Провадження №2/485/342/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участі відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

07 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" (далі по тексту ОСОБА_3) звернулось до суду з указаним позовом, ціною 11055грн.43коп. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що згідно кредитного договору від 03 лютого 2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Прийнятого зобов"язання повернути кредитні кошти, сплати проценти і інші платежі ОСОБА_1 не виконав, заборгованість визначена станом на 28 лютого 2017 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог.

Представник позивача, у порядку ст.158 ЦПК України, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, яке суд задовольнив.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, вказавши на відсутність заборгованості по кредитному договору.

Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

03 лютого 2009 року за договором приєднання, умови якого визначеного ст.634 ЦК України, у складових: анкета - заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів на рік - п.2.1.1.12.6 "Умов та Правил надання банківських послуг", строком дії, що відповідає строку дії картки, погашенням щомісячними платежами у розмірі не менше 7% від заборгованості. Згідно "Умов та Правил надання банківських послуг", відповідач дав згоду на встановлення та зміну банком кредитного ліміту за власним рішенням, а також зміну тарифів - п.5.3, 6.3. Відповідно до п.п.6.5,6.6 позичальник зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/ 30-нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10грн. в місяць, нараховується 1 раз у місяць за нарахування прострочення по кредиту чи процентів 5 та більше днів за виникнення прострочення на суму більше 50грн. Із заяви, підписаної відповідачем, вбачається, що він ознайомлений з Умовами надання вказаного кредиту.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

З представленого позивачем розрахунку, відповідач умови договору не дотримав. На погашення кредитних коштів оплату проводив частково, останній раз кошти вніс 13 червня 2014 року. Станом на 28 лютого 2017 року заборгованість склала 11055грн.43коп., у складових: 202грн. заборгованість по кредиту, 6950грн.79коп. - по процентам за користування кредитом, 2900грн. пені, а також штрафи 500грн. фіксована частина та 502грн.64коп. процентна складова.

Однак, як вбачається з виписки по картковому рахунку 04 червня 2014 року мало місце поповнення готівкою карти на суму 1170грн. із наступним залишком на карті особистих коштів 15грн.81коп. Після останнього поповнення карткового рахунку, проведеного 13 червня 2014 року, залишок власних коштів був рівний 215грн.81коп. 17 червня 2014 року зафіксовано зняття готівкових коштів з рахунку на суму 200грн., залишок особистих коштів після операції - 13грн.81коп. 18 червня 2014 року здійснено операцію "PEREVOD SOBSТVENNYH SREDSTV ДЕБЕТНАЯ ЧАСТЬ Р2Р ПЕРЕВОДА" на суму 215грн.81коп., з залишком по картковому рахунку" -202.00".

Згідно повідомлення Банку 18 червня 2014 року грошові кошти в сумі 218грн.81коп. були списані на погашення штрафу.

Позивач не надав суду доказів про підстави нарахування і стягнення штрафу у вказаному розмірі, при тому, що на момент вчинення операції списання штрафу відповідач заборгованості по кредитному договору не мав.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про недоведеність заявлених вимог та ухвалює про відмову у позові.

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя