АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/1532/16-ц Головуючий в І інстанції Ширінська О.Х.
Номер провадження: №22-ц/791/674/17 Доповідач Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення в натурі у власність частки у спільному майні та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Херсонській області, про розірвання договору, визнання права власності та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ ? частини обєкту незавершеного будівництва, посилаючись на те, що 08 листопада 2011 року на підставі договору купівлі-продажу він набув у власність ? частку центру відпочинку та розваг, готовністю 53%, площею забудови 374,8 кв.м за адресою : Херсонська область, м. Скадовськ, вул. К. Лібкнехта, 1-ж, а в подальшому уклав з відповідачем договір про співробітництво співвласників в процесі завершення будівництва спільної часткової власності. Оскільки ухилення відповідача від виконання умов договору перешкоджають йому в оформленні права власності на ? частину обєкта будівництва, просив виділити в натурі у власність належну йому частку у спільному майні.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення в натурі у власність частки у спільному майні та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Херсонській області, про розірвання договору, визнання права власності та відшкодування шкоди з підстав визначених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочнства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, просила ухвалу суду перешої інстанції скасувати, як таку що суперечить нормам процессуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просила її відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що сторони, укладаючи договори щодо спірного обєкту, діяли як фізичні особи-підприємці з метою здійснення господарської діяльності, тому спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки суд першої інстанції дійшов до них у супереч обставинам справи, допустивши порушення норм процессуального права.

За змістом ч.1, 2 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до положень ст.ст. 1 і 12 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно зі встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до розяснень, наданих у п.14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановивши, що сторони у справі є фізичними особами-підприємцями, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками судового розгляду, а предметом цього договору є майно, яке може використовуватися при здійсненні господарської діяльності, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про існування між сторонами відносин, які виплавають з господарської діяльності з огляду на наступне.

Як вбачається з договорів купівлі-продажу та про співробітництво співвласників в процесі завершення будівництва спільної часткової власності від 08 листопада 2011 року, укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6, 9-11 том.1) сторони в обох випадках, укладаючи угоди, діяли як фізичні особи, та, відповідно, право власності зареєстроване, як за фізичними особами, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7 том. 1).

Належність об,єкту незавершеного будівництва до комерційної нерухомості та ймовірність його використання у подальшому після завершення будівництва та здачі в установленому законом порядку в експлуатацію для провадження господарської діяльності, не вказує на існування між сторонами на час розгляду справи правовідносин, які склались внаслідок здійснення господарської діяльності щодо предмету договору, оскільки доказів, які б свідчили про протилежне матеріали справи не містять та судами першої й апеляційної інстанцій не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції не визначився з суб'єктним складом та характером спірних правовідносин і дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.

За вказаних обставин, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги та вважає, що ухвала Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року на підставі ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307,311 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року скасувати і передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

ОСОБА_1