Справа № 303/4734/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 квітня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 липня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановила:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що ним та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №MKA0GA від 14.05.2008 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 по вищезазначеному кредитному договору, 14.05.2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки згідно яких поручитель ОСОБА_2 зобов'язалася перед Банком солідарно з позичальником ОСОБА_3 відповідати за зобовязання позичальника щодо сплати кредиту, відсотків та можливих штрафних санкцій. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за договором станом на 26 травня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 83290,95 доларів США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 759937, 86 грн., з яких : заборгованість за кредитом 18 077,71 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 13 599,20 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 3 383,92 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязаннь за договором 44 252,62 доларів США, а також штрафи відповідно до догоговору: штраф (фіксована частина) 11.83 доларів США, штраф (процентна складова) 3 965,67 доларів США. Враховуючи вищенаведені обставини, просила стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вказану суму боргу.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 липня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку суму заборгованості в розмірі 83 290,95 доларів США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 759 937, 86 грн. за кредитним договором №MKA0GA від 14.05.2008 року та судові витрати в розмірі 3 654 грн. 00 коп. В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у відшкодуванні витрат, повязаних з розглядом справи та ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути з Банку на її користь судові витрати у розмірі 11 330 грн. Зокрема, вказує на те, що судом безпідставно не враховано про понесення нею витрат на правову допомогу у розмірі 9360 грн. та 1970 грн. витрат за оплату вартості експертизи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

З апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови відповідачу у відшкодуванні витрат, повязаних з розглядом справи у розмірі 11 330 грн., з яких 9360 грн. витрат на правову допомогу та 1970 грн. витрат, повязаних з проведенням судової експертизи, а відтак колегія суддів згідно приписів ст.303 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні витрат на правову допомогу та витрат, повязаних з проведенням судової експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що договір поруки припинений рішенням апеляційного суду, а не внаслідок проведеної експертизи призначеній у даній справі.

З таким висновками суду не погоджується колегія суддів, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Встановлено, що між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №MKA0GA, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 19780,73 дол. США строком до 11 травня 2018 року, зі сплатою річних відсотків за користування кредитом.

У забезпечення виконання боргових зобов'язань за вказаним вище кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 14 травня 2008 року було укладено договір поруки, згідно якого договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

У звязку з неналежним виконанням зобовязань за вказаним кредитним договором станом на 26 травня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 83290,95 доларів США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 759 937, 86 грн., яку Банк просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В ході розгляду даної справи, 28.10.2015 року відповідачем ОСОБА_2 було подано до суду першої інстанції клопотання про проведення експертизи щодо належності її підпису в договорі поруки (а.с.70).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року призначено по справі почеркознавчу експертизу,оплату за проведення якої покладено на відповідача ОСОБА_2 і така нею в розмірі 1970 грн. оплачена (а.с.73,82-92).

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 21 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Банку про визнання договору поруки припиненим - визнано припиненою поруку за договором поруки від 14 травня 2008 року, укладеним між ОСОБА_2 до Банку на забезпечення кредитного договору №MKA0GA від 14.05.2008 року (а.с.182-185).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 27 липня 2016 року позовні вимоги Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку суму заборгованості в розмірі 83 290,95 доларів США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 759 937, 86 грн. за кредитним договором №MKA0GA від 14.05.2008 року та судові витрати в розмірі 3 654 грн. 00 коп. В решті заявлених вимог відмовлено.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що в заявленому позові Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором відмовлено, і рішення суду у даній справі ухвалено на користь ОСОБА_2

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.79 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема: витрати на правову допомогу; витрати,пов'язані з проведення судових експертиз.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України: витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Як зазначено в роз'ясненнях, викладених у п. 48 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (надалі Постанова), підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї Постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Матеріалами справи доведено, що у даній справі відповідачем ОСОБА_2 понесені і документально підтверджені належними і допустимими доказами, зокрема укладеним з адвокатом ОСОБА_4 договором про надання юридичних послуг від 10.08.2015 року, Актом №1 здачі-приймання наданих послуг та розрахунковою квитанцією №335718 судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в суді першої інстанції у загальному розмірі 9360грн., а також витрати, повязані з проведенням почеркознавчої експертизи в розмірі 1970 грн. (а.с 73,82-92, 176-180).

Суд першої інстанції не врахував вище наведені обставини справи та вимоги закону і дійшов помилкових висновків про відмову у стягненні зазначених судових витрат на користь відповідача ОСОБА_2Д

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині вирішення судових витрат зміні з підстав, передбачених ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія судді,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 липня 2016 року в частині вирішення судових витрат змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 9360 грн. та витрати, повязані з проведенням експертизив розмірі 1970 грн.

Рішеннянабирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді