Ухвала іменем україни 15 березня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Коротуна В.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», ОСОБА_3 про припинення поруки, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Трофімця Юрія Ігоровича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду

м. Києва від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»

(далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду із указаним позовом та, з урахуванням збільшення позовних вимог, просило стягнути солідарно з

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором

№ 28.4.1/АК-180.07.2 від 11 квітня 2007 року в розмірі 14 155,38 дол. США та 282 102 грн 65 коп.

Позивач зазначав, що 11 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 28.4.1/АК-180.07.2, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 12 015 дол. США зі сплатою 09 % річних та строком повернення до 11 квітня 2015 року.

На забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, 11 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки.

27 листопада 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 28.4.1/АК-180.07.2 від 11 квітня 2007 року, за умовами якої процентна ставка за користування кредитом становила 11 % річних.

Позивач вказував, що ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 12 червня 2015 року становила 14 155,38 дол. США та 282 102 грн 65 коп.

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Родовід Банк» про припинення поруки, обґрунтовуючи його тим, що збільшення процентної ставки за кредитним договором відбулося за відсутності згоди поручителя, а тому на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України його порука є припиненою.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» суму боргу за тілом кредиту в розмірі 9 279,73 дол. США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становило 197 287 грн 05 коп., заборгованість за процентами в розмірі 2 586,93 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становило 54 998 грн 13 коп., суму простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 6 183 грн 37 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі

1 944,71 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становило 41 344 грн 53 коп., пеню за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1 047,24 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становило 22 264 грн 32 коп., 3 % річних від суми простроченого кредиту в розмірі 113,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становило 2 406 грн 84 коп., 3 % річних від суми прострочених процентів в розмірі

59,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становило 1 264 грн 75 коп., 3 % річних від суми простроченої оплати за обслуговування кредиту в розмірі 115 грн 97 коп., суму інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості щодо плати за обслуговування кредиту в розмірі 1 924 грн 97 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Родовід Банк» - Трофімець Ю.І., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Родовід Банк».

Рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 не оскаржуються, а тому не підлягають перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_3 не виконано свої зобов'язання за кредитним договором, а тому заборгованість зі сплати кредиту підлягає стягненню в солідарному порядку з боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 Водночас, враховуючи пропуск ПАТ «Родовід Банк» строків загальної та спеціальної позовної давності, про застосування яких заявлено відповідачем у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» заявлених в межах строків позовної давності.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Судами встановлено, що 11 квітня 2007 року між ПАТ «Родовід банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 28.4.1/АК-180.07.2, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 12 015 дол. США зі сплатою 09 % річних та строком повернення до 11 квітня 2015 року.

На забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, 11 квітня 2007 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався відповідати солідарно та в повному обсязі за зобов'язаннями ОСОБА_3 по кредитному договору № 28.4.1/АК-180.07.2 від 11 квітня

2007 року.

27 листопада 2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 28.4.1/АК-180.07.2 від

11 квітня 2007 року, за умовами якої процентна ставка за користування кредитом становила 11 % річних.

Звертаючи до суду із даним позовом ПАТ «Родовід Банк» зазначало, що ОСОБА_3 з січня 2009 року своїх зобов'язань за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 12 червня 2015 року становила 14 155,38 дол. США та 282 102 грн 65 коп.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК Українипередбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони погодили строк дії кредитного договору - до 11 квітня 2015 року. При цьому позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) до

10 числа кожного місяця в розмірі 143 дол. США.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що оскільки ОСОБА_3 з січня 2009 року перестав сплачувати кошти в рахунок погашення кредиту та процентів за ним, які зобов'язувався погашати щомісячно, а позов поданий лише 10 жовтня

2014 року, вимоги ПАТ «Родовід Банк» про стягнення заборгованості щодо сплати процентів, 3 % річних, комісії та інфляційних втрат за період з 01 січня 2009 року по 10 жовтня 2011 року заявлені поза межами загального строку позовної давності, а щодо сплати пені за період з 01 січня 2009 року по

10 жовтня 2013 року - поза межами спеціального строку позовної давності. При цьому враховуючи наявність заяви відповідача про застосування строків позовної давності, законним та обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» в повному обсязі.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Суди попередніх інстанцій вірно визначились із характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, надали їм правову оцінку, правильно застосували норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Родовід Банк».

Докази та обставини, на які посилається представник ПАТ «Родовід Банк» - Трофімець Ю.І. у касаційній скарзі, були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій та при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Трофімця Юрія Ігоровича відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2016 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Т.О.Писана

О.В. Попович