Справа № 202/6265/15-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді Бєльченко Л.А.

при секретарі Скляр А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово- експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради, Дніпровська міська рада про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в :

Звернувшись до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 року з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради стягнуто на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9383,99грн., компенсацію у зв*язку з порушенням строків її виплати у розмірі 8557,99 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 грн. Проте виконати зазначене рішення не виявляється можливим, оскільки юридична особа боржник знаходиться в стані припинення та відсутнє майно і кошти на рахунках, на які можливо звернути стягнення.

З цих підстав просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення цих сум з Дніпропетровської міської ради та Департаменту житлового господарства, які є головними розпорядниками бюджетних коштів.

У судовому засіданні ОСОБА_2 - підтримав заяву.

Представник Дніпровської міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на те, що юридична особа - боржник не припинена та заявником не надано доказів неможливості виконання рішення суду. Крім того, притягнення до участі у виконавчому провадженні іншої особи як боржника не є зміною способу і порядку виконання рішення суду. Вважала, що права позивача міською радою порушені не були та законні підстави для стягнення коштів з інших осіб - міської ради та Департаменту житлового господарства відсутні. Просила в задоволенні заяви відмовити, в подальшому в судове засідання не зявилася.

Представники Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради та Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час і місце судового розгляду.

Суд, вивчивши обставини, викладені у заяві та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 року по справі № 202/6265/15-ц стягнуто з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 9387,35 грн., компенсацію у зв*язку з порушенням строків її виплати у розмірі 8557, 99 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 грн.

На підставі вказаного рішення 13 листопада 2015 року був виданий виконавчий лист, за яким 19.02.2016 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 50214573.

До теперішнього часу рішення суду не виконано.

Відповідно до статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 2 статті 373 ЦПК України також передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Стаття 373 ЦПК України не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, однак основними обставинами для цього слід вважати такі, що роблять виконання судового рішення неможливим чи ускладнюють його.

Між тим, заявником не було надано суду достатніх доказів наявності обставин, що роблять неможливим чи ускладнюють виконання рішення суду від 28 жовтня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 50214573, відкритого державною виконавчою службою на підставі виконавчого листа № 202/6265/15-ц, державним виконавцем не було вжито повного обсягу заходів, направлених на виконання судового рішення. Так, державним виконавцем були винесені лише постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на кошти боржника, які знаходяться на рахунках у банківських установах - ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «ОСОБА_4 Дніпро». Дані про те, що державним виконавцем вчинялися інші виконавчі дії з метою виконання рішення суду відсутні.

Отже, матеріали виконавчого провадження не містять об'єктивних даних неможливості виконання судового рішення.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 фактично ставить питання не про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення, а про стягнення раніше присуджених сум з інших юридичних осіб - Дніпропетровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради.

Проте Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради є самостійною юридичною особою, яка на даний час не ліквідована.

Суд враховує, що Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради взагалі не приймав участі у цивільній справі, позовних вимог до нього позивач не заявляв, а тому він не може набути статусу боржника.

Отже, законні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду шляхом проведення заміни боржника відсутні.

Суд вважає, що заявником не доведено існування обставин, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Відтак, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст.ст.210, 373 ЦПК України , суд-

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово- експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради, Дніпровська міська рада про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня його проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Бєльченко Л.А.