№2-з/638/156/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого, судді: Руднєвої О.О.

при секретарі: Гребінник А.Ю.

розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП

20.03.2017 року ухвалою суду провадження у справі відкрито.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду спричинену, внаслідок ДТП від 22.07.2016 року у розмірі 45176,54 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 моральну шкоду, яка спричинена внаслідок ДТП від 22.07.2016 року у розмірі 15 000 грн.

03.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить: забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на транспортний засіб Опель, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2. Вилучити транспортний засіб Опель, державний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_2 на направити його на відповідальне збереження на штрафмайданчик, який належить Харківській філії Державного підприємство МВС України «Інформ Ресурси», юридичний адрес: місто Харків, вул. Радноркомівська,5, яке здійснює діяльність по відповідальному зберіганню транспортних засобів у м. Харкові.

Суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України- позов забезпечується забороною вчиняти певні дії

З огляду на наведене, враховуючи, що між сторонами виник спір, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого судового рішення, та вважає, що необхідно забезпечити позов шляхом накладання арешту на нерухоме майно та заборонити вчиняти певні дії.

Щодо вимоги про вилучення транспортного засобу суд приходить до наступного:

Матеріали справи не містять доказів чи обґрунтування доводів позивача про те, що саме вилучення транспортного засобу може у майбутньому унеможливити виконання. В клопотанні не надано доказів, які б могли підтвердити побоювання позивача про можливу реалізацію майна.

Клопотання про забезпечення позову також не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вилучення транспортного засобу у відповідача і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України,

СУД УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити.

До набрання чинності судовим рішенням у даній справі №638/20945/16-ц забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на транспортний засіб Опель, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2.

У задоволенні заяви про вилучення транспортного засобу Опель, державний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_2 на направленні його на відповідальне збереження на штрафмайданчик, який належить Харківській філії Державного підприємство МВС України «Інформ Ресурси», юридичний адрес: місто Харків, вул. Радноркомівська,5, яке здійснює діяльність по відповідальному зберіганню транспортних засобів у м. Харкові- відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Департаменту реєстрації Харківської міської ради Центр надання адміністративних послуг, управління патрульної поліції у м. Харкові

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 3 (трьох) років.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу, після її виконання, негайно надіслати відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий, суддя: Руднєва О.О.