03 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання шлюбу не укладеним та визнання права власності в порядку спадкування,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Соломʼянського районного суду м. Києва від 05 травня 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання шлюбу не укладеним та визнання права власності в порядку спадкування.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її донька - ОСОБА_7, якій за життя належала квартира АДРЕСА_1.
Вказувала, що при зверненні до нотаріуса з питання оформлення спадщини, вона дізналася, що із заявою про прийняття спадщини після смерті її доньки також звернувся ОСОБА_5, який вказав себе чоловіком померлої.
Посилаючись на те,що її донька ніколи не перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 та не могла за тяжким станом свого здоров'я бути присутньою при реєстрації шлюбу з ним 15 березня 2012 року за 2 тижня до своєї смерті, тим більше в сільській раді Макарівського району Київської області, далеко від місця її знаходження, просила визнати шлюб між її померлою донькою та відповідачем не укладеним, та поділити спадкове майно між нею та
Рішенням Соломʼянського районного суду м. Києва від 05 травня

2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано шлюб, який був зареєстрований 15 березня 2012 року виконавчим комітетом Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області між ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_5, про що було зроблено актовий запис № 1 неукладеним. Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року рішення Соломʼянського районного суду м. Києва від 05 травня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Соломʼянського районного суду м. Києва від 05 травня 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року в частині задоволення позовних вимог про визнання шлюбу неукладеним та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання шлюбу неукладеним, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_7 у звʼязку із тяжким станом свого здоровʼя не могла бути присутньою при реєстрації 15 березня 2012 року її шлюбу з ОСОБА_5

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла донька ОСОБА_4 - ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_7 залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_7 заповіту не склала.

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися

ОСОБА_4, яка є матір'ю померлої та ОСОБА_5, як чоловік померлої.

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу 15 березня 2012 року у виконавчому комітеті Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та

ОСОБА_5 про що складено актовий запис №1.

На час вчинення актового запису ОСОБА_7 була зареєстрована та мешкала у АДРЕСА_4 з

25 листопада 2008 року, а ОСОБА_5 мешкав в м. Києві,

АДРЕСА_3 з 12 жовтня 2006 року.

Звертаючись із вказаним позовом, ОСОБА_4 вказувала, що її донька ніколи не перебувала у зареєстрованому шлюбі і наміру його укладати не мала. Проживала до своєї смерті з матірʼю та перебувала під її наглядом, оскільки потребувала сторонньої допомоги у зв'язку з прогресуванням тяжкої онкологічної хвороби. Останні два місяці їй спочатку двічі, а потім і тричі на день кололи наркотичні знеболюючі медичні препарати, вона не виходила з дому, була прикутою до ліжка і фізично не була спроможна за два тижні до смерті поїхати в інший район з Житомирської до Київської області для реєстрації шлюбу.

Судами встановлено, що згідно виписки епікризу № 1039 Коростенської районної лікарні ОСОБА_7 хворіла на рак молочної залози IV ступеню з метастазами в печінку, легені, з вираженим больовим синдромом; висновку комісії лікарів і листка призначень від 13 березня 2012 року про призначення ОСОБА_7 наркотичних засобів Sol. Morphini 1 % 1,0 два рази в день та передачею на станцію швидкої допомоги

м. Коростень для виконання призначень в період з 13 березня 2012 року по

13 квітня 2012 року; висновку і листка призначень від 22 березня 2012 року про призначення ОСОБА_7 Sol. Omnoponi 2 % 2,0 три рази в день та передачею на станцію швидкої допомоги м. Коростень для виконання призначень в період з 22 березня 2012 року по 20 квітня 2012 року.

За змістом ст. 34 СК України присутність нареченої та нареченого в момент реєстрації їхнього шлюбу є обов'язковою. Реєстрація шлюбу через представника не допускається.

Відповідно до ст. 48 СК України шлюб, зареєстрований у відсутності нареченої і (або) нареченого, вважається неукладеним. Запис про такий шлюб у органі державної реєстрації актів цивільного стану анулюється за рішенням суду за заявою заінтересованої особи.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання шлюбу неукладеним, оскільки суди вірно встановили, що ОСОБА_7 у зв'язку із тяжким станом свого здоров'я не могла бути присутньою при реєстрації 15 березня 2012 року її шлюбу з ОСОБА_5

Доводи ОСОБА_5 про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, у звʼязку із чим позбавлений можливості приймати участь у судових засіданнях, заперечувати проти позову, надавати свої докази необґрунтованості позову та подати заяву про застосування строків позовної давності не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як вбачається із журналу судового засідання апеляційного суду м. Києва від

03 листопада 2016 року в судовому засіданні був присутній представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9 (т. 2, а. с. 4), який надав пояснення про те, що ОСОБА_5 було відомо про ухвалене рішення судом першої інстанції та останній був обізнаний про розгляд справи в апеляційному суді, а представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9 мав можливість надати відповідні докази та заперечення.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення ОСОБА_9ʼянського районного суду м. Києва від 05 травня 2016 року, в частині визнання шлюбу неукладеним та рішення апеляційного суду м. Києва від

03 листопада 2016 року, яким в цій частині залишено без змін рішення суду першої інстанції, тому що судові рішення в цій частині законні та обґрунтовані.

В частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності судові рішення не оскаржуються, а тому судом касаційної інстанції не перевіряються.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення ОСОБА_9ʼянського районного суду м. Києва від 05 травня

2016 року, в частині визнання шлюбу неукладеним та рішення апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року, яким в цій частині залишено без змін рішення суду першої інстанції, в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання шлюбу не укладеним та визнання права власності в порядку спадкування залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова