АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

26 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Відділ реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання батьківства, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, внесення змін до актового запису про народження, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року,

встановила:

21.10.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив ухвалити рішення про визнання його батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внести зміни до актового запису про народження №3348 від 04.10.2012 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, а саме записати батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, змінити прізвище дитини з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6». Також просив встановити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з вересня 2009 року він почав зустрічатися з відповідачем ОСОБА_2, а з другої половини 2010 року та до весни 2012 року між ними були інтимні стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_7 року відповідач народила їх спільну доньку ОСОБА_4. Про народження доньки він дізнався лише 14 жовтня 2012 року з телефонної розмови з матір`ю відповідача. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведений в порядку, передбаченому ст. 135 СК України.

Зазначив, що з серпня 2013 року стосунки з відповідачем було припинено. Відповідач намагається також мінімізувати його спілкування з дитиною. Він відвідує доньку кожного разу, коли отримує дозвіл від відповідача, купує для дитини товари, придбав річний абонемент у фітнес клуб для дитини та матері з правом відвідування басейну.

У зв'язку з негативним ставленням відповідача, погрозами на його адресу, перебуванням відповідача у інших стосунках, він має побоювання, що відповідач взагалі заборонить йому відвідувати доньку, змінить місце проживання. З огляду на те, що він бажає бути повноцінним батьком своєї доньки, приймати участь у її житті, розвитку та вихованні, просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року, з урахуванням ухвали цього суду від 12 жовтня 2016 р. про виправлення описки, позовну заяву задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесено зміни до актового запису про народження №3348 від 24.10.2012 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві на ОСОБА_4, а саме: записати батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, змінити прізвище дитини з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду в частині внесення зміни до актового запису про народження №3348 від 24.10.2012 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві щодо ОСОБА_4, а саме в частині зміни прізвища дитини з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6». В цій частині просить ухвалити нове рішення, яким внести зміни до актового запису про народження №3348 від 24.10.2012 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, зокрема в графі «прізвище» змінити з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6» і не змінювати ім`я «ІНФОРМАЦІЯ_6», по батькові «ІНФОРМАЦІЯ_6», дату місяць рік та місце народження.

Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Свої доводи обґрунтовує тим, що в порушення вимог ст.212, 213 ЦПК України рішення суду не містить будь-яких доводів, передбачених законом, які взяті судом до уваги при задоволенні позову в частині зміни прізвища дитини. В рішенні суду відсутні висновки щодо виконання позивачем своїх обов'язків щодо дитини, не зазначені докази, що їх підтверджують.

Позивач не надав суду доказів та пояснень, чому саме його прізвище має бути надане дитині, а також не надав жодного доказу, який би свідчив про те, що зміна прізвища дитини буде відповідати її інтересам.

Відповідно до висновку психологічного обстеження дитини психологом Міського центру дитини №100 від 27.10.2016 року, у ОСОБА_4 визначено високій рівень емоційної прихильності до матері, яка цілком забезпечила потреби дитини, безпеку та комфорт. У дівчинки не виявлено емоційного зв'язку з ОСОБА_1, в діагностичних методиках дитина взагалі його не визначила, відмовлялась про нього говорити, що може бути пов'язано з відсутністю зустрічей та систематичного спілкування з батьком.

Позивачем не було доведено належними доказами факт систематичного виконання обов'язків батька щодо дитини, а надані чеки на підтвердження факту придбання ним одягу, іграшок та книжок для дитини містять суперечності.

Не маючи можливості вислухати/допитати 4-річну дитину та встановити відповідність зміни прізвища ї інтересам, судом першої інстанції не витребувано висновку органу опіки та піклування про доцільність зміни прізвища дитини.

Вважає, що зміна прізвища дитини буде суперечити її інтересам. Прізвище дитини «ІНФОРМАЦІЯ_6» не впливає на обсяг прав та обов'язків батька та не порушить його батьківських прав в майбутньому.

Вона не мала змоги скористатися наданим процесуальним правом викласти свою правову позицію, оскільки жодна судова кореспонденція на її адресу не надходила. Суд першої інстанції в порушення вимог чинного законодавства України не вжив всіх належних засобів повідомлення відповідача про день, час та місце проведення судового засідання, а саме не викликав відповідача до суду за допомогою телеграми, факсу чи інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

За таких підстав вважає, що рішення суду першої інстанції в частині зміни прізвища дитини є незаконним та необґрунтованим.

В іншій частині судове рішення сторони не оскаржують, а тому в апеляційному порядку воно не переглядається.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_6, ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову про зміну прізвища дитини та змінюючи прізвище дитини «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6», суд першої інстанції виходив із доведеності факту батьківства позивача, а також тих обставин, що останній має нагоду забезпечити її матеріально, бажає її виховувати, цікавиться її подальшою долею, проведення змін у актовому записі про її народження відповідатиме її інтересам.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, не перебуваючи ні з ким у зареєстрованому шлюбі, народила доньку ОСОБА_4. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.102-103 т.1).

Судом встановлено, що запис про батька дитини у Книгу реєстрації народжень провадився за прізвищем матері - «ІНФОРМАЦІЯ_6», а ім'я та по батькові батька дитини було записано за вказівкою матері.

Заперечення матері дитини проти зміни прізвища її доньки з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6» обґрунтовано тим, що прізвище дитини у загальному розумінні вказує на належність людини до однієї сім'ї. Згідно висновку психолога Міського центру дитини №100 від 27.10.2016 року « у ОСОБА_4 високий рівень емоційної прихильності до мами… Діагностовано міцну емоційну прихильність до дідуся ОСОБА_12, бабусі..». У мами, бабусі та дідуся дитини прізвище «ІНФОРМАЦІЯ_6». Крім цього, дитина скоро піде до школи, а прізвище «ІНФОРМАЦІЯ_6» є нетиповим і може викликати у однокласників насмішки, що буде травмувати дитину. Прізвище дитини «ІНФОРМАЦІЯ_6» не впливає на обсяг прав та обов'язків батька, не порушує його батьківських прав в майбутньому.

Згідно зі ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно з ч.5 ст.148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Розглянувши справу у відсутність відповідача, за відсутності відомостей про її належне повідомлення про час та місце розгляджу справи, суд першої інстанції на зазначені вище вимоги закону уваги не звернув, не перевірив, чи надавала мати дитини свою згоду на зміну її прізвища, а також не навів переконливих мотивів, що зміна прізвища дитини буде відповідати її інтересам.

За таких підстав ухвалене по справі рішення в оскаржуваній частині без змін залишатись не може.

Звертаючись до суду з апеляційної скаргою відповідач ОСОБА_2 посилалась на те, що дізнавшись про її вагітність, позивач повідомив про свою неготовність бути батьком. Протягом її вагітності позивач не цікавився її життям, не з'явився до пологового будинку, не забрав з нього дитину. Будь-яких доказів чинення перешкод у спілкуванні з нею чи новонародженою дитиною позивач суду не надав. Не заперечувала, що позивач іноді приходив до доньки, зрідка купував іграшки.

Надані позивачем чеки на підтвердження своєї участі у матеріальному забезпеченні дитини, а також придбання у березні 2015 р. річного абонементу відповідачу та дитині у фітнес-клуб «Спорт Лайф Троєщина» не є достатніми доказами на підтвердження належного виконання позивачем своїх обов'язків щодо дитини.

Посилання позивача на чинення йому перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною колегія суддів оцінює з урахуванням тієї обставини, що з позовом до суду на захист свого порушеного права позивач звернувся після досягнення дитиною трирічного віку.

Доводи позивача, що зміна прізвища дитини на прізвище батька сприятиме тому, що ОСОБА_4 «буде хоча би знати хто є її справжнім батьком», на думку колегії суддів є непереконливими.

Як вбачається з висновку №100 від 27.10.2016 року психологічного обстеження дитини, наданого психологом Міського центру дитини у зв'язку з вирішенням питання участі гр. ОСОБА_1 у вихованні дитини, у ОСОБА_4 визначено високий рівень емоційної прихильності до матері, яка цілком забезпечила потреби дитини, безпеку та комфорт. У дівчинки не виявлено емоційного зв'язку з гр. ОСОБА_1, в діагностичних методиках дитина взагалі його не визначила, відмовлялась про нього говорити, що може бути пов'язано з відсутністю зустрічей та систематичного спілкування дитини з батьком (а.с.238-240 т.1).

Рецензія на вищевказаний висновок психологічного обстеження дитини, яка надана психологом ОСОБА_9 від 18 листопада 2016 року, в якій зроблено висновки про невідповідність висновків психолога Міського центру дитини застосованим методикам та процедурі обстеження, а також про те, що вказаний висновок не містить відповіді на запит матері дитини, не є обставинами, що зменшують його доказове значення для з'ясування обставин виконання батьком своїх батьківських обов'язків.

Відсутність систематичного спілкування з дитиною не заперечував сам позивач. Останній визнав, що дитина не бачила його протягом більше 13 місяців.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Враховуючи викладене, відсутність згоди матері дитини на зміну її прізвища, а також враховуючи, що зміна прізвища дитини з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6» на даному етапі взаємовідносин батька та дитини не буде відповідати інтересам малолітньої дитини, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4 щодо зміни прізвища з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6» та ухвалення нового рішення про відмову в їх задоволенні.

Колегія суддів також враховує те, що позивач не обмежений у праві при досягненні дитиною семирічного віку звернутись до суду з позовом про зміну прізвища дитини з урахуванням думки останньої.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на те, що позовних вимог про внесення змін до актового запису про народження дитини шляхом зміни прізвища з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6» заявлено не було, правові підстави для ухвалення з цього приводу відповідного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4 в частині зміни прізвища з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6» скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/872/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.