Справа № 333/127/17
Пр. № 2/333/823/17 РІШЕННЯ
24.03.2017 р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Кулик В.Б.,
при секретарі Довгаль А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на 39/144 частин житлового будинку № 46 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі, у порядку спадкування за законом по смерті її матері ОСОБА_7, яка померла 21 січня 2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що по смерті її матері відкрилася спадщина, яку вона прийняла за законом. Згідно зі спадковою справою заведеною приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_8, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. По смерті матері правовстановлюючі документи не збереглися, оскільки напередодні смерті матері у її будинку сталася пожежа. У звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливістю їх відновлення на імя померлої особи, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За наведеного, захистити свої права та інтереси на спадщину по смерті матері, позивач може лише в судовому порядку.
Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена судом своєчасно і належним чином. Свої інтереси у суді довірила представляти адвокату ОСОБА_9, який подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. У заяві зазначив, що позов підтримує повністю і просив суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, повідомлені судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявилися і не повідомили суд про причини неявки
Третя особа в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена судом своєчасно і належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідно до вимог ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
На підставі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
21 січня 2016 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 348683, виданого 22.01.2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.
20 травня 2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за заявою позивача ОСОБА_1 заведена спадкова справа по смерті ОСОБА_7
08 серпня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Вознесенівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з вказаним рішенням суду, яке набуло законно сили встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_7, яка померла 21 січня 2016 року.
Будь-які інші особи заяви про прийняття спадщини по смерті ОСОБА_7 не подавали.
26 липня 2016 року позивачу ОСОБА_1 видане свідоцтво про право власності на спадщину за законом, яка складається з 1/16 частки житлового будинку № 46 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі. (а.с.46 спадкової справи) Вказана частка належала матері позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 серпня 2001 року, згідно з яким за нею визнано право власності на спадщину по смерті її брата ОСОБА_10 (а.с. 33 спадкової справи).
28 липня 2016 року за договором дарування р. №2251, право власності на успадковану позивачем ОСОБА_1 1/16 частку будинку перейшло до відповідача ОСОБА_5 (п. 14 додатків до уточненого позову від 30 січня 2017 року).
10 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу ОСОБА_1 відмовлено в оформленні права власності на решту спадщини, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.
Згідно з відомостями наявними в матеріалах спадкової справи (ас. 63 зв. - 64 спадкової справи) вбачається, що ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_11) ОСОБА_12 належали також 1/16 та 5/72 часток спірного будинку.
Її рідному брату ОСОБА_10 (до шлюбу ОСОБА_11) ОСОБА_13 окрім 1/16 частки, яка була переоформлена на матір позивача ОСОБА_1 та в подальшому перейшла у власність відповідача ОСОБА_5, також належали інші 5/72 часток спірного будинку.
Окрім того, іншому брату матері позивача ОСОБА_11 також належали 5/72 часток будинку.
Отже, не оформленими залишаються 1/16 часток та 5/72 часток матері позивача, 5/72 часток брата матері позивача ОСОБА_14 та 5/72 часток брата матері позивача ОСОБА_15. Разом, вказані частки при приведенні до спільного знаменника складають 39/144 частки (9/144+10/144 +10/144+10/144=39/144).
Факт родинних відносин між матірю позивача та її братом ОСОБА_13, підтверджується спадковою справою № 566 розпочатою 21 серпня 2001 року, у якій також було видане свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 60 спадкової справи).
Факт зміни у шлюбі братом матері позивача ОСОБА_15, прізвища з «Лентяєв» на «Котляр» підтверджується його свідоцтвом про одруження (а. с. 57, 62 зв. спадкової справи).
Факт зміни у шлюбі прізвища матері позивача з «Лентяєва» на «Вінник» підтверджується свідоцтвом про її одруження. (а.с. 12, 62 спадкової справи).
Факт того, що мати позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_10 і ОСОБА_16, є рідними братами та сестрами підтверджується їх свідоцтвами про народження, у яких їх батьками вказані ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які одружилися 10 жовтня 1925 року (п. 1 додатків до заяви від 16 березня 2017 року).
ОСОБА_11 помер 17 червня 1998 року (п. 8 додатків до уточненого позову від 30 січня 2017 року)
По смерті ОСОБА_11 спадкова справа не заводилася (п. 9 додатків до уточненого позову від 30 січня 2017 року).
Виходячи з вище зазначеного суд доходить висновку, що матері позивача, окрім 1/16 частки будинку на яку вже видане свідоцтво про право власності на спадщину за законом, також належали інші 1/16 та 5/72 частки, а саме:
- 1/16 (або 9/144) частка належна матері позивача згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 вересня 1984 року за № 1-4203 (а.с. 52 спадкової справи);
- 5/72 (або 10/144) часток належних матері позивача згідно з дублікатом свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від 01 березня 1961 року за № 3-1372, де вона вказана з дівочим прізвищем «Лентяєва» (а.с. 53 спадкової справи).
Факт належності братам матері позивача ОСОБА_14 та ОСОБА_15 кожному по 5/72 часток спірного будинку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14 січня 1961 року № 2-345 (а.с. 58, 63 зв. - 64 спадкової справи).
Оскільки спадкова справа по смерті ОСОБА_11, який помер 17 червня 1998 року не заводилася, його частку будинку шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном успадкувала мати позивача, що узгоджується з положенням ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання від 25.07.2016 року, мати позивача зареєстрована у спірному будинку з 27 травня 1968 року по день смерті. (а.с. 24 спадкової справи) Отже мати позивача прийняла спадщину по смерті брата ОСОБА_11, але не оформила, що не позбавляє її спадкоємців права на спадщину, яка не була належним чином оформлена за життя спадкодавця, але була ним успадкована шляхом прийняття спадщини.
Таким чином, на час смерті матері позивача, останній належали 1/16 та 5/72 часток спірного будинку, які були оформлені безпосередньо на імя матері позивача. Також їй належать 5/72 часток по смерті її брата ОСОБА_10, після якого їй було видане свідоцтво на іншу частину спадщини. А також їй належать 5/72 часток по смерті її брата ОСОБА_11, після якого відсутня спадкова справа, але його спадщину фактично прийняла мати позивача шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Разом, вказані частки при приведенні до спільного знаменника складають 39/144 частки (9/144+10/144+10/144+10/144).
За наведеного суд доходить висновку, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт належності матері позивача на час її смерті 39/144 часток житлового будинку № 46 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі. У звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Факт належності матері позивача на час її смерті квартири за адресою: АДРЕСА_1, свого підтвердження не знайшов, що є підставою для відмови в задоволені позовних вимог в цій частині.
Згідно із ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ст. 82 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку встановленому законом.
Відповідно до ст. 1027 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.
Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.
Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.
Як передбачає ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).
Отже, само по собі не оформлення спадкоємцем права на спадщину не впливає на закріплене законом право спадкоємця на спадкування.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині вимог щодо житлового будинку ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В іншій частині позовних вимог, щодо квартири слід відмовити, за недоведеністю.
Згідно з уточненою позовною заявою вимога про стягнення судового збору не заявлялася, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідачів на користь позивача судові витрати.
Керуючись ст. ст. 16, 82, 392, 1027, 1268, 1262, 1261, 1218 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) право власності на 39/144 частин житлового будинку № 46 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі, у порядку спадкування за законом по смерті матері ОСОБА_7, яка померла 21 січня 2016 року.
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик