Справа № 147/47/17
Провадження № 2/147/252/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів на неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на повнолітнього сина на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на повнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, 13.12.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу 15.12.2001 року народився син ОСОБА_4, 16.10.1998 року народилася дочка ОСОБА_5, 31.10.2010 року народилася дочка ОСОБА_6 Рішенням Тростянецького районного суду з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на її користь на утримання їхніх неповнолітніх дітей в розмірі ? частина його доходів, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_7 повноліття. 15.12.2016 року ОСОБА_4 виповнилося 18 років. Матеріальний стан платника аліментів змінився, він не має постійного місця роботи, має нерегулярний мінливий дохід, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, а тому позивач просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі, а саме по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Окрім того зазначила, що повнолітній син ОСОБА_4 навчається в Немирівському коледжі будівництва і архітектури ВНАУ на денному відділені на 2 курсі на базі 9 класів. Просила винести рішення, яким стягувати з ОСОБА_3 на її користь на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на період навчання та до досягнення ним 23 річного віку.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд за обставин, визначених у позові, їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що в даний час, а саме з кінця лютого 2017 року він офіційно працевлаштований, однак його заробітна плата не дозволяє йому сплачувати на користь позивача на утримання дітей аліменти у загальному розмірі 3000,00 грн. щомісячно. У нього відсутні такі доходи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 13.12.2000 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 в Новоободівській сільській раді, актовий запис №11 від 13.12.2000 року.

Від шлюбу мають спільних дітей: 15.12.1998 року народився син ОСОБА_4, 16.10.2001 року народилася дочка ОСОБА_5, 31.10.2010 року народилася дочка ОСОБА_6, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.5,9).

Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 30.10.2012 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей в розмірі ? частки від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_4 повноліття (а.с. 10,11).

15.12.2016 року ОСОБА_4 виповнилося 18 років.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області № 3065 від 14.12.2016 року, до складу сімї ОСОБА_1 входить син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Згідно довідки №123/16 від 05.09.2006 року, ОСОБА_5 навчається у Вінницькому відділенні Київського фінансово-економічного коледжу національного університету ДПС України на І курсі за спеціальністю 081 «Право». Навчається на денній формі навчання, стипендій та інших грошових надходжень не отримує (а.с.6). Даний факт також підтверджується договором №15/16 про навчання від 11.08.2016 року та додатковою угодою від 19.12.2016 року, згідно якої загальна вартість освітньої послуги на момент укладання Додаткової угоди становить 48000,00 грн.

Згідно довідки №59 від 12.09.2016 року, виданої студенту ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, він дійсно навчається в Немирівському коледжі будівництва та архітектури ВНАУ на денному відділенні на ІІ курсі, на базі 9 класів. Рік закінчення коледжу 30.06.2019 року (а.с.8).

Відповідно інформації, наданої адвокату ОСОБА_2 головним лікарем КУ «Тростянецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, перебуває на обліку у сімейного лікаря Ободівської ЛА ЗПСМ з приводу захворювань серцево-судинної системи. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на обліку у сімейного лікаря з приводу захворювань шкіри та шлунково-кишкового тракту. Щорічно дитина консультується в Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні, отримує призначене лікування, проходить профілактичні огляди за місцем проживання.

Згідно довідки про доходи від 10.03.2017 року, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1347,00 грн.

Згідно довідки від 22.03.2017 року №456, виданої управлінням праці та соціального захисту населення, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує з 01.03.2017 р. по 31.08.2017 року державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям. Загальна сума доходу за вказаний період становить 23825,76 грн.

Згідно довідки про доходи від 29.03.2017 року, ОСОБА_3 працює з 20.02.2017 року на посаді тракториста в АКПП «Перемога» і його дохід за лютий 2017 року становить 831,62 грн.

Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 223 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру платежів.

Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дочок в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і досягнення ними повноліття та на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 з розмірі 1000,00 грн. на період його навчання та до досягнення ним 23 років. Відповідач позов визнає частково, але посилається на те, що розмір аліментів, про який просить позивач непосильний для нього, оскільки таких доходів у нього немає.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Крім того, як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна матеріального стану дитини, погіршення чи поліпшення здоров'я однієї зі сторін тощо.

Верховний суд України в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № X роз'яснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків та бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, як видно з копії свідоцтва про народження ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6, їх батьком записаний відповідач, тому він зобов'язаний утримувати дітей, в тому числі шляхом сплати аліментів на їх утримання.

Судом встановлено, що позивач не працює, отримує пенсію по інвалідності та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям. Дані доходи не дозволяють їй утримувати себе, двох неповнолітніх дітей та повнолітнього сина, який навчається, без погіршення життєвих умов. Відповідач офіційно працевлаштований, однак його заробітна плата не дозволяє йому сплачувати аліменти у тому розмірі, про який просить позивач.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 01.01.2017 року становить 1355 грн., а для дитини від 6 до 18 років - 1689 грн. Протягом року прожиткові мінімуми збільшуються.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд вважає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак в ході судового розгляду справи встановлено, що матеріальне становище відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти по 1000,00 грн. на кожну дитину.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи, та рівності обов'язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей доцільно змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 30.10.2012 року до розміру 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчатись, суд враховує інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймає до уваги матеріальне становище сторін і зазначає, що розмір аліментів повинен бути співмірним з можливостями відповідача, а тому стягнення в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2017 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років, буде обґрунтованим та законним.

Виконавчий лист №225/1409/12, виданий на підставі рішення Тростянецького районного суду від 30.10.2012 року підлягає відкликанню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 180, 182, 184, 192, 194,199,200, СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215 ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області по справі №225/1409/12 від 30.10.2012 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6,та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 300грн. (триста гривень 00коп.), щомісячно, починаючи з 23.01.2017 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення дитиною віку 23 років.

В решті позову відмовити.

Відкликати з Тростянецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виконавчий лист №225/1409/12 від 30.10.2012 за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 30.10.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя