АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимус Груп» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №755/19728/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1917/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
24 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2014 році між ним та ТОВ «Оптимус Груп» було укладено договір публічної оферти про надання інформаційних послуг з доступу до фінансово - інформаційної системи. На виконання умов договору позивачем була проведена оплата за допомогою платіжної карти ПАТ «ВіЕйБі Банк» 27 червня 2014 року на суму 14 000 гривень, а 01 липня 2014 року на суму 14 500 гривень, про що свідчить банківська виписка по руху коштів по платіжній карті позивача.

Відповідно до умов п.4.2 Договору оферти, компанія зобов'язана протягом 24 годин з моменту надходження коштів на рахунок компанії надати клієнту реєстраційні дані і почати надання обраних клієнтом послуг. Проте, до сьогоднішнього дня відповідачем не були надані відповідні реєстраційні дані, жодних послуг з боку відповідача отримано не було. Сайт відповідача optimus-gr.com.ua не працює, контактні номери телефону не відповідають.

На підставі вищевикладеного, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з ТОВ «Оптимус Груп» на його користь грошові кошти в розмірі 564 585 гривень.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимус Груп» про стягнення коштів - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимус Груп» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 340 575 гривень та судові витрати у розмірі 630 гривень.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимус Груп» на користь держави судовий збір в розмірі 3 405 гривень 75 копійок.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, представником позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу, в якій він просить заочне рішення суду змінити та задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення суду в частині незадоволення позовних вимог є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач у 2014 році, уклав з ТОВ «Оптимус Груп» договір публічної оферти про надання інформаційних послуг з доступу до фінансово - інформаційної системи (а.с.6,7).

На виконання умов договору позивачем була проведена оплата за допомогою платіжної карти ПАТ «ВіЕйБі Банк» 27 червня 2014 року на суму 14 000 гривень, 01 липня 2014 року на суму 14 500 гривень, відповідно до банківської виписки по руху коштів по платіжній карті позивача (а.с. 9,10).

Відповідачем не були надані відповідні реєстраційні дані, жодних послуг з боку відповідача отримано не було.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Укладений позивачем договір публічної оферти за своєю природою є публічним договором та договором приєднання відповідно до положень ст.ст. 633, 634 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 1 ст. 30 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав.

Згідно п. 4.2. Договору Компанія зобов'язана протягом 24 годин з моменту надходження коштів на рахунок Компанії надати Клієнтові реєстраційні дані і почати надання обраних клієнтом послуг. Проте позивачу ОСОБА_3 не були запропоновані і не були надані ніякі реєстраційні дані, ТОВ «Оптимус груп» не надавала йому жодних послуг.

П. 5.1. Договору передбачено, що при укладанні даного Договору, Клієнтові відкривається обліковий запис у компанії, у якій зафіксовані вид і обсяг послуг, надаваних клієнтові. Доступ до керування обліковим записом відкривається не пізніше наступного банківського дня після першого надходження грошей від Клієнта на рахунок Компанії.

Однак в судовому засіданні встановлено, що позивачу не були запропоновані і не були надані ніякі реєстраційні дані, обліковий запис відповідачу не відкривався, ТОВ «Оптимус груп» не надавала йому жодних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України.

Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечесна підприємницька прак-тика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики, як вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, зокрема, сплатила відповідну суму грошей тощо, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

В п. 7.1. Договору відповідача зазначено, що договір укладається шляхом акцепту, тобто згодою Клієнта з умовами договору. Акцептом є наступні дії: заповнення клієнтом реєстраційної форми для відкриття особового рахунку (реєстраційна форма перебуває у вільному доступі в мережі Інтернет за адресою); оплата клієнтом суми, згідно виставленого рахунку.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства тощо.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, належним чином з'ясувавши обставини справи , дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача 28500 гривень, що були сплачені позивачем, в зв'язку з невиконанням умов договру відповідачем і крім орбґрунтовано стягнув відповідно до ст. 611 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти в сумі 312 075, 00 грн. (28 500, 00 грн. x 3% x 365 дні).

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника позивача щодо застосування строків позовної давності, виходячи з наступного.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням особи, права якої порушені, до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: