Справа № 128/459/17
04 квітня 2017 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,
за участі секретаря Бабенкова Г.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В судове засідання 04.04.2017 року сторони по справі не зявились.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 до позовної заяви долучив письмове клопотання про розгляд справи без його участі, в клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує.
Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 10.03.2017 року, 21.03.2017 року та 04.04.2017 року не зявлялась без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи у її відсутність або про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило.
З огляду на зазначене вище, за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку представника позивача, викладену у письмовому клопотанні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що 20.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надавав відповідачу кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач прийняла на себе відповідні зобовязання щодо порядку повернення коштів банку.
Укладення вищезазначеного договору підтверджується заявою на отримання кредитних коштів за підписом відповідача від 20.12.2012 року, Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.5, 6-7, 8-31), що відповідає ст.634 ЦК України.
Пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
У відповідності до вимог ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Позивач свої зобовязання по наданню в кредит відповідачу відповідних коштів виконав шляхом відкриття карткового рахунку, на який надав відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Заперечень щодо вказаних обставин, встановлених судом, відповідач не надала, не дивлячись на пропозицію, викладену в ухвалі суду від 02.03.2017 року.
В результаті такого прострочення відповідач істотно порушила умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту.
Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню.
Також відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № PROM4BQ70S від 14.02.2017 року сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. (а.с.37), тому зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526, 530, 629, 634, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 158, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська