Провадження № 2/219/285/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Кудла Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, згідно якої він просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 24 листопада 2013 року. Зазначає, що 15.12.2012 року померла його мати - ОСОБА_3, 24.11.2013 року помер батько ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та забудовами за адресою: Донецька область, м. Бахмут, пров. Щедрий (раніше пров. Калініна), буд. № 26, зазначений будинок належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1980 року, виданого на підставі рішення виконкому Артемівської міської рад народних депутатів № 597 від 19.12.1979 року. Згідно заповіту від 13.01.2004 року, який посвідчений нотаріально, ОСОБА_2 заповів йому житловий будинок з усіма надвірними спорудами та забудовами, який знаходиться за адресою: Донецька область, м.Бахмут (раніше Артемівськ), пров. Щедрий (раніше Калініна), буд. № 26. Однак після смерті батька він виїхав проживати до Російської Федерації, пізніше, коли розбирав речі батька знайшов заповіт на своє імя та вважав, що при наявності заповіту він має право у будь-який час оформити спадщину, оскільки інших спадкоємців не має. Крім того, проведення на території Донецької області антитерористичної операції та бойових дій ускладнило його звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 24.11.2013 року.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з тим, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду (а.с.28).

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за зазначеною адресою (а.с.4,9,10,11).

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1980 року, виданого на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради народних депутатів № 597 від 19.12.1979 року, міський відділ комунального господарства м. Артемівська Донецької області, посвідчує, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м. Артемівську по пров. Калініна за № 26 дійсно належить ОСОБА_2 на праві особистої власності та записаний в реєстрову книгу № 25 за реєстровим № 8198 27.03.1980 року (а.с.12-13).

Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, пров. Калініна 26, власником зазначеного будинку є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1980 року (а.с.14-18).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, серія І-НО № 743854, ОСОБА_2 помер 24.11.2013 року, про що 25.11.2013 року було складено відповідний актовий запис № 1036 (а.с.19,38).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 18.12.2012 року, серія І-НО № 669986, ОСОБА_3 померла 15.12.2012 року, про що було складено відповідний актовий запис № 1185 (а.с. 20,39).

Згідно заповіту від 13.01.2004 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкав в м. Артемівську Донецької області по пров. Калініна, буд. 26, справжнім заповітом зробив наступне розпорядження: на випадок його смерті належний йому на праві особистої власності жилий будинок з усіма надвірними спорудами та забудовами, що розташований в м. Артемівську, пров. Калініна, 26 заповів синові ОСОБА_1, який посвідчено державним нотаріусом Першої артемівської нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 2-77 (а.с.21, 36).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Артемівським міським бюро РАЦС Донецької області 22.03.1962 року, серія ІV-УР № 922169, ОСОБА_1 народився 7 березня 1962 року, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 242 (а.с.22-23).

Відповідно до листа завідувача Першої Бахмутської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 12.01.2017 року № 31/01-17, за даними Спадкового реєстру (інформаційна довідка № 46410374 від 12.01.2017 року), згідно даних зі Спадкового реєстру спадкова справа на майно ОСОБА_2, який помер 24.11.2013 року, не відкривалась, ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповітів вказаною особою був укладений заповіт (а.с.35-37).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом достовірно встановлено, що позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини оскільки після смерті батька виїхав до Російської Федерації та вважав, що при наявності заповіту він має право у будь-який час оформити спадщину. Крім того, проведення на території Донецької області антитерористичної операції та бойових дій ускладнило його звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднювали позивачеві можливість подання заяви про прийняття спадщини в строк, визначений законом.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому суд визначає позивачу спадкоємцю за заповітом додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 24 листопада 2013 року, терміном три місяці з моменту набрання чинності рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Суддя

ОСОБА_6