Справа № 366/30/17
Провадження № 2/366/30/17
РІШЕННЯ

Іменем України

1 лютого 2017 Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Слободян Н.П., (секретар судового засідання Мартовицька Н.Є.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позов до відповідачки про поділ спільного майна подружжя та просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати на ним право власності на 2/3 частини, а за відповідачкою на 1/3 частину жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул.. Франка, 17 в с. Макарівка Іванківського району Київської області, також визнати за ним право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :02:003:0009, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться там же, а за відповідачкою право власності на 1/3 частину зазначеної земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.05.1998 року по 03.12.2015 року. За час шлюбу ними у власність набуте зазначене вище майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка.

На даний час вони не домовились про порядок поділу цього нерухомого майна, згоди про його добровільний поділ не досягнуто.

Відповідно до закону, це майно є їх спільною сумісною власністю. Частки є рівними.

Згідно ч.3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Оскільки на утриманні позивача знаходяться неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що навчається у державному вищому навчальному закладі та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається у Іванківській ЗОШ № 2 у 9 класі, відповідачка аліментів на їх утримання не сплачує, враховуючи інтереси їх спільних дітей, позивач вважає, що буде справедливим збільшити його частку у обєктах спільної сумісної власності до 2/3.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання також не з'явилася. Подала через канцелярію суду клопотання про слухання справи без участі відповідача. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони уклали шлюб 30.05.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про їх одруження серії І-БК № 011770 від 30.05.1998 року.

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про їх народження відповідно серії 1-ТП № 111665 від ІНФОРМАЦІЯ_3 та серії 1-ТП № 098602 від ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до рішення Іванківського районного суду від 03.12.2015 року у справі № 366/3067/15-ц, яке набрало законної сили 05.01.2016 року шлюб між ними розірвано, неповнолітні діти залишені до їх повнолітня на вихованні батька ОСОБА_1

У період перебування у шлюбі ними був придбаний будинок, що знаходиться в с. Макарівка, вул. Франка, 17 Іванківського району Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори 26.12.2006 року, реєстрований номер 6117. Стороною у договорі зазначена ОСОБА_2. Цей факт підтверджено також витягом з Державного реєстру правочинів. Вона ж зазначена як власник будинку у Технічному паспорті, складеному станом на 26.09.2006 року.

Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, датою прийняття рішення про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на домоволодіння є 28.12.2006 року.

У той же день 26.12.2006 року - за договором купівлі-продажу посвідченим державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори 26.12.2006 року, реєстрований номер 6121, подружжям було придбано земельні ділянки площею 0,25 га, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку та 0,543 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Макарівка, вул.. Франка, 17 Іванківського району Київської області. Стороною у договорі зазначена ОСОБА_2. Договір зареєстрований у Макарівській сільській раді за № 227 від 27.12.2006 року. Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0009 підтверджено державним актом серії ЯИ № 3999979 від 17.12.2010 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Домоволодіння (жилий будинок, господарські будівлі і споруди) та земельні ділянки є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч. 1 ст. 68 СК України).

Встановлюючи право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ч. 1 ст. 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Зокрема, у відповідності з ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивач просить збільшити його частку, оскільки на його утриманні після розірвання шлюбу перебувають двоє їх із відповідачкою спільних дітей, що підтверджується довідкою Макарівської сільської ради № 1412 від 21.12.2016 року, довідкою з Іванківської ЗОШ № 2 № № 2418 від 27.12.2016 року, договором про надання освітніх послуг № 165579 від 10.08.2016 року та квитанцією оплати за навчання старшої дочки, від імені ОСОБА_1І.) . Відповідачка ці позовні вимоги визнала у повному обсязі, тому розмір частки фактично змінюється за домовленістю між ними, з урахуванням інтересів їх неповнолітніх дітей.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

П. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11 визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У п. 23 зазначеної постанови Пленум Верховного Суду України звернуто увагу судів на те, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно п.25 цієї ж постанови, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини у справі, які складають правову підставу позову, враховуючи визнання відповідачкою позовних вимог у повному обсязі, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Проте, позивач просив у позову судові витрати покласти саме на нього. При подачі позову ним було сплачено судовий збір у сумі 1119,02 грн.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 23, 24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 60, 68-71 СК України, ст.ст.368, 372 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 32,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район, с. Макарівка, вул. Франка, 17.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 32,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район, с. Макарівка, вул. Франка, 17.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :02:003:0009, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район, с. Макарівка, вул. Франка, 17.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :02:003:0009, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район, с. Макарівка, вул. Франка, 17.

Припинити право спільної сумісною власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: