У х в а л а

іменем україни

29 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства «Львівтурист» про визнання мирової угоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив в порядку ст. 344 ЦК України визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (позначену на плані літ. «А-1») загальною площею 162,1 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що він протягом тривалого часу користувався вищевказаною нежитловою будівлею, надавав третім особам у тимчасове користування, що підтверджується відповідними договорами оренди, проте відповідачем ОСОБА_4 заперечується його право власності на вказану будівлю.

Посилаючись на те, що він набув право власності на вищевказане майно в порядку ст. 344 ЦК України, ОСОБА_3 просив задовольнити позов.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 04 жовтня 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю (позначену на плані літ. «А-1») загальною площею 162,1 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 05 жовтня 2016 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Львівтурист» (далі - ПАТ «Львівтурист») задоволено, рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 04 жовтня 2013 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Крамар Ю.М., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано справу із Трускавецького міського суду Львівської області та у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення апеляційного суду відмовлено.

У лютому 2017 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника ПАТ «Львівтурист» надійшла заява про визнання мирової угоди, за умовами якої, зокрема, позивач зобов'язується та гарантує сплатити суму понесених третьою особою з самостійним вимогами (ПАТ «Львівтурист») витрат, в тому числі і судових, у розмірі 30 000 грн шляхом перерахування суми на її рахунок протягом 5 діб з дня постановлення ухвали про визнання мирової угоди, а третя особа з самостійними вимогами відмовляється від своїх вимог, викладених нею у апеляційній скарзі, та разом з відповідачем визнає за позивачем право власності на нежитлову будівлю, позначену на плані літ. «А-1», загальною площею 162,1 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до положень ст. 334 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з осіб, які беруть участь у справі було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення процесуальних дій.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд справи.

Предметом спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4є визнання в порядку ст. 344 ЦК України права власності за ОСОБА_3 на нежитлову будівлю (позначену на плані літ. «А-1») загальною площею 162,1 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, однак спірна будівля перебуває у користуванні Трускавецького екскурсійного бюро, що вбачається з рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 06 липня 1972 року № 232 «Про роботу міського екскурсійного бюро», а відповідно до довідки ПАТ «Львівтурист» від 28 березня 2016 року № 01/30 адмінбудинок по АДРЕСА_1 було внесено до статутного фонду при утворенні ПАТ «Львівтурист» і вказана будівля знаходиться на балансі філії ПАТ «Львівтурист» Трускавець ЦТЕД.

Крім того, станом на час розгляду справи є чинним свідоцтво серії НОМЕР_1 від 17 січня 2005 року про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого власником нежитлового приміщення «1-А», загальною площею 162,1 кв. м, по АДРЕСА_1 є територіальна громада м. Трускавця в особі Трускавецької міської ради.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що відсутні правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_3 на спірну нежитлову будівлю у порядку ст. 344 ЦК України, а умови мирової угоди суперечать закону і порушують права, свободи та інтереси інших осіб, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про відмову у клопотанні сторін про визнання мирової угоди, з продовженням розгляду справи по суті.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 205, 206, 334, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_3, ОСОБА_4 та публічному акціонерному товариству «Львівтурист» у визнанні мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович