), тривалістю не більше 15 діб кожний у межах території України, за попереднім узгодженням з матір»ю дитини часу та місця відпочинку, з урахуванням стану здоровя дитини, графіку його навчання та заходів щодо розвитку, у присутності матері ОСОБА_6 до досягнення сином ОСОБА_7 пятирічного віку, а в подальшому без присутності матері;

-зустрічей бабусі ОСОБА_5 з онуком ОСОБА_7 першої та третьої суботи кожного місяця з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. включно в межах території України у присутності матері ОСОБА_6 та батька ОСОБА_2 до досягнення дитиною ОСОБА_7 пятирічного віку, а в подальшому у присутності батька та без присутності матері.

Враховуючи відсутність фактів спілкування малолітнього ОСОБА_7 з бабусею протягом тривалого часу (з грудня 2014 року, згідно змісту позовної заяви ОСОБА_5В.), приймаючи до уваги вік хлопчина та виходячи з інтересів дитини, колегія вважає за необхідне визначити спілкування малолітнього ОСОБА_7 з бабусею у присутності батька ОСОБА_5, який є сином позивачки ОСОБА_17

Присутність матері під час спілкування дитини з батьком та бабусею до досягнення дитиною п»ятирічного віку зумовлена необхідністю адаптації хлопчика до більш щільного спілкування з батьком і бабусею, зокрема, за місцем їхнього проживання.

Приймаючи до уваги вік дитини, встановлення більшої кількості зустрічей з батьком протягом одного тижня не відповідатиме інтересам малолітнього, оскільки буде надмірно порушуватись звичний для хлопчика режим та порядок його щоденного життя.

Колегія критично оцінює висновок органу опіки щодо визначеного графіку спілкування малолітнього ОСОБА_7 з батьком кожної суботи з 10:00 год. до 18:00 год. лише у присутності матері ОСОБА_6 Так, необхідність постійної присутності матері органом опіки належним чином не обґрунтована. Висновок в частині тривалості часу побачень батька із сином по 8 год. кожної суботи з 10:00 год. до 18:00 год. не відповідає інтересам дитини та позивача, оскільки, враховуючи вік хлопчина, близько двох годин з вказаного часу повинні відводитись для денного сну малолітнього. Крім того, орган опіки, згідно наданого суду висновку, фактично залишив на розсуд батьків питання щодо спільного відпочинку батька з сином та не вирішив питання щодо періодичності і характеру спілкування бабусі з онуком.

Встановлений місцевим судом порядок спілкування дитини з батьком та бабусею кожної суботи місяця з 10-00 до 13-00 години та з 16-00 до 18-00 години є порушенням положень статей 141, 157 СК України, статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ (із змінами та доповненнями), відповідно до яких дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; визначена судом першої інстанції кількість годин для побачень не відповідає принципу рівності прав та обов»язків батьків у вихованні дитини. Крім того, місцевим судом встановлено одночасне спілкування хлопчика з батьком та бабусею, що може суттєво ускладнити виконання такого судового рішення у примусовому порядку. Судом першої інстанції не наведено належне обґрунтування необхідності присутності матері під час спілкування дитини з позивачами.

Крім того, місцевий суд безпідставно відмовив позивачу у визначенні порядку спільного відпочинку батька із сином, що суттєво порушує права позивача на участь у виховані, оздоровленні хлопчика, а також порушує права малолітнього на повноцінне спілкування з рідним батьком.

Посилання відповідачки на неможливість спілкування дитини з позивачем без її особистої присутності у зв»язку з тим, що у 2012 році під час ДТП, учасником якого був ОСОБА_5, загинула людина, - не спростовують викладених вище висновків апеляційного суду, оскільки, згідно представлених письмових доказів, що відповідають вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України та зазначені вище, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягався, винним у скоєні будь-якого злочину не визнавався.

Доводи відповідачки щодо безпідставного виготовлення позивачем повторного свідоцтва про народження ОСОБА_7 також не спростовують наведених вище висновків апеляційного суду щодо способу, порядку спілкування позивача з дитиною.

Задовольняючи позовну вимогу про скасування рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №245 від 18.09.2015 року щодо встановлення порядку побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_7, місцевий суд не навів відповідного правового обґрунтування та не перевірив належність способу захисту за вказаною позовною вимогою, адже, враховуючи зміст ст. 16 ЦК України, передбачена можливість звернення до суду із позовом про визнання відповідного рішення незаконним, а не його скасування.

Разом з тим, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про заборону ОСОБА_6 підбурювати малолітнього сина проти батька; зобовязання ОСОБА_6 негайно, але не пізніше двох календарних днів, письмово повідомляти ОСОБА_5 інформацію про зміну місця проживання дитини, місця перебування, місця навчання, а також тяжкі або тривалі захворювання сина; зобовязання відповідача узгоджувати з позивачем всі важливі питання, що стосуються виховання сина, в тому числі, але не виключно, відносно обрання дитячого садочка для сина, місця навчання сина, виду спорту, яким буде займатись син, часу та місця літнього і зимового відпочинку сина; зобовязання відповідача не перешкоджати батьку щоденно з 18-00 до 20-00 години спілкуватися з сином по телефону або через мережу Інтернет з використанням програми «Скайп»; та щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 в частині визначення спільного відпочинку бабусі з онуком щоліта протягом 10 днів. Рішення в частині відмови у задоволенні наведених позовних вимог підлягає залишенню без змін.

Колегія звертає увагу на наявність можливості звернення до суду з позовом щодо встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини, але за інших підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, керуючись положеннями ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг, часткового скасування оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги представників ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2016 року в частиніскасування рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №245 від 18.09.2015 року щодо встановлення порядку побачень ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначення способу участі ОСОБА_2, ОСОБА_5 у вихованні сина та онука, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом призначення днів побачень кожної суботи місяця з 10-00 до 13-00 години та з 16-00 до 18-00 години в місцях помешкання та закладах, приналежних до обєктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоровя дитини та погодних умов у присутності матері ОСОБА_6, скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення:

-зустрічей батька з сином першого та третього тижня кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. суботи та з 19 год. 00 хв. суботи до 10 год. 00 хв. неділі включно у межах території України у присутності матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення сином ОСОБА_7 пятирічного віку, а в подальшому без присутності матері;

-зустрічей батька з сином другого та четвертого четверга кожного місяця з 16 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. включно у межах м. Дніпро у присутності матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення сином ОСОБА_7 пятирічного віку, а в подальшому без присутності матері;

-спільного відпочинку батька з сином двічі на рік (в зимовий та літній періоди), тривалістю не більше 15 діб кожний у межах території України, за попереднім узгодженням з матір»ю дитини часу та місця відпочинку, з урахуванням стану здоровя дитини, графіку його навчання та заходів щодо розвитку, у присутності матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення сином ОСОБА_7 пятирічного віку, а в подальшому без присутності матері.

Визначити спосіб участі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у вихованні онука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення зустрічей бабусі з онуком першої та третьої суботи кожного місяця з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. включно в межах території України у присутності матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною ОСОБА_7 пятирічного віку, а в подальшому у присутності батька та без присутності матері.

В задоволенні позовної вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №245 від 18.09.2015 року щодо встановлення порядку побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді