Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3229/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01.02.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі Онисько С.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні належним майном, та відшкодувати на її користь моральні і матеріальні збитки в сумі 15000 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення порушень правил добросусідства, усунення перешкод в користуванні належним майном та відшкодувати на її користь моральні і матеріальні збитки в сумі 15000 грн.

В обгрунтування позову позивач вказує на те, що позивач ОСОБА_1, є власником дворогосподарства №21, що знаходиться по вул. Панфілова в сел. Королево, Виноградівського району.

Відповідач ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, на своїй земельній ділянці, біля задньої стіни будинку позивача, облаштував штучний ставок для розведення водоростей для прикрашання акваріумів. Для того, щоб водорості швидше розвивалися, відповідач засипав у штучний ставок мінеральні добрива та перегній.

У зв»язку із цим, позивач змушений був письмово звернутись до Королівської селищної ради для відповідного реагування. 11 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1, отримав акт обстеження дворогосподарства за адресою: сел. Королево, вул. Панфілова, 19, у звязку із зверненням позивача ОСОБА_1, правила розміщення водних обєктів на земельних ділянках. Відповідно до вищевказаного акту комісією при обстеженні дворогосподарства за адресою сел. Королево, вул. Панфілова, 19 було виявлено штучний ставок, який облаштований без відповідних дозволів і може завдавати шкоди громадянину ОСОБА_1, що підтверджується аналізом дослідження питної води з трубчастого колодязя гр. ОСОБА_4 (протокол №122/40). Враховуючи вище зазначене, було запропоновано: «Громадянину ОСОБА_3 усунути несанкціонований щтучний ставок на земельній ділянці за адресою сел. Королево, вул. Панфіілова, 19. Контроль за усуненням правопорушення покласти на начальника СКГ Королево ОСОБА_5М.»

Таким чином, даний штучний ставок облаштований відповідачем ОСОБА_3 з порушенням санітарних, гігієнічних та будівельних норм, та без дозволів та погоджень відповідних служб, про що свідчить ОСОБА_6 обстеження дворогоподарства за адресою: сел. Королево, вул. Панфілова, 19 у звязку із зверненням громадянина ОСОБА_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, стосовно порушень правила розміщення водних обєктів на земельних ділянках (копія додається).

Далі позивач зазаначає, що з моменту облаштування штучного ставка для вирощування водоростей, для прикрашення акваріумів (відповідач займається вирощуванням водоростей) в нього почала руйнуватися задня стіна будинку, в його будинку появилася сирість, пліснява, погіршилася якість питної води, її неможливо споживати людині, про що свідчить результат №5398 від 12.08.2016 року на санітарно мікробіологічне дослідження проведений Виноградівською районною філією ДУ «Закарпатський ОЛЦ Держсанепідемслужби України».

Отже, влаштований відповідачем ОСОБА_3 ставок, можна вважати самовільним будівництвом, адже він облаштований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу та без належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм та правил.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи (відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України викликався до суду через оголошення у пресі - "Новини Закарпаття" № 5(4620) від 24.01.2017 року), і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з"явився. Суд вважає можливим на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Так, за приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобовязана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.10,11,57-61); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215).

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, є власником дворогосподарства №21, що знаходиться по вул. Панфілова в сел. Королево, Виноградівського району.

Відповідач ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, на своїй земельній ділянці, біля задньої стіни будинку позивача, облаштував штучний ставок для розведення водоростей для прикрашання акваріумів. Для того, щоб водорості швидше розвивалися, відповідач засипав у штучний ставок мінеральні добрива та перегній.

У зв»язку із цим, позивач змушений був письмово звернутись до Королівської селищної ради для відповідного реагування. 11 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1, отримав акт обстеження дворогосподарства за адресою: сел. Королево, вул. Панфілова, 19, у звязку із зверненням позивача ОСОБА_1, правила розміщення водних обєктів на земельних ділянках. Відповідно до вищевказаного акту комісією при обстеженні дворогосподарства за адресою сел. Королево, вул. Панфілова, 19 було виявлено штучний ставок, який облаштований без відповідних дозволів і може завдавати шкоди громадянину ОСОБА_1, що підтверджується аналізом дослідження питної води з трубчастого колодязя гр. ОСОБА_4 (протокол №122/40). Враховуючи вище зазначене, було запропоновано: «Громадянину ОСОБА_3 усунути несанкціонований щтучний ставок на земельній ділянці за адресою сел. Королево, вул. Панфіілова, 19. Контроль за усуненням правопорушення покласти на начальника СКГ Королево ОСОБА_5М.»

Таким чином, штучний ставок облаштований відповідачем ОСОБА_3 з порушенням санітарних, гігієнічних та будівельних норм, та без дозволів та погоджень відповідних служб, про що свідчить ОСОБА_6 обстеження дворогоподарства за адресою: смт. Королево, вул. Панфілова, 19 у звязку із зверненням громадянина ОСОБА_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, стосовно порушень правила розміщення водних обєктів на земельних ділянках (а.с.12).

Як встановлено в судовому засіданні, з моменту облаштування штучного ставка для вирощування водоростей, для прикрашення акваріумів в позивача почала руйнуватися задня стіна будинку, в його будинку появилася сирість, пліснява, погіршилася якість питної води, її неможливо споживати людині, про що свідчить результат №5398 від 12.08.2016 року на санітарно мікробіологічне дослідження проведений Виноградівською районною філією ДУ «Закарпатський ОЛЦ Держсанепідемслужби України». Згідно якого в складі води виявлено:

Загальне мікробне число 132 КУО/см3 .

Загальні колі форми в 100 см3 - виявлено.

Ентерокока в 100 см3 виявлено.

Висновок:Дослідницький зразок води по показниках епідемічної безпеки не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4 171 -10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною».Згідно протоколу дослідження питної води від 09.08.2016 року:Запах - 3,3; Присмак 3,2; Мутність 1,7; ОСОБА_6 - 1,2 ; Нітрити 3,6; Нітрати 33; Загальна жорсткість 4,0; Хлориди 65.

Висновок: Досліджена проба води по показниках запаху 3,3 бали (допустима до 3) та присмаку 3,2 бали (допустима до 3) та вмісту нітритів 3,6 мк/л (допустима 3,3) не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4 171 -10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» (а.с.10, 13).

Так, згідно пункту 1.1. Державні санітарні норми та правила"Гігієнічні вимоги до води питної,призначеної для споживання людиною» (ДСанПіН 2.2.4- 171-10) затверджених Наказом від 12.05.2010 №400 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил "Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною".

1.1. Державні санітарні норми та правила "Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною" (ДСанПіН 2.2.4-171-10) (далі - Санітарні норми) обов'язкові для виконання органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та підпорядкування, діяльність яких пов'язана з проектуванням, будівництвом та експлуатацією систем питного водопостачання, виробництвом та обігом питних вод, наглядом і контролем у сфері питного водопостачання населення, та громадянами.

1.2. Санітарні норми встановлюють вимоги до безпечності та якості питної води, призначеної для споживання людиною, а також правила виробничого контролю та державного санітарно-епідеміологічного нагляду у сфері питного водопостачання населення.

1.3. Державний нагляд за виконанням вимог Санітарних норм здійснює державна санітарно-епідеміологічна служба згідно з санітарним законодавством.

Згідно пункту 2.1. вищевказаних Державних санітарних норм: - У Санітарних нормах терміни вживаються у такому значенні:

Вода питна, призначена для споживання людиною (питна вода), - вода, склад якої за органолептичними, фізико-хімічними, мікробіологічними, паразитологічними та радіаційними показниками відповідає вимогам державних стандартів та санітарного законодавства (з водопроводу - водопровідна, фасована, з бюветів, пунктів розливу, шахтних колодязів та каптажів джерел), призначена для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб населення, а також для виробництва продукції, що потребує використання питної води.

Каламутність - показник, що характеризує природну властивість води, зумовлену наявністю у воді завислих речовин органічного і неорганічного походження (глини, мулу, органічних колоїдів, планктону тощо)

Мікробіологічні показники - показники епідемічної безпеки питної води, перевищення яких може призвести до виникнення інфекційних хвороб у людини.

Забарвленість - показник, що характеризує інтенсивність забарвлення води, яке зумовлене вмістом забарвлених органічних речовин.

Запах - показник, що характеризує властивість води подразнювати рецептори слизових оболонок носа та синусних пазух, зумовлюючи відповідне відчуття.

Фізико-хімічні показники - фізичні чи хімічні показники, що нормуються за загальносанітарною чи органолептичною ознакою шкідливості.

Відповідно до пункту 3.32 вищевказаних Державних санітарних норм: - Місця влаштування бюветів, колодязів та каптажів джерел слід розташовувати на незабрудненій та захищеній території, яка знаходиться вище за течією ґрунтових вод на відстані не менше ніж 30 м від магістралей з інтенсивним рухом транспорту та не менше ніж 50 м (для індивідуальних колодязів - не менше ніж 20 м) від вбиралень, вигрібних ям, споруд та мереж каналізації, складів добрив та отрутохімікатів, місць утримання худоби та інших місць забруднення ґрунту та підземних вод.

3.33. Територію поблизу колодязя, каптажу джерела чи бювету треба утримувати в чистоті та організовувати відведення поверхневого стоку.

У радіусі 50 м від бюветів, колодязів та каптажів джерел не дозволяється здійснювати миття транспортних засобів, водопій тварин, влаштовувати водоймища для водоплавної птиці, розміщувати пристрої для приготування отрутохімікатів та іншу діяльність, що може призвести до забруднення ґрунту та води.

Відповідно до ст. 58 Водного кодексу України: - Вимоги до якості вод, що використовуються для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення

Для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення використовуються води, якісні характеристики яких відповідають встановленим державним стандартам, нормативам екологічної безпеки водокористування і санітарним нормам.

У разі невідповідності якісних характеристик цих вод встановленим стандартам, нормативам екологічної безпеки водокористування і санітарним нормам їх використання припиняється за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до ДБН 360-92**Містобудування.Планування і забудова міських і сільських поселень встановлено, що:

2.Відстані від артсвердловин та колодязів до окремих будівель і споруд та інших джерел забруднення слід приймати 20 м.

Отже, даний ставок влаштований відповідачем ОСОБА_3, є самовільним будівництвом, адже він облаштований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу та без належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм та правил.

Відповідно до ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, забруднення, тощо).

Ч.2 ст.103 ЗК України передбачає те, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Керуючись ст.104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. Так як дії відповідача є неправомірними, не відповідають умові заподіяння якнайменших незручностей, такі дії підлягають припиненню.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 13 від 25 грудня 1996 року, спори з приводу додержання правил добросусідства розглядаються судами.

В Законі України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме ст. 12 передбачено обовязки громадян, які повязані з бережливим ставленням до природи, її охорони та раціонального використання її багатств відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; одним з обовязків є непорушення екологічних прав та законних інтересів інших громадян.

За положеннями ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадяни при проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об'єктів зобов'язані дотримуватись вимог санітарного законодавства. Планування і забудова населених пунктів повинна передусім передбачати створення найбільш сприятливих умов для життя, а також для збереження і зміцнення здоров'я громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 91 Земельного Кодексу України: - Обов'язки власників земельних ділянок зобов'язані:

а) забезпечувати використання їх за цільовим призначенням;

б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;

г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

2. Законом можуть бути встановлені інші обов'язки власників земельних ділянок.

Згідно ст. 96 Земельного Кодексу України: Землекористувачі зобов'язані:

а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки;

г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

2. Законом можуть бути встановлені інші обов'язки землекористувачів.

Наведені обставини стверджуються поясненнями позивача, представника позивача та наявними в справі письмовими доказами.

Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин, заявлені позовні вимоги пов»язані із демонтажем відповідачем ОСОБА_3 влаштованого штучного става підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог, пов»язаних із стягненням із відповідача ОСОБА_3, матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн. за ремонт будинку, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Позивачем не надано письмових доказів обгрунтування розміру матеріальної шкоди за ремонт будинку в розмірі 5000 грн., разом з тим в матеріалах справи міститься Договір №14 від 08.08.2016 року Держсанепідемслужби (а.с.9), де зазначена вартість наданих послуг в розмірі 229,78 грн., тому суд вважає за справедливе в цій частині матеріальної шкоди покласти на відповідача ОСОБА_3

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд прийшов до перконання, що такі підлягають до часткового задоволення.

Складові поняття збитків законодавець визначив у ч.2 ст.22 ЦК України, згідно якої збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, підставою для відшкодування збитків є наявність порушеного права. Аналогічна підстава дає право особі на відшкодування моральної шкоди.

Між тим, згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частина 2 ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Так, вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10.000 грн., суд виходить з того, що норми ст.23 ЦК України гарантують право громадянина на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

При з»ясування фактів, з якими закон пов»язує відшкодування моральної шкоди, слід виходити з вимог ст.1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов»язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватись при визначенні розміру відшкодування. Зокрема, згідно ч.1 зазначеної норми закону моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до роз»яснень, даних в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов»язковому з»ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та винна останього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з»ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями вони заподіянні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходить при цьому

В судовому засіданні позивач, обгрунтовуючи свої вимоги в цій частині позову, довів належними та достовірними доказами факт спричинення йому відповідачем моральних страждань, а відтак заподіяння у зв"язку з цим моральної шкоди, надав суду належного обгрунтування характеру та обсягу заподіяних йому відповідачем моральних та фізичних страждань і що вони причинно пов"язані саме з поведінкою відповідача.

З огляду на те, що в судовому засіданні встановлено факт порушення прав позивача діями відповідача, оскільки позивач навів достовірними та належними доказами на обгрунтування обставин, які підтверджують протиправність поведінки відповідача щодо нього, та надав докази цього, суд частково задовільняє розмір моральної шкоди спричиненої відповідачем позивачу ОСОБА_1 в розмірі 2000 грн.

Оцінивши у відповідності до ст.212 ЦПК України належність, допустимість і достовірність кожного, наданого позивачем доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд обгрунтовано дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог та керуючись ст.ст.10,11,60,84,88,209,212-213,215, 224 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспортні дані: паспорт серії ВО 029966 від 02.10.1995 року, виданий Виноградівським РВ УМВС), ліквідувати порушення, а саме штучний ставок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспортні дані: паспорт серії ВО 029966 від 02.10.1995 року, виданий Виноградівським РВ УМВС) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_1), матеріальну шкоду в розмірі 229,78 грн.,за проведення лабораторного дослідження (а.с.9-10).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспортні дані: паспорт серії ВО 029966 від 02.10.1995 року, виданий Виноградівським РВ УМВС) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_1) моральну шкоду в розмірі 2000грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспортні дані: паспорт серії ВО 029966 від 02.10.1995 року, виданий Виноградівським РВ УМВС) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_1), судові витрати по справі: судовий збір 551 грн.20 коп. (а.с.1).

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами протягом десяти днів з дня отримання його копії до Виноградівського районного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийОСОБА_6