РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/2840/16-ц Провадження № 2/401/64/17

01 лютого 2017 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Страшні О.Е.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про накладення стягнення на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про накладення стягнення на спадкове майно після померлої ОСОБА_5, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Зазначила, що 16 квітня 2016 року в м. Світловодську померла її рідна сестра ОСОБА_5, та відкрилася спадщина у вигляді частки у спільній двокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Спадкоємцями є внуки спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які подали заяви приватному нотаріусу Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про прийняття спадщини. Будучи хворою сестра ОСОБА_5 проживала та знаходилася на повному її позивачки, матеріальному утриманні. Вона витратила на утримання, лікування сестри ОСОБА_5 та сплату за неї комунальних послуг 20000 грн., та після смерті сестри витратила особисті кошти на організацію і проведення похорон. В звязку з тим, що спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовилися сплатити грошову компенсацію понесених витрат відносно покійної сестри, посилаючись на ст.1282 ЦК України вона просить суд накласти стягнення на спадкове майно у вигляді частки у праві спільної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, яке спадкується в натурі спадкоємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після померлої 16 квітня 2016 року ОСОБА_5, з метою погашення боргу спадкодавця за рахунок спадкового майна та задоволення її вимог.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_2 підтримали позовну заяву з підстав у ній викладених.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили написання ОСОБА_5 30 березня 2016 року розписки про її зобовязання повернути борг ОСОБА_1 в розмірі 20000 грн. Крім цього, свідки підтвердили, що ОСОБА_1 забрала з лікарні та надала свою квартиру де, з грудня 2015 року по квітень 2016 року, утримувала та доглядала свою хвору сестру ОСОБА_5 до квітня 2016 року.

В судовому засіданні досліджено надані позивачкою докази: копія паспорта позивачки, копії свідоцтв про народження та укладення шлюбу ОСОБА_10, ОСОБА_11, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5, копія свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 від 22 грудня 2005 року, копії документів, якими позивачка доводила наявність перед нею боргу її сестри ОСОБА_5 (а.с.3-35), копія розписки ОСОБА_5 від 30 березня 2016 року про визнання нею боргу в розмірі 20000 грн. перед ОСОБА_1 (а.с.19).

З письмової відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_6 від 25 жовтня 2016 року видно, що 20 квітня 2016 року заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16 квітня 2016 року, за заявою її внука ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_4. Своїми заявами про прийняття спадщини спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли всю спадщину де б вона не була і з чого б вона не складалася після смерті баби ОСОБА_5 Інформація про склад спадкового майна та його вартість в спадковій справі відсутня.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідачів, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд дійшов до таких висновків.

Так, з досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_5, є рідною сестрою позивачки ОСОБА_1, матірю ОСОБА_12, який помер у 2014 році, та бабою відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

16 квітня 2016 року ОСОБА_5 померла.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_5 не складала.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_5, її онуки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також мати відповідачів ОСОБА_13 є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На час смерті разом з ОСОБА_5 проживав онук ОСОБА_3, а ОСОБА_4 з бабою не проживала.

20 квітня 2016 року заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16 квітня 2016 року, за заявою її внука ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_4. Своїми заявами про прийняття спадщини спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли всю спадщину де б вона не була і з чого б вона не складалася після смерті баби ОСОБА_5

Статтями 1297 та 1299 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тощо. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (частини 1 - 3 статті 212 ЦПК України).

За життя у спадкодавця ОСОБА_5 утворилися борги перед сестрою ОСОБА_1 в звязку з чим 30 березня 2016 року ОСОБА_5 була складена розписка про визнання боргу в розмірі 20000 грн. та зобовязання його повернути.

Вказаний факти позивачка довела письмовими доказами, та його підтвердили в судовому засіданні свідки.

Надані позивачкою докази є належними та допустимими, а тому переконливо доводять ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, і відповідачами вони не спростовані.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За життя ОСОБА_5 не здійснила повернення свого боргу ОСОБА_1

Відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_5, тому до них перейшли й обовязки померлої, а саме повернення боргу.

На звернення ОСОБА_1 про повернення боргу спадкодавця відповідачі, як спадкоємці після ОСОБА_5, вимоги ОСОБА_1 не задовольнили.

Отже, між сторонами виник спір про задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця.

Порядок предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюється нормами ст.ст.1281, 1282, 1232 ЦК України.

Згідно ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги, а відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Протягом строків, передбачених частинами 2 і 3 ст. 1281 ЦК, кредитори спадкодавця вправі лише заявити спадкоємцям або нотаріусу за місцем відкриття спадщини про свої претензії. Саме ж задоволення таких вимог відбувається вже після прийняття спадщини спадкоємцями і не раніше спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або одержання ними свідоцтва про право на спадщину.

Обов'язки спадкодавця, як і його права, за правилами універсального наступництва переходять безпосередньо до спадкоємців і не можуть перейти до третіх осіб.

Спадкоємці несуть відповідальність за зобов'язаннями спадкодавця в межах дійсної вартості спадкового майна, що перейшло до нього. При цьому під дійсною вартістю спадкового майна розуміється ринкова грошова оцінка його на момент відкриття спадщини.

За наявності кількох спадкоємців кожен з них відповідає за борги спадкодавця пропорційно до одержаної ними частки у спадковому майні. Якщо до спадкоємців перейшли не ідеальні (у дробах) частки у спадщині, а реальні - чітко визначене у заповідальному розпорядженні майно, потрібна пропорція вираховується шляхом встановлення того співвідношення, у якому вартість цієї речі знаходиться із вартістю спадкової маси.

Таким чином, відповідальність спадкоємців за борги спадкодавця носить частковий характер і обмежується вартістю майна, успадкованого цією особою.

За загальним правилом вимоги кредитора задовольняються спадкоємцями у грошовій формі шляхом одноразового платежу, причому кредитор вправі наполягати на виконанні зобов'язання за рахунок спадкового майна саме цим способом, а при відмові спадкоємця - звернутися до суду за захистом своїх прав. Проте у деяких випадках (зокрема, у разі, коли змістом невиконаного спадкодавцем зобов'язання є не сплата грошей, а виконання певних дій, надання послуг тощо) кредитор більше заінтересований у виконанні зобов'язання саме у тій формі, у якій воно існувало за життя спадкодавця. Тому договором між спадкоємцем, частка якого обтяжена зобов'язанням, і кредитором може бути передбачений інший спосіб і порядок виконання зобов'язання.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Крім цього, відповідно до статті 1232 ЦК України спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Судом встановлено, що відповідачі спадщину після ОСОБА_5 прийняли, а позивач пред'явив свої вимоги до спадкоємців своєчасно у встановленому законом порядку.

Суд вважає доводи позивача, якими обґрунтовані позовні вимоги, переконливими та доведеними, відповідачами вказані доводи не спростовано, а тому позовні вимоги з вищевикладених підстав підлягають задоволенню.

Позивачкою при зверненні до суду понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 551,20 грн., та 275,60 грн. (а.с.1,53), а тому, в силу ст.88 ЦПК України вказані судові витрати слід стягнути з відповідачі на користь позивачки в рівних частках.

Керуючись ст.ст.1232, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 27, 60, 61, 88, 213 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про накладення стягнення на спадкове майно задовольнити.

Накласти стягнення на спадкове майно у вигляді частки у праві спільної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, яке передано в натурі спадкоємцям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після ОСОБА_5, яка померла 16 квітня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 413 грн. 40 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_14