Справа № 760/3873/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 березня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

26 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2015 року між нею і ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно умов якого вона передала, a відповідач прийняв та зобов'язався не пізніше 12 грудня 2015 року повернути грошові кошти в сумі 30000 гривень, що дорівнює 1305 доларів США.

ОСОБА_2 борг у визначений договором строк не повернув, тому вона просить з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог (а.с. 19-23) ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 31710 гривень, три проценти річних за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 421 гривні 64 копійок (на підставі ст. 625 ЦК України) та проценти за користування позикою в розмірі 6008 гривень 21 копійку (на підставі ст. 1048 ЦК України).

Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Зазначила, що пред'явлений позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Суд за письмової згоди сторони позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (позикодавець) передала ОСОБА_2 (позичальник) грошові кошти у сумі 30000 гривень зі строком повернення до 12 грудня 2015 року.

На підтвердження своїх позовних вимог щодо укладення зазначеного договору позики, ОСОБА_1 надала суду копію розписки ОСОБА_2 про отримання відповідачем грошових коштів (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Сторона позивача посилається на те, що відповідач борг як у визначений договором строк не повернув.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Будь-яких доказів на підтвердження факту повернення коштів суду не надано.

Частинами 1-4 ст. 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення суми боргу в розмірі 30000 гривень ґрунтується на законі.

Позивач також просить стягнути з відповідача проценти на підставі ст. 1048 ЦК України в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в сумі 6008 гривень 21 копійки.

Разом з тим, частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У цей період облікова ставка Національного банку України становить: з 13 грудня 2015 року по 17 грудня 2015 року - 22 %, з 18 грудня 2015 року по 28 січня 2016 року - 22 %, з 29 січня 2016 року по 03 березня 2016 року - 22 %, з 04 березня 2016 року по 21 квітня 2016 року - 22 %, з 22 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року - 19 %, з 27 травня 2016 року по 31 травня 2016 року - 18 %.

За період з 13 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року з урахуванням зміни розміру облікової ставки Національного банку України у відповідні періоди розмір процентів на суму боргу 30000 гривень складає 2983 гривні 47 копійок, тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню частково.

Також позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних та інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути ці суми за період з 13 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року.

Сукупний індекс інфляції за період прострочення з 13 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року складає 1,059 %. Інфляційне збільшення суми боргу становить 1768 гривень 52 копійки. Позивач просить стягнути меншу суму - 1710 гривень, тому така вимога підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Термін прострочення сплати коштів за договором позики складає 171 день. Отже, сума трьох процентів річних складає 421 гривню 64 копійки.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись статтями 192, 193, 509, 526, 530, 533, 551, 625, 1046-1051 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30000 гривень боргу, проценти в розмірі 2983 гривні 47 копійок, інфляційні втрати в розмірі 1710 гривень, три проценти річних в розмірі 421 гривні 64 копійки та 551 гривню 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: