АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3478/16-ц Номер провадження 22-ц/786/352/17Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Дорош А.І. Лобова О.А.

при секретарі: Маладиці Л. В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом.

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її бабуся ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина - житловий будинок з господарськими побудовами в АДРЕСА_1.

На час її смерті вона була неповнолітня (ІНФОРМАЦІЯ_1) та мала право на спадкування за правом представлення, та не змогла самостійно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а її мати в її інтересах не звернулася.

Вказувал, що спадщину після смерті її бабусі отримала 21.05.2002 року сестра померлої - ОСОБА_9, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

Вважала, що ОСОБА_9 не могла бути спадкоємцем в силу закону тому з підстав передбачених ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР редакції 1963 року прохала скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом виданого 21 травня 2002 року на ім'я ОСОБА_9.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 1 грудня 2016 року проведено заміну відповідачів на територіальну громаду в особі Литвяківської сільської ради ( а. с. 50).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 прохала рішення суду скасувати , вказуючи , що судом не звернуто увагу, що ОСОБА_9 пропустила строк на вступ у спадщину, що є порушення вимог ст. 550 ЦК УРСР.

Крім того, ОСОБА_9 не входила до кола спадкоємців після померлого ОСОБА_10. оскільки ст. 530 ЦК УРСР не передбачала право на спадкування рідними тіткою чи та дядьком .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Вирішення судом справ здійснюється на підставі актів цивільного законодавства, які є чинними на час виникнення спірних правовідносин (стаття 58 Конституції України, стаття 5 ЦК України).

На час виникнення спірних правовідносин діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року , які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

У відповідності з вимогами ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивачки ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими побудовами в АДРЕСА_1.

Після її смерті спадкоємцями першої черги були - син ОСОБА_10, який проживав із спадкодавцем та вважається таким , що прийняв спадщину і позивачка у справі ОСОБА_2, яка є спадкоємицею за правом представлення , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька - ОСОБА_7, який є сином спадкодавця ОСОБА_8

У відповідності з вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР д ля придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка у справі ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_8 протягом шести місяців не прийняла.

Таким чином вона не реалізувала своє право на вступ у спадщину.

Та обставина, що вона на час відкриття спадщини була неповнолітньою та інвалідом з дитинства, самі по собі не є підставою для визнання її такою, що прийняла спадщину. (в тому числі і право на обов'язкову долю)

У відповідності з вимогами ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 травня 2002 року спадщину після смерті ОСОБА_8 отримала її сестра ОСОБА_9 ( а. с. 15 ) . яка в силу закону є спадкоємицею другої черги.

Враховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає. що позивачкою не доведено факту, що вона реалізувала свої спадкові права.

В зв'язку з чим місцевий суд правомірно прийшов до висновку, що оскільки в даному випадку позивачка не довела , що вона реалізувала своє право на прийняття спадщини , оспорюваним свідоцтвом її права та інтереси не порушуються.

Обговорюючи питання щодо правомірності видачі спірного свідоцтва колегія суддів враховує ту обставину, що згідно з довідкою Литвяківської сільської ради від 12.08.2016 року зазначено, щ на момент смерті ОСОБА_8 з нею був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_10 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

У відповідності з вимогами ст.10, 11,303 ЦПК України суд апеляційної інстанції здійснює перевірку рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених у місцевому суді.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємці після смерті ОСОБА_10 своїх прав на спадкове майно не заявляли, позивачка в справі також не обґрунтовувала своїх вимог обставинам , що вона є спадкоємицею ОСОБА_10, та має право на спадкування після його смерті.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави виходу як за межі доводів апеляційної скарги так і за межі позовних вимог сторін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ А.І. Дорош /підпис/ О.А. Лобов

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов