Справа № 366/3381/16-ц Головуючий у І інстанції Тетервак Н.А.
Провадження № 22-ц/780/918/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 51 31.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Мельника Я.С.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 05 грудня 2016 року про повернення заяви позивачеві у справі за позовом Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей та сім'ї Іванківської районної державної адміністрації Київської області, про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав.

Ухвалою судді Іванківського районного суду Київської області від 05 грудня 2016 року заяву визнано неподаною та повернуто з підстав, передбачених ст. 121 ЦПК України, оскільки позивач не усунув недоліки, вказані в ухвалі судді від 18 листопада 2016 року.

У апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали з цього питання.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не усунув зазначені в ухвалі від 18 листопада 2016 року недоліки позовної заяви.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі.

Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Стаття 119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог щодо форми і змісту позовної заяви і розширеному тлумаченню не підлягає.

Встановлено, що ухвалою судді Іванківського районного суду Київської області від 18 листопада 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, оскільки в позовній заяві фактично відсутнє викладення позовних вимог: позивачем не вказано у кого з батьків слід забирати дітей, яких дітей (прізвище, імя та по батькові, рік народження), чому дітей слід відбирати, і куди їх діти після відібрання? Як слід розпорядитися майном,на яке мають право діти? Чому не ставиться питання про позбавлення батьківських прав? На чийому утриманні далі будуть знаходитися діти? Чому з батьків (того, у кого відбирають дітей) не стягуються аліменти?

Суд першої інстанції зазначив, що позивач має викласти обставини, якими обґрунтовуються вимоги (п.5 ст.119 ЦПК), однак, в позові дано лише хронологія спілкування позивача з одним із батьків, як вказано в позові,оскільки позивач не надав жодного документу, який би підтверджував, що відповідачі є батьками, чи у них дійсно є діти.

Також, позивач не вказує, чому він вирішив відбирати дітей, оскільки з позову слідує, що батько дітей, ОСОБА_2 просив влаштувати дітей в дитячий заклад? Позивач не вказує, що відібрання дитини у батьків, тимчасове на який строк, буде в інтересах дитини. Чому для захисту інтересів дітей (якщо цей позов подано в інтересах неповнолітніх), вибрано саме такий спосіб захисту?

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачеві, суддя не звернув уваги, що позивач подав позовну заяву в письмовій формі, виклав зміст вимог та обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначив докази, тобто дана позовна заява належно оформлена, за формою і змістом відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Виходячи з наведеного, суд дійшов поспішного висновку про повернення заяви позивачеві.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на вищенаведене, так як ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і має бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі, то колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасування ухвали про повернення заяви і передачу питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області задовольнити частково.

Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 05 грудня 2016 року про повернення заяви скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: