Справа № 300/167/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бисага Т.Ю.,

суддів: Фазикош Г.В., Куштан Б.П.,

при секретарі: Шукаль О.Я.,

за участю сторін - ОСОБА_1, Крижанівський Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні нежитловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково (т.1, а.с.168-170).

Визнано дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо недопущення ОСОБА_1, як співвласника ? частини нерухомого майна з 25 січня 2013 року в приміщення магазину «Чава» в с. Колочава, вул. Шевченка, №27 «В», Між гірського району Закарпатської області, неправомірними.

Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_1 на першому поверсі магазину «Чава» в с. Колочава, вул. Шевченка, №27 «В», Міжгірського району Закарпатської області, шляхом забезпечення вільного доступу до торгівельного приміщення першого поверху та до приміщення третього поверху через другий поверх, як співвласника ? частини цього магазину.

В позові про повернення товарно-матеріальних цінностей щодо ОСОБА_3, відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2016 року, залишено без змін (т.1, а.с.221-226, т.2 а.с.37-38).

14.11.2016 року до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по справі.

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2015 року, залишено без задоволення (т.2, а.с.209).

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, безпідставність та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та з врахуванням доводів апеляційної скарги ухвалити нове рішення, яким відстрочити виконання рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2015 року по справі №300/167/15-ц (т.2, а.с.214-216).

Головний державний виконавець Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Крижанівський Я.І. подав до суду заперечення на апеляційну скаргу, яким просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги апелянта ОСОБА_1 та залишити без змін ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 25.11.2016 року, зазначаючи, що рішення суду вважає законним, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права (т.3 а.с.1-7).

В судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити з підстав зазначених в ній.

Головний державний виконавець Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Крижанівський Я.І. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційних скарг, з підстав наведених у запереченні на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені заяви про відстрочку виконання рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що обставин, які ускладнюють виконання рішення суду щодо забезпечення стягувачу ОСОБА_1 вільного доступу до торговельного приміщення першого поверху та до приміщення третього поверху через другий поверх, як співвласника ? частини магазину «Чава» в с. Колочава, вул. Шевченка, 27 Міжгірського району Закарпатської області, які згідно з ч.1 ст.373 ЦПК України є підставами для ухвалення судом рішення про відстрочення виконання рішення суду - не встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що судом вірно та обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2015 року в справі №300/167/15-ц, зобов'язано боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні підприємницької діяльності на першому поверсі магазину «Чава» в с. Колочава по вул. Шевченка, 27 Міжгірського району Закарпатської області, шляхом забезпечення вільного доступу до торговельного приміщення першого поверху та до приміщення третього поверху через другий поверх, як співвласника ? частини цього магазину.Крім того, у позові про повернення товарно-матеріальних цінностей щодо ОСОБА_3, відмовлено.

Постановами про відкриття виконавчого провадження від 21.06.2016 року за №51491409 та №51491334, ухвалених державним виконавцем Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Цендра В.В. було відкрито два виконавчих провадження на виконання виконавчих листів №300/167/15-ц, виданих Воловецьким районним судом Закарпатської області 12.03.2016 року щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 22.08.2016 року згідно постанови начальника управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про передачу виконавчих проваджень від 15.08.2016 року, дані виконавчі провадження передані для подальшого виконання до Воловецького районного відділу державної виконавчої служби, які прийнято Крижанівським Я.І. до свого провадження, про що на підставі ст.ст.16, 20 та 21 Закону України «Про виконавче провадження» винесено відповідні постанови: №51491334 та №51491409 від 22.08.2016 року. 30.08.2016 року державним виконавцем Крижанівським Я.І було здійснено виїзд за місцем виконання рішення, відібрано пояснення від боржників ОСОБА_4 та його дочки ОСОБА_3 та за участю понятих складено акт. На підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Крижанівським Я.І. винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень від 31.08.2016 року з примусового виконання рішення суду щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.2, а.с.44-48).

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області 26 вересня 2016 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - задоволено. Скасовано постанови головного державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень №51491334 та №51491409 від 31.08.2016 року.

19.10.2016 року вищезазначені виконавчі провадження з примусового виконання рішення суду були відновлені постановами державного виконавця Воловецького районного відділу ДВС (т.2, а.с.58-60).

Звертаючись до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 зазначає, що виконавчим провадженням від 23.01.2014 року не виконана вимога щодо повернення йому товарно-матеріальних цінностей в приміщенні нежитлової будівлі - магазину «Чава», а передача ключів від магазину не усуває перешкод у здійсненні підприємницької діяльності, так як боржниками не було повернуто товарно-матеріальні цінності.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що на даний час відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове слідство, а тому вважає, що доцільно відстрочити виконання рішення суду до прийняття рішення у кримінальній справі щоб в подальшому забезпечити виконання рішення суду в повному обсязі.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Заява про відстрочення виконання рішення з підстав неповернення товарно-матеріальних цінностей не підлягає до задоволення, оскільки не являється підставою для відстрочки по своїй суті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про залишення заяви про відстрочку виконання рішення суду без задоволення та вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування ухвали суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі відсутні, а скарга підлягає відхиленню на підставі п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Інших доводів, які б мали правове значення для вирішення справи та спростовували висновки суду першої інстанції, в апеляційній скарзі немає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги і залишенню рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до ст.308 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді