Справа № 2018/2-363/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Божко В.В.

при секретарі - Гайфутдіновій Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Адміністрація Київського району Харківської міської ради, про виділ в натурі частки домоволодіння, -

в с т а н о в и в:

04.03.2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Адміністрація Київського району Харківської міської ради, якою просила:

виділити в натурі належні їй на праві власності 50/100 ідеальних часток з загальної часткової власності; встановити між нею та ОСОБА_2 порядок користування жилим приміщенням та господарськими побудовами в домоволодінні №5 по вулиці Народовладдя в м.Харкові, виділив їй в користування в жилому будинку літ. А-1квартиру №1: приміщення 1-1; 1-2; 1-3; 1-4; крильце літ.1. З господарських та службових побудов виділити в її користування: гараж літ. Д, літню кухню літ. Б, сараї літ. Вта Е, льох літ. Г, вбиральню літ. З; встановити між нею та ОСОБА_2 порядок користування земельною ділянкою, виділив кожному із співвласників частину земельної ділянки, згідно правових документів.

При цьому, позивач обґрунтовувала позовну заяву тим, що в 1997 році нею придбана половина домоволодіння №5 по вулиці Народовладдя у м.Харкові згідно договору купівлі-продажу від 01.10.1997р. Н9-339, зареєстрованого в міськБТІ за №1902 від 24.12.1997р.

На теперішній час в домоволодінні №5 по вул.Народовладдя мешкає два власника: позивач ОСОБА_1 зі своєю сімєю та її співвласники ОСОБА_2 зі своєю сімєю. Фактично між ними проведено розділ та кожний користується своєю половиною домоволодіння. Всі надвірні побудови поділені в 1996 році між минулим власником її частини домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що нотаріально посвідчено та зареєстровано в КП ХМБТІ. Двір та земельна ділянка також фактично поділені та кожний користується своєю половиною домоволодіння за своїм розсудом. Проте, виділу в окремі частини із загальної часткової власності проведено не було. В даний час позивачка бажає провести приватизацію частини земельної ділянки, якою вона користується, проте їй було відмовлено, оскільки її частина домоволодіння не виділена.

Крім того, при розгляді справи в суді з пояснень позивача було встановлено, що розмір земельної ділянки, яка фактично знаходиться в користуванні співвласників домоволодіння не відповідає розміру земельної ділянки, визначеної у правовстановлюючому документі. Тому наполягає на явне порушення меж земельної ділянки, що просить встановити в результаті дослідження земельної ділянки експертом при проведеній експертизи. Вказує, що зазначені на її думку порушення призвели до привласнення відповідачами частини її земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння № 5 по вул. Народовладдя в м. Харкові. Стверджує, що із зазначеними порушеннями меж земельної ділянки було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке на даний час нею оскаржується.

По справі судом неодноразово призначались судові будівельно-технічні експертизи, які були доручені експертам ХНДСЕ ім. Бокаріуса. Але ухвали суду не виконані, експертиза по справі не проведена, в звязку з невиконанням позивачем клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів.

В судовому засіданні позивач заявила клопотання про відвід судді Божко В.В., в провадженні якої знаходиться зазначена справа, посилаючись на те, що вона зацікавлена в розгляді справи. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суддя на її думку безпідставно відмовляє в задоволенні клопотання, що викликає сумніви в обєктивності та неупередженості судді, заінтересованості судді у результаті розгляду справи.

Перевіривши доводи, викладені заявником, матеріали цивільної справи, вважаю, що в задоволенні заяв про відвід судді Божко В.В. необхідно відмовити.

Статтею 20 ЦПК України установлений вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Яких-небудь підстав, що свідчать про зацікавленість та необєктивність судді Божко В.В. у результаті справи, не встановлено.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. Головуючий, вважаючи що заявлені в ході судового засідання клопотання є обґрунтованими, чи мають істотне значення для вирішення справи, має право постановити ухвалу про задоволення клопотання, чи відмові в його задоволенні.

Оскільки суд розглядає спір між сторонами, як співвласниками саме будинку, надвірних побудов та споруд та в межах заявлених позовних вимог не розглядає питання права власності вказаних осіб на земельну ділянку, питання щодо визначення порядку користування земельною ділянкою між нею та ОСОБА_2 як співвласниками, щодо встановлення меж та їх порушення, а також щодо виділення в користування земельної ділянки начебто придбаної в 1996 році площею 2138 кв. м, виходить за межі заявлених позовних вимог.

Щодо обовязку суду витребувати докази, то відповідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи, на які посилюється заявник, є надуманими та не відповідають дійсності.

Інших обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді також не встановлено.

Керуючись ст. 20-24 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про відвід судді Божко В.В. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -