№ 336/1878/17
пр. № 2/336/1358/2017
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом ОСОБА_2, вказавши, що позивачеві на праві власності належить будинок № 21 по пров. Відрадному у м. Запоріжжя, в якому мешкає позивач та його батько ОСОБА_3 Також в будинку зареєстрована проживаючою, але фактично не мешкає з 2015 року колишня дружна позивача ОСОБА_2 По суті вимог позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: м. Запоріжжя, пров. Відрадний, 21.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на ст. 405 ЦК України, частина друга якої визначає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, обґрунтовуючи порушення своїх прав, ОСОБА_1 вказує, що він є власником будинку, натомість жодного правовстановлюючого документу, який би цей факт підтверджував, до позовної заяви не надає, про наявність такого документу не зазначає.

Суд звертає увагу на те, що витяг про реєстрацію права власності, копію якого позивачем до позовної заяви не додано, не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує факт реєстрації права у відповідному реєстрі, а не наявності самого прав власності.

Таким чином, позивачем в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, зокрема, не надано документів та не зазначено якими саме документами підтверджується право власності позивача на будинок.

Крім того, позивач вказує, що в будинку також мешкає і ОСОБА_3, натомість в якості третьої особи без самостійних вимог цю особу не вказує.

Також в позовній заяві позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку.

Житловим приміщенням відповідно до визначення чинного законодавства є опалюване приміщення, розташоване у надземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання.

Однак позивач не вказує якого саме житлового приміщення в будинку стосуються заявлені вимоги.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно уточнити позовні вимоги, вказавши яким саме житловим приміщенням в будинку позивач просить визнати відповідача таким, що позбавлений права користування; вказати усіх осіб, на права або обов'язки яких щодо однієї із сторін може вплинути рішення в справі; надати бо зазначити докази того, що позивач є власником житлового будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк