Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1719/16-ц
Провадження № 2/321/70/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, що сплачує відповідач ОСОБА_2 на її користь, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу). Позов мотивований тим, що на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 16 травня 2011 року ОСОБА_2, сплачує на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 . у твердій грошовій сумі -500 гривень щомісячно. Крім аліментів ОСОБА_2 ніякої іншої допомоги на утримання дитини не надає. Аліменти, що сплачує ОСОБА_2 на її користь, були стягнуті судом у твердій грошовій сумі, відповідно до норм ст.184 Сімейного кодексу України, виходячи з того, що на момент розгляду судом справи ОСОБА_2 не мав постійної роботи і його щомісячний дохід буд мінливим, нерегулярним. Розмір аліментів не відповідає дійсним витратам на утримання дитини, що ставить мене в тяжке матеріальне становище.На теперішній час матеріальне становище ОСОБА_2 значно покращилося, він має постійне місце роботи - працює на Запорізькому залізорудному комбінаті, має щомісячний регулярний дохід і має можливості надавати дитині допомогу у більшому розмірі. Окрім того, заробітна плата у працюючих осіб з 1 січня 2017 року збільшується, що також вплине на розмір аліментів на утримання їхнього сина - ОСОБА_3. Позивач вважає, що на даний час вказаний розмір аліментів є недостатнім для нормального виховання і матеріального забезпечити сина, а тому, посилаючись на положення ст. ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, просила суд, змінити розмір аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, проте надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, проте надавав на адресу суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, але просить суд врахувати, що на його утриманні також знаходиться малолітня дитина, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням не явки учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

На підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 16 травня 2011 року, з відповідача ОСОБА_2 були стягненні аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 квітня 2011 року.

Згідно до пропуску 824 за № 602, судом встановлено, що ОСОБА_2 працює в ПАТ «Запорізький залізорудний комбінат» на посаді електрослюсаря, чергового по ремонту обладнання.

У відповідності до наданого свідоцтва про народження ОСОБА_4, серії 1-ЖС № 224740, виданого 23 березня 2013 року Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області її батьком є ОСОБА_2, про що, у книзі державної реєстрації актів цивільного стану складено відповідний актовий запис №13.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

На підставі наданих доказів, судом встановлено, що підставою для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 15 травня 2004 року в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Михайлівським районним судом Запорізької області послугувало те, що на момент постановлення рішення - 16 травня 2011 року, відповідач не працював.

В даному випадку, відповідач працює в ПАТ «Запорізький залізорудний комбінат» на посаді електрослюсаря, чергового по ремонту обладнання, що є підставою, для розміру стягуваних з відповідача аліментів, з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на частку від його заробітної плати. При вирішенні питання стосовно стягуваної частки з відповідача на користь позивача, яка просила стягнути з нього аліменти в розмірі 25% від його заробітної плати, суд бере до уваги те, що на даний момент на утриманні у відповідача знаходиться, ще одна малолітня дитина - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За таких умов, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача та стан його здоровя, знаходження на його утриманні малолітньої дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 500 грн. на 1/6 частину заробітку (доходу) відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79, 88, 208-209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народиввся в с. Бурчак Михайлівського району Запорізької області на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної силиі до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5