Провадження №2-о/522/105/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.

при секретарі Соболевій О.М.

за участю народних засідателів: Свінціцька Н.Д.,

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.16 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання померлою його дружини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки ОСОБА_4 Республіки.

Обґрунтовуючи цю заяву, заявник вказує, що девятого серпня 1989 року між ОСОБА_3 та заявником було укладено шлюб. Містом їх проживання був Бишкек, ОСОБА_4 Республіка.

24.12.2009 року ОСОБА_3 прибула до м. Одеси до своєї доньки, ОСОБА_5, громадянки ОСОБА_4 Республіки, яка мала право постійного проживання в Україні, та мешкала за адресою : АДРЕСА_1.

25.01.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були насильно захоплені у будинку 22 по вул. Посмітного в м.Одесі, посаджені в автомобіль та були відвезені на заздалегідь підготовлений склад, розташований у с.Богданівка Нижнесерогозського району Херсонської області.

26.01.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вдалося збігти зі складу та повідомити поліції про їх викрадення, однак їм не вдалося дочекатись приїзду поліції, так як вони були знов схоплені та насильно посаджені в автомобіль та відвезені в у невідомому напрямку.

По даному факту 19.04.2011 року старшим прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_6 було відкрито кримінальне провадження №060 за ч.2 ст.146 КК України за фактом незаконного позбавлення волі та викрадення.

Під час проведення досудового слідства та проведення оперативно-розшукових дій місцезнаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_5 встановити не вдалося.

З 26 січня 2010 року та до теперішнього часу нема жодних свідчень щодо місцезнаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_5, внаслідок чого вони можуть бути визнані безвісті відсутніми або померлими, ці обставини можуть бути підтвердженні матеріалами кримінальних справ №522/26233/12 та №522/23466/14, які були в провадженні Приморського районного суду м.Одеси.

19 серпня 2015 року Прокуратурою Одеської області було відкрито кримінальне провадження №0000539 за ч.2 ст.115 КК України.

Заявник до судового засідання зявився, просив провести судове засідання без фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 3ст. 49 ЦК України факт смерті підлягає державній реєстрації та обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути оголошена безвісно відсутньою , якщо на протязі одного року відсутні свідчення, щодо місця його знаходження.

Відповідно до розяснень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Пунктом першим глави п'ятої розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. за № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є : а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/0); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/0); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення архіву або органів СБУ у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 - 215, 223, 234, 251-256 ЦПК України, ст.ст.43,49 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_2 про визнання особи померлою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку ОСОБА_4 Республіки, померлою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня тримання копії цього рішення.

Суддя

Народні засідателі

31.01.2017