АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2245/17 Справа № 190/1540/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Легкошерст Ю. В. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участі секретаря: - Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 26 вересня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк», а в подальшому ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 0315/0907/88-465, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 180000 грн., з розранку 14,99% річних з кінцевим строком повернення до 25.09.2017 року.

Між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 25.05.2012 року було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № 0315/0907/88-465 від 26.09.2007 року.

Таким чином відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0315/0907/88-465 від 26.09.2007 року на користь ПАТ «Дельта Банк».

Оскільки відповідачем всупереч умовам договору, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, виникла заборгованість у розмірі 103744,79 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Жовтоолександрівка Пятихатського району Дніпропетровської області, ідентифікаційнийй номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( МФО 300001, , р/р 1026) - 103744 грн. (сто три тисячі сімсот сорок чотири гривні) 79 коп. заборгованість за кредитним договором № 0315/0907/88-465 від 26 вересня 2007 року, з яких заборгованість за тілом кредиту - 63058,56 грн., заборгованість за відсотками - 20425,77 грн., пеня - 20260,46 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1556,17 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про відову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 6 вересня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк», а в подальшому ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 0315/0907/88-465, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 180000 грн. з розранку 14,99% річних з кінцевим строком повернення до 25.09.2017 року/а.с.8-11/.

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» у письмовій нотаріальній формі було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0315/0907/88-465 від 26.09.2007 року/а.с.23-29/.

Відповідач ОСОБА_5 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість, станом на 02.08.2016 року, у розмірі 103744,79 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 63058,56 грн., заборгованість за відсотками - 20425,77 грн., пеня - 20260,46 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем детальним розрахунком заборгованості по кредитному договору № 0315/0907/88-465 від 26.09.2007 року/а.с.20-22/.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в суді знайшов підтвердження факт укладення 26 вересня 2007 року кредитного договору між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_5, згідно якого Банк надав відповідачу кредит, а останній в свою чергу зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, однак взяте на себе зобов'язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, яка і підлягає стягненню з відповідача.

Відповіно до положення ч. 1 ст. 516 ЦК України, де передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитним договором № 0315/0907/88-465 від 26.09.2007 року отримання згоди боржника на заміну кредитора не передбачено.

Більше того, до квітня 2014 року боржником ОСОБА_5 виконувались умови кредитного договору шляхом внесення грошових сум на користь саме позивача ПАТ «Дельта Банк», що свідчить про визнання боржником ОСОБА_5 позивача новим кредитором та про обізнаність щодо заміни кредитора. Викладене стверджується розрахунком боргу/а.с.20-22/.

З кредитного договору № 0315/0907/88-465 від 26.09.2007 року вбачається, що в розділі «Місцезнаходження і реквізити сторін» в графі банк зазначено АКБ «ТАС-Комерцбанк» код 19356840. На даному договорі також міститься кругла печатка банку з вказівкою на ідентифікаційний код банку 19356840.

В п.1 договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25 травня 2012 року зазначено реквізити Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», зокрема, ідентифікаційний код банку 19356840. На даному договорі також міститься кругла печатка банку з вказівкою на ідентифікаційний код банку 19356840.

Отже, з урахуванням положень законодавства України та вказаних обставин справи є всі правові підстави вважати, що Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерного Комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», а тому посилання представника відповідача, як на підставу відмови у задоволенні позову на те, що не досліджувалося питання правонаступництва Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» усіх прав та обов'язків Акціонерного Комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» суд до уваги не приймає.

Доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді