Справа № 233/2587/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

представника позивача Олейнік Н.О.,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості Свої вимоги мотивував тим, що 18 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № DOM0G140000286, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000, 00 доларів США грн. строком до 17 травня 2022 року. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 15 квітня 2015 року в розмірі 17 753,02 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 15 108,83 доларів США, заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 1466,54 доларів США, заборгованість по комісії у розмірі 320,00 доларів США, заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань у розмірі 1,88 доларів США, фіксованої частини штрафу у розмірі 10,91 доларів США, процентної складової штрафу у розмірі 844,86 доларів США. Просить суд стягнути заборгованість станом на 15 квітня 2015 року у розмірі 17 753,02 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 406 899,22 грн., та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача Олейнік Н.О. підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. Пояснила, що нею отримано кредит у розмірі 5000, 00 доларів США грн. строком до 17 травня 2022 року, однак позивачем не доведено укладення цього договору. Не заперечує, що заборгованість виникла із серпня 2014 року. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1791 від 20 грудня 2016 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" безнадійна заборгованість підлягає списанню. Кредитний договір про отримання кредиту у розмірі 20 000, 00 доларів США грн. строком до 17 травня 2022 року не укладала.

Представник відповідача ОСОБА_3 підтримала пояснення відповідача. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

18 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № DOM0G140000286, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000, 00 доларів США грн. строком до 17 травня 2022 року (а.с. 57, 44-49,том 2).

Згідно ордеру-розпорядження від 18 травня 2007 року відповідач отримала грошові кошти у розмірі 20 000,00 доларів США (а.с.15, том 1).

Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № DOM0G140000286 від 18 травня 2007 року станом на 15 квітня 2015 року становить в розмірі в розмірі 17 753,02 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 15 108,83 доларів США, заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 1466,54 доларів США, заборгованість по комісії у розмірі 320,00 доларів США, заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань у розмірі 1,88 доларів США, фіксованої частини штрафу у розмірі 10,91 доларів США, процентної складової штрафу у розмірі 844,86 доларів США. (а.с.6-10 , том 1).

Згідно виписки по особовому рахунку за період з 18 травня 20117 року по 14 січня 2016 року ОСОБА_2 здійснено останній платіж в погашення заборгованості за кредитним договором 18 серпня 2014 року (а.с. 134-148, а.с. 181-209, том 1).

Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В постанові Верховного суду України у справі за № 6-145цс14 від 24 вересня 2015 року висловлена така правова позиція: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

05 жовтня 2001 року Національним банком України видано Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» банківську ліцензію № 22 (а.с. 19, том 1), якою позивач уповноважений здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору позичальником ОСОБА_2 належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений.

Тому утворилась заборгованість за невиконання умов договору станом на 15 квітня 2015 року у розмірі 15108,83 Доларів США.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення відсотків у розмірі 1466,54 доларів США.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно п. 7.1. Кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує відсотки у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно п. 7.4 Кредитного договору згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,49 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Судом перевірено розрахунок відсотків за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: заборгованість по відсоткам становить у розмірі 1466,54 доларів США.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості по комісії (винагороди) за користування кредитом у розмірі 320,00 США.

Згідно п. 7.1. Кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми наданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 кредитного договору.

Судом перевірено розрахунок комісії (винагороди) за надання фінансового інструменту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: комісія (винагорода) за користування кредитом становить у розмірі 320,00 доларів США.

Щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 1,88 доларів США, фіксованої частини штрафу у розмірі 10,91 доларів США та процентної складової штрафу у розмірі 844,86 доларів США суд вважає таке.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно п. 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених кредитним договором , банк має право нарахувати , а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Згідно п. 5.4 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутися в суд, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Така правова позиція викладена в постанові Пленуму Верховного суду України від 13 березня 2017 року у справі у справі за № 6-2879цс16, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»", до зазначених населених пунктів належить м. Макіївка Донецької області, де зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (а.с.16-16 зв.).

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 1,88 доларів США, фіксованої частини штрафу у розмірі 10,91 доларів США та процентної складової штрафу у розмірі 844,86 доларів США.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України № 1791 від 20 грудня 2016 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році", яка передбачає списання заборгованості по безнадійним кредитам є безпідставними, оскільки норма права не стосується правовідносин, які виникли між сторонами.

Відповідачем також не спростовано укладення договору про отримання кредиту у розмірі 20 000, 00 доларів США грн., що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України.

Посилання відповідача на відсутність інформації про прострочення заборгованості ОСОБА_2 в ЄІС «Реєстр позичальників» не є підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості, оскільки згідно п.1.2 Положення ЄІС «Реєстр позичальників» функціонує на добровільних(договірних) засадах (а.с.58, том 2).

Виходячи з наведеного, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково: стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО 305299, місцезнаходження за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором № DOM0G140000286 від 18 травня 2007 року станом на 15 квітня 2015 року у розмірі 16895 (шістнадцять тисяч вісімсот дев'яносто п'ять) доларів США 37 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 квітня 2015 року еквівалентно у розмірі 387 241 (триста вісімдесят сім тисяч двісті сорок одна) грн. 88 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 15 108,83 доларів США, заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 1466,54 доларів США, заборгованість по комісії у розмірі 320,00 доларів США. В іншій частині позовних вимог відмовити.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. (а.с. 1, том 1), відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру за подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 387 241,88 грн. то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 3471 грн. 30 коп.(406899,22 грн. х100: 387241,88 = 95% х 25598,22 грн.).

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 3471 грн. 30 коп.

Керуючись Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», п.1 ч.2 ст. 11, ст.ст. 192, 509, 525, 526, 533, 549, 612, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 218, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО 305299, місцезнаходження за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором № DOM0G140000286 від 18 травня 2007 року станом на 15 квітня 2015 року у розмірі 16895 (шістнадцять тисяч вісімсот дев'яносто п'ять) доларів США 37 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 квітня 2015 року еквівалентно у розмірі 387 241 (триста вісімдесят сім тисяч двісті сорок одна) грн. 88 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 15 108,83 доларів США, заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 1466,54 доларів США, заборгованість по комісії у розмірі 320,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО 305299, місцезнаходження за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) витрати по оплаті судового збору у розмірі 3471 (три тисячі чотириста сімдесят одна) грн. 30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 07 квітня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна