УХВАЛА

іменем україни

25 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третя особа - закрите акціонерне товариство «Полісся-92», про визнання договору іпотеки дійсним; за позовом закритого акціонерного товариства «Полісся-92» до ОСОБА_3, акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно та визнання договору іпотеки недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 5 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати дійсним договір іпотеки, укладений 5 вересня 2007 року між ним та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), згідно з умовами якого він передав в іпотеку банку нежитлове приміщення (приміщення магазину) по АДРЕСА_1 на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним 5 вересня 2007 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк».

У березні 2009 року Закрите акціонерне товариство «Полісся-92» (далі - ЗАТ «Полісся-92») звернулось до суду із зустрічним позовом, в якому просило витребувати у ОСОБА_3 приміщення магазину по АДРЕСА_1, та повернути його у власність ЗАТ «Полісся-92», посилачись на те, що ОСОБА_3 не був власником майна на момент передачі цього нерухомого майна в іпотеку.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2009 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ЗАТ «Полісся-92» задоволено частково.

Витребувано у ОСОБА_3 нежиле приміщення магазину, розташованого по АДРЕСА_1.

Визнано за ЗАТ «Полісся-92» право власності на вказане нежиле приміщення.

У задоволенні позовних вимог ЗАТ «Полісся-92» про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено.

Не погоджуючись із указаним вище рішенням суду, ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 5 квітня 2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2009 року закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Закриваючи апеляційне провадження та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив із того, що вона не брала участі у розгляді справи, суд питання про її права та обов'язки не вирішував, а вона не довела порушення її прав оскаржуваним рішенням суду першої інстанції.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, ст. 13 ЦПК України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, ОСОБА_4 вказувала на те, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про її права й обов'язки. Так, з 25 жовтня 1970 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 За час шлюбу, а саме - 5 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу, згідно з умовами якого ОСОБА_3 придбав приміщення магазину по АДРЕСА_1, а тому спірне нежитлове приміщення є спільною сумісною власністю подружжя, її та ОСОБА_3

Поза увагою апеляційного суду залишилися положення ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, відповідно до яких встановлено презумпцію дії режиму спільної сумісної власності щодо майна подружжя, набутого ним за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 60 СК України спільна сумісна власність подружжя виникає на підставі закону з одного лише факту перебування у шлюбі, а тому не потребує додаткового доказування.

Апеляційний суд не взяв до уваги зазначені норми матеріального та процесуального права, належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 та дійшов помилкового висновку, що рішенням суду першої інстанції про витребування у ОСОБА_3 нежилого приміщення магазину, розташованого по АДРЕСА_1, та визнання за ЗАТ «Полісся-92» права власності на вказане нежиле приміщення не впливає на її права.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 342 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 5 квітня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта