Справа № 2-8/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Старокостянтншвський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Сенькова О.Г.

при секретарі Васічевій О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про визнання незаконним внесення змін до кредитного договору та за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 предявив позов до закритого акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанкпро визнання неправомірною односторонню зміну умов договору та відновлення дії первісного договору.

В судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги і просить визнати недійсною додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № HMSWGI892 та зобовязати відповідача провести перерахунок повернутих коштів згідно договору про іпотечний кредит, посилаючись на те, що 6 листопада 2007 року між ним та відповідачем укладений іпотечний кредит № HMSWGI892, на підставі якого він отримав кредит в сумі 200000 грн. під 15 % річних на суму залишку зі сплатою щомісячними платежами та кінцевим терміном повернення до 6 листопада 2016 року.

У серпня 2008 року працівники відповідача без його відома та підробивши його підписи, виготовили додаткову угоду до договору про іпотечний кредит, в якій змінили предмет договору, а саме розмір кредиту в сумі 200000 грн. на 41322.34 доларів США. Про дану обставину йому стало відомо в кінці 2008 року після отримання письмового повідомлення про заборгованість по даному договору.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що додаткова угода до договору про іпотечний кредит укладена за бажанням позивача, оскільки збільшувались відсотки за користування кредитом. Вважає, що уточнюючи свої вимоги позивач змінив предмет і підставу позову, а тому просить застосувати строк позовної давності до змінених позовних вимог.

Крім того, публічним акціонерним товариством комерційний банк

ПриватБанкпредявлено позов до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення зі зняттям з реєстраційного обліку.

В якості співвідповідача до участі у справі залучено ОСОБА_3

Зазначені позови обєднані в одне провадження.

В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що відповідно до укладеного договору № HMSWGI892 від 06.11.2007 року ОСОБА_1 5 серпня 20008 року отримав кредит у розмірі 41322.33 доларів США зі сплатою 14.04 % з кінцевим терміном повернення 6 листопада 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобовязання по вказаному договору між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського нотаріального округу Сарело Т.П.7 листопада 2007 року, зареєстрований у реєстрі за №735, згідно з яким ОСОБА_1 передав банку належне йому на праві власності майно, зокрема житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в м.Старокостянтинові по вул.Фрунзе, 99.

ОСОБА_1 своєчасно і не в повному обсязі сплачував щомісячні платежі, внаслідок чого станом на 7 березня 2012 року виникла заборгованість в розмірі 56521.11 доларів США.

Оскільки ОСОБА_1 не виконує зобовязання по іпотечному кредиту, тому банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок і земельну ділянку, що знаходяться в м.Старокостянтинові по вул.Фрунзе, 99, шляхом їх продажу ПАТ КБ ПриватБанк з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою, з отриманням: витягу з Державного реєстру прав власності, кадастрового номеру земельної ділянки, дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість та виселення ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зі зняттям з реєстраційного обліку.

Представник ПАТ КБ ПриватБанкОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідачі за даним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позов не визнали і пояснили, що перший зі згоди своєї дружини передав в іпотеку належний їм на праві спільної сумісної власності житловий будинок та земельну ділянку для забезпечення виконання зобовязань по договору про іпотечний кредит від 6 листопада 2007 року. Додаткова угода до зазначеного договору про зміну предмету договору була підроблена працівниками банку. ОСОБА_1 відповідно до умов договору про іпотечний кредит систематично вносились щомісячні платежі. У звязку зі зміною предмету договору про іпотечний кредит банком не ініціювалось внесення змін до іпотечного договору.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_3, представника ПАТ КБ ПриватБанкОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанк про визнання недійсною додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № HMSWGI892 та зобовязання відповідача провести перерахунок повернутих коштів згідно договору про іпотечний кредитпідлягає задоволенню, а позов ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення зі зняттям з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 6 листопада 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит № HMSWGI892, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 200000 грн. зі сплатою 15 % річних з кінцевим терміном повернення 6 листопада 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобовязання по вказаному договору між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського нотаріального округу Сарело Т.П.7 листопада 2007 року, зареєстрований у реєстрі за №735, згідно з яким ОСОБА_1 передав банку належне йому на праві власності майно, зокрема житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в м.Старокостянтинові по вул.Фрунзе, 99.

В серпні 2008 року невстановлені працівники банку підробили додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № HMSWGI892 від 6 листопада 2007 року, згідно якої банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 41322.34 доларів США на строк з 6 серпня 2008 року по 6 листопада 2016 року для придбання нерухомості шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника.

ОСОБА_1 проводилось погашення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов договору про іпотечний кредит від № HMSWGI892 від 6 листопада 2007 року.

Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами.

Згідно з даними договору про іпотечний кредит HMSWGI892, укладений 6 листопада 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1, останній отримав кредит в сумі 200000 грн. зі сплатою 15 % річних з кінцевим терміном повернення 6 листопада 2016 року для поліпшення якості житлового будинку, який знаходиться по вул.Фрунзе, 99 в м.Старокостянтинові.

Як убачається з даних іпотечного договору, між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено вказаний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського нотаріального округу Сарело Т.П.7 листопада 2007 року і зареєстрований у реєстрі за №735, стосовно якого ОСОБА_1 передав банку належне йому на праві власності майно, зокрема житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в м.Старокостянтинові по вул.Фрунзе, 99.

Відповідно до даних оригінала додаткової угоди до договору про іпотечний кредит №HMSWGI892, укладеної 6 серпня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1, останньому надано кредит в розмірі 41322.34 доларів США на строк з 6 серпня 2008 року по 6 листопада 2016 року для придбання нерухомості шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника. На третій стороні угоди є нерозбірливий підпис представника банку з відбитком печатки банку. Така ж підпис та печатка знаходяться на останній сторінці угоди, де в п.9.1 вказаний представник банку. В п.9.2 виконані два підписи від імені ОСОБА_1 та зазначено його прізвище. На 1-й, 3-й і 5-й сторінках угоди в праві нижній частині видно сліди травлення. В п.2.3.3 дефіс, який виділяє кожний абзац, знаходиться всередині тексту.

За висновком судової технічної експертиз документів №39 від 18 червня 2014 року у зміст оригіналу додаткової угоди до договору про іпотечний кредит №HMSWGI892 від 6 листопада 2007 року в нижній правій частині лицевої сторони кожного аркуша вносились зміни шляхом підчистки та травлення.

Зі змісту копії додаткової угоди до договору про іпотечний кредит №HMSWGI892 від 6 листопада 2007 року убачається, що на кожній сторінці угоди в нижній частині містяться підписи представника банку та підписи виконані від імені ОСОБА_1 На третьому аркуші на підпису представника банку відсутня печатка банку. На другому аркуші в п.2.3.3 дефіс, який виділяє кожний абзац, знаходиться поза межами тексту.

Отже, надана суду 1 квітня 2014 року представником банку додаткова угода до договору про іпотечний кредит від 6 серпня 2008 року не відповідає завіреним банком ксерокопіям додаткової угоди про іпотечний кредит від 6 серпня 2008 року наданих представником банку разом із запереченнями на позовну заяву 15 квітня 2009 року та 18 травня 2009 року і, крім того, містить підчистки та травлення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.203, ч1, 3 ст.215, ч.1 ст.626, ч.1 ст.638, ч.1-2 ст.651, ч.3 ст.653, ст.654 ЦК України

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорівданого виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б одніє їіз сторін має бути досягнуто згоди.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у

разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи необумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, 6 листопада 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит № HMSWGI892, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 200000 грн. зі сплатою 15 % річних з кінцевим терміном повернення 6 листопада 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобовязання по вказаному договору між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського нотаріального округу Сарело Т.П.7 листопада 2007 року, зареєстрований у реєстрі за №735, згідно з яким ОСОБА_1 передав банку належне йому на праві власності майно, зокрема житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в м.Старокостянтинові по вул.Фрунзе, 99.

Зі слів ОСОБА_1 убачається, що в червні 2008 року його викликали в банк для вирішення питання щодо розміру відсотків по договору про іпотечний кредит, де він, довіряючи працівникам банку і не читаючи, оскільки у нього не було з собою окулярів, підписав декілька документів.

Під час судового розгляду встановлено, що цими документами були заява про продаж іноземної валюти та заява про зміну валюти кредиту.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що на час підписання вказаних заяв мав вади зору підтверджується даними довідки Старокостянтинівської ЦРЛ №223 від 12 вересня 2012 року, згідно якої він користується окулярною корекцією при читанні з 2004 року.

Окрім того, заява про зміну валюти договору хоча і підписана ОСОБА_1, однак в ній вказано, що таке рішення прийняв ОСОБА_4. Даний факт свідчить, що ОСОБА_1 зазначеної заяви не читав.

Отже, заява про зміну валюти кредитного договору була отримана від ОСОБА_1 шляхом обману та використання його вади зору.

Щодо заяви про продаж іноземної валюти, то сторони не заперечують, що договір купівлі-продажу валюти, відповідно до вимог ст.655 ЦК України, між ними не укладався.

Згідно з наведеними нормами ЦК України істотними умовами договору є предмет договору. У даному випадку це розмір кредитних коштів, які передає банк ОСОБА_1, строк, вид кредиту, цілі, відсотки, винагорода, розмір щомісячного платежу та порядок сплати заборгованості.

Отже, зміна валюти кредитного договору є однією із його істотних умов, а тому повинна вчинятись у письмовій формі за умови волевиявленняучасникадоговору на вчинення такої дії.

Однак, в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 мав намір змінити валюту кредитного договору.

Більше того, як убачається зі змісту п 1.1 додаткової угоди від 6 серпня 2008 року до договору про іпотечний кредит від 6 листопада 2007 року, банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок позичальника. Розмір кредиту зазначений у п.8 і складає 41322.34 доларів США.

Проте, за твердженням представника банку кредит в іноземній валюті ОСОБА_1 не видався, а лише була укладена угода про заміну валюти кредитних коштів, зокрема з гривні на долари США. Тобто між банком і ОСОБА_1 з цього приводу (за доведеності даної додаткової угоди) виникли б інші правовідносини, які регулюються ст.192, 202, 524, 626 ЦК України, а не ст.1054 ЦК України.

На підставі аналізу досліджених доказів суд прийшов до висновку, що додаткова угода від 6 серпня 2008 року до договору про іпотечний кредит від 6 листопада 2007 року підроблена працівниками банку, а тому є недійсною.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

У звязку із задоволенням позову ОСОБА_1, не підлягає задоволенню позов банку до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення зі зняттям з реєстраційного обліку.

На підставі ст. 203, 215, 626, 638, 651, 653, 654 ЦК України,керуючись ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнатинедійсноюдодаткову угоду додоговору про іпотечний кредит №HMSWGI, укладеногоміжпублічнимакціонернимтовариствомкомерційний банк ПриватБанк та ОСОБА_3 ВалеріємІвановичем 6 листопада 2007 року.

Зобовязатипублічнеакціонернетовариствокомерційний банк ПриватБанк провести перерахуноквнесених ОСОБА_3 ВалеріємІвановичемщомісячнихплатежіввідповідно до умов договору про іпотечний кредит № HMSWGI від 6 листопада 2007 року.

Відмовити у позовіпублічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 466 грн.24 коп.

Рішенняможе бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницькоїобласті на протязі 10 днів з дня проголошення через Старокостянтинівськийрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не булиприсутні у судовому засіданніпід час йогопроголошення, у той же строк з дня отриманнякопії рішення.

Суддя