Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 22-ц/778/247/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором про надання споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 23 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_6 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк передав йому грошові кошти у розмірі 27 тис. доларів США, зі сплатою 12,9 % річних, строком до 23 листопада 2028 року. 23 листопада 2007 року на забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобовязався солідарно з ОСОБА_6 відповідати перед банком за виконання зобовязання по вказаному кредитному договору.

Відповідачі взяті на себе зобовязання не виконали, на вимоги не реагували, унаслідок чого станом на 22 серпня 2014 року виникла заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 17 037 доларів 30 центів США, що за курсом Національного банку України становить 223 406 грн 53 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 14 613 доларів 04 центи США, що за курсом Національного банку України становить 191 617 грн 72 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 2 230 доларів 90 центів США що за курсом Національного банку України становить 29 253 грн 32 коп.; пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 193 долари 36 центів США, що за курсом Національного банку України становить 2 535 грн 49 коп.

З урахуванням наведеного ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 заборгованість за вказаним договором про надання споживчого кредиту у розмірі 17 037 доларів 30 центів США.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 17 037,30 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1 117,04 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1 117,04 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову про солідарне стягнення заборгованості з неї.

В частині задоволення позову до ОСОБА_6 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В силу ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позов ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив із того, що позичальник і поручитель свої зобовязання за договором про надання споживчого кредиту та договором поруки не виконали, що є підставою для солідарного стягнення з них заборгованості за вищевказаним договором.

Проте повністю погодитись із таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом установлено, що 23 листопада 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк передав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 27 тис. доларів США, зі сплатою 12,9 % річних, строком до 23 листопада 2028 року. 23 листопада 2007 року на забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобовязався солідарно з ОСОБА_6 відповідати перед банком за виконання зобовязання по вказаному кредитному договору.

21 липня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» надіслано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вимогу про дострокове повернення кредиту та процентів у звязку з неналежним виконанням умов договору про надання споживчого кредиту, в яких вказано про добровільне погашення протягом 31 дня з моменту отримання даної вимоги простроченого основного боргу, відсотків та пені. У разі непогашення поверненню підлягає весь кредит достроково на 32 день з дня отримання вимоги.

ПАТ «УкрСиббанк» указувало про те, що Хассай Ю.В. та Гавва С.Ю. його вимогу не виконали, унаслідок чого станом на 22 серпня 2014 року виникла заборгованість за договором про надання споживчогокредиту у розмірі 17 037 доларів 30 центів США, що за курсом Національного банку України становить 223 406 грн 53 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 14 613 доларів 04 центи США, що за курсом Національного банку України становить 191 617 грн 72 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 2 230 доларів 90 центів США, що за курсом Національного банку України становить 29 253 грн 32 коп.; пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 193 долари 36 центів США, що за курсом Національного банку України становить 2 535 грн 49 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Судом установлено, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється. Відповідачі не виконували взяті на себе зобовязання за спірним договором про надання споживчого кредиту з липня 2013 року, оскільки останній платіж гна погашення заборгованості було внесено 10.07.2013 року. Вказана обставина не оспорювалась сторгонами.

Таким чином, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Банк звернувся до суду з позовом в тому числі і до поручителя лише на початку вересня 2014 року, тобто поза межами шестимісячного строку.

Дія договору поруки на момент пред'явлення позову вважається припиненою, а тому підстав для солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя не вбачається.

Зазначений правовий висновок Верховного суду України викладений у постановах від 8 жовтня 2014 року у справі № 6-128цс14, який в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд першої інстанції безпідставно при вирішенні цієї справи не застосував положення ст. 559 ч. 4 ЦК України.

Таким чином рішення суду попередньої інстанції у цій справі в частині задоволення позову до ОСОБА_5 необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові до поручителя.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року по даній справі в частині задоволення позову до ОСОБА_5 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором про надання споживчого кредиту залишити без задоволення.

В решті рішення суду не оскаржувалось і апеляційним судом не перевірялось.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в частині яка перевірялась апеляційним судом до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: