__________________________________________________________________
Справа № 433/2989/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017 рокуТроїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с.м.т. Троїцьке матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 17 серпня 2002 року між позивачем та відповідачкою Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Луганська було зареєстровано шлюб під актовим записом № 147. Від вказаного шлюбу вони дітей віком до одного року не мають. Позивач вказує, що їх шлюб на даний час розпався, між ними втрачено почуття любові. В подальшому збереження шлюбу між відповідачкою та позивачем на думку останнього не можливе, так як вказане суперечить його інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не зявився, просив у позові розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі, просить залишити прізвище їй шлюбне.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 107163 сторони з 17 серпня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Луганська під актовим записом № 147. Сторони сумісних дітей віком до одного року не мають.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Післяшлюбне прізвище відповідачки слід визначити як ОСОБА_2, так як у даній справі не стоїть питання про зміну прізвища на дошлюбне.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України у вигляді судового збору у сумі 551 гривня 20 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 17 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Луганська під актовим записом № 147.

Відповідачці після розірвання шлюбу прізвище визначити ОСОБА_2.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, для виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський

11.01.17