Справа №522/9819/16
Провадження № 2/522/5392/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

02 лютого 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси,у складі:

головуючого - судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря - Ткаченко О.О.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «ОДІСЕЙ- БМУ-11» про визнання договору недійсним, визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 01.06.2016 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «ОДІСЕЙ- БМУ-11» про визнання договору недійсним, визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя. Позивач уточнила позовні вимоги, залучивши в якості співвідповідача - ОСОБА_5.

В судовому засіданні 02.02.2017 року представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про забезпечення позову, згідно якого просив забезпечити позов, шляхом постановлення ухвали про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, зазначаючи, що позивачкою заявлено позов до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя. Спільним сумісним майном з відповідачем є майнові права на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1. Знаходячись у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 (у період з 13.09.2008 року по 23.10.2015 рік), 14.07.2011 року було укладено договір № 24 купівлі-продажу речових прав на нерухоме майно з Товариством з додатковою відповідальністю «ОДІСЕЙ-БМУ-11», а саме вищевказаної квартири. Заявник зазначає, що 29.12.2014 року ОСОБА_3 без згоди позивача своєї дружини переуступив речові права на нерухоме майно своїй матері - ОСОБА_4 Станом на сьогоднішній день зазначена квартира, речові права щодо якої є предметом спору, зареєстрована як обєкт права власності за ОСОБА_5 Оскільки, належне позивачці на праві спільної сумісної власності нерухоме майно без її згоди вже було відчужено, існує досить висока ймовірність того факту, що особа ,яка значиться як власник спірної квартири - ОСОБА_6 може в будь-який момент здійснити відчуження квартири на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суддя вважає, що заява підлягає задоволенню у звязку з наступними обставинами.

Так, згідно змісту позовних вимог, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, а предмет обтяження за поданою заявою співпадає з предметом спору за позовною заявою.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 24.01.2017 року квартира № 185, що розташована в будинку № 10-Д по вулиці Маршала Говорова у м. Одеса, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.09.2016 року.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При задоволені заяви про забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що відчуження предмету спору на користь інших осіб стане підставою для включення третіх осіб до виниклих правовідносин, що ускладнить вирішення справи та порушить права інших осіб.

Таким чином, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «ОДІСЕЙ- БМУ-11» про визнання договору недійсним, визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, до вирішення спору по суті.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», строк предявлення ухвали до виконання становить один рік, який обчислюється з наступного дня після її постановлення, тобто з «03» лютого 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.В. Тарасов

02.02.2017