1Справа № 335/7848/15-ц 4-с/335/3/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна боржника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргами на постанову державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі Відділ ДВС) ОСОБА_2 про арешт майна боржника від 21.11.2016 та бездіяльність вказаного державного виконавця щодо завершення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого за наслідками розгляду цивільної справи № 335/7848/15-ц на підставі заочного рішення суду від 09.12.2015.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня 2016 р. скарги обєднані в одне провадження.

Ухвалою суду від 01.02.2017 за заявою представника боржника залишено без розгляду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність вказаного державного виконавця щодо завершення виконавчого провадження.

Отже, в межах даної справи судом розглядається скарга ОСОБА_3 на державного виконавця Відділу ДВС ОСОБА_2 про арешт майна боржника.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначила, що на виконанні у Відділі ДВС знаходиться виконавчий лист № 335/7848/15-ц, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на підставі заочного рішення від 09.12.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області суми спричиненої шкоди у розмірі 18 609,44 грн. В межах виконавчого провадження державним виконавцем Харченко О.Г. 21.11.2016 прийнято постанову про арешт майна боржника в межах суми стягнення у розмірі 20 711,96 грн. Проте, склавши суму боргу та суму виконавчого збору, сума стягнення повинна складати 20 470,38 грн. ОСОБА_1 звернулась до державного виконавця із письмовим повідомленням про касаційне оскарження заочного рішення Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя та заявою про зупинення виконавчого провадження, але державний виконавець у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовила. Крім того, 25.11.2016 ОСОБА_1 сплатила суму боргу 18 609,44 грн. та виконавчого збору 1 860,94 грн. Проте, 29.11.2016 при ознайомленні із виконавчим провадженням представником ОСОБА_1 було виявлено, що вказаний арешт майна не скасовано. З наведених підстав, просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу ДВС ОСОБА_2 про арешт майна боржника від 21.11.2016.

У судове засідання учасники процесу не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Від представника боржника та субєкта оскарження надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути скарги ОСОБА_1 за їх відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

Постановою старшого державного виконавця Відділу ДВС ОСОБА_2 від 04.11.2016 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 335/7848/15-ц, 2/335/1904/2015, виданого 25.10.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області суми спричиненої шкоди у розмірі 18 365,84 грн., судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 243,60 грн., а всього 18 609,44 грн. Також у зазначеній постанові вказано про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1 860,94 грн. (арк. справи 8).

21.11.2016 старшим державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_2 прийнято постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт та заборону відчуження на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 20 711,96 грн.

Як передбачено вимогами частин першої третьої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У скарзі представник боржника посилається на те, що сума, в межах якої накладено арешт, перевищує розмір стягнутої суми та виконавчого збору.

В цей же час, представником боржника не враховано, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, а не лише суми стягнення та виконавчого збору.

Будь-яких інших порушень вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про арешт майна боржника судом не встановлено.

Суд вважає такими, що не обґрунтовують незаконність постанови про арешт майна боржника посилання представника боржника на те, що ним подано касаційну скаргу на рішення суду, а також заяву про зупинення виконавчого провадження, оскільки ці події мали місце вже після прийняття постанови про арешт майна боржника.

Що стосується сплати 25.11.2016 представником боржника коштів на виконання рішення суду, то цей факт також мав місце вже після винесення спірної постанови. Крім того, як було встановлено під час розгляду скарги, боржником кошти були внесені не на належний рахунок Відділу ДВС, які в подальшому боржникові були повернуті банківською установою.

Інші доводи скарги ОСОБА_1 на постанову про арешт майна боржника зводяться до того, що державний виконавець повинна була самостійно скасувати цей арешт. Проте, зміст вимог скарги становлять вимоги про визнання незаконною та скасування саме постанови про арешт майна боржника, а не про визнання протиправними дій чи бездіяльності державного виконавця щодо не скасування арешту. Крім того, представником ОСОБА_1 подано заяву про залишення без розгляду скарги про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо не завершення виконавчого провадження, внаслідок чого ухвалою суду від 01.02.2017 цю скаргу залишено без розгляду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає скаргу ОСОБА_1 такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 210, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна боржника.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова