АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/666/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Черниш Т. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівКарпенко О. В., Фетісової Т. Л.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Уманської місцевої прокуратури на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Управління Держгеокодастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом , -

в с т а н о в и л а :

05 квітня 2016 року ОСОБА_6 через свого представника ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Управління Держгеокодастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Старі Бабани Уманського району, Черкаської області померла його мати - ОСОБА_8. За життя ОСОБА_8 належав сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кутузова с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, розміром 3,15 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), серії НОМЕР_1, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 422 від 29 листопада 1996 року на ім'я ОСОБА_8, що підтверджується листом управління Держгеокадастру в Уманському районі від 08 лютого 2016 року № 97-28-0.3-1076/15-16.

ОСОБА_6 вказує, що він прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав із спадкодавцем разом на час відкриття спадщини, вів спільне господарство, мав спільний побут, тому фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, але оформити спадщину не мав можливості

Позивач ОСОБА_6 зазначає в позові, що звернувшись до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини постановою нотаріуса від 03 березня 2016 року № 154/02-31 його було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане право, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), тому позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з даним позовом.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області помер вітчим позивача - ОСОБА_9. За життя вітчимові також належав сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кутузова с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, розміром 3,79 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), серії НОМЕР_2, зареєстрований в книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) за № 551 від 04 липня 2000 року на ім'я ОСОБА_9, що підтверджується листом управління Держгеокадастру в Уманському районі від 29 січня 2016 року № 97-28-0.3 - 658/15-16.

ОСОБА_6 вказує, що він прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, тобто його смерті і не відмовився від спадкового майна, тому вступив фактично в управління спадковим майном.

Позивач ОСОБА_6 зазначає в позові, що, звернувшись до Уманської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, постановою нотаріуса від 03 березня 2016 року № 153/02-31 його було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане право, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв'язку з відсутністю рішення суду про проживання однією сім'єю та у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують факт смерті і час відкриття спадщини, тому звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_6 просив суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кутузова, с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, розміром 3,15 умовних гектарів, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 422 від 29 листопада 1996 року, після смерті матері - ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3; визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кутузова, с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, розміром 3,79 умовних гектарів, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_2, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 551 від 04 липня 2000 року, після смерті вітчима - ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кутузова, село Старі Бабани Уманського району Черкаської області, в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області розміром 3,15 га умовних кадастрових гектарів, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 422 від 29 листопада 1996 року, після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кутузова, село Старі Бабани Уманського району Черкаської області, в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області розміром 3,79 га умовних кадастрових гектарів, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_2, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 551 від 04 липня 2000 року, після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, керівник Уманського місцевої прокуратури, який не приймав участі у розгляді справи, оскаржив рішення в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення прав на спадкування держави, інтереси якої він представляє, та зазначає, що при ухваленні даного рішення судом до встановлених обставин справи не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до невірного вирішення спору. Апелянт зазначає, що ОСОБА_9 був вітчимом позивачу, а до кола спадкоємців за законом відповідно до ЦК УРСР після його смерті не входив, а з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 протягом шести місяців до нотаріально контори ніхто не звертався. Просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2016 року, та відмовити у задоволенні позову повністю, стягнути судові витрати на користь прокуратури Черкаської області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, яка з'явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із їх доведеності та визнання позову відповідачем, посилаючись, що позивачем надано достатньо доказів, про те, що він має право на спадкування за законом майна, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_8 та вітчима ОСОБА_9, оскільки фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном після їх смерті.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки судом допущено порушенням норм матеріального та процесуального права, безпідставно задоволено позовні вимоги позивача щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_9 , тому рішення суду не відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01 березня 2016 року ОСОБА_8 є матір'ю позивача ОСОБА_6 (а. с. 6).

Згідно даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 06 лютого 1970 року після розірвання шлюбу з ОСОБА_11 ОСОБА_8 отримала прізвище «ОСОБА_8» (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8, що підтверджується даними копієї свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 01 березня 2016 року (а. с. 8).

Згідно даних сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 422 від 29 листопада 1996 року за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 значиться земельна частка (пай) в розмірі 3,15 умовних кадастрових гектарів із земель КСП ім. Кутузова в с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області (а. с. 9).

Згідно даних довідки сільської ради с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області ОСОБА_8 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області помер вітчим позивача - ОСОБА_9, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а. с. 42).

Згідно даних довідки сільської ради с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області ОСОБА_9 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 10).

За життя ОСОБА_9 належав сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кутузова с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області розміром 3,79 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), серії НОМЕР_2 ( а. с. 14).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спадкові правовідносини були врегульовані нормами Цивільного кодексу УРСР (1963 року), який діяв на той час.

Згідно постанови державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Ящук Д.О. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03 березня 2016 року вбачається, що представнику позивача ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_6 після смерті матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане право, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) (а. с. 15).

Згідно постанови державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Ящук Д.О. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03 березня 2016 року представнику позивача ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене право, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай), в зв'язку з відсутністю рішення суду про проживання однією сім'єю та відсутністю документів, які б засвідчували факт смерті і час відкриття спадщини (а. с. 16).

Статтею 524 ЦК УРСР 1963 р. передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружини і батьки померлого. За відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, якщо всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (статті 529, 530 ЦК 1963 р.).

Відповідно до статей 548, 549 ЦК 1963 р. для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 проживав разом з матір'ю ОСОБА_8 та вітчимом ОСОБА_9 та вів спільне господарство, що підтверджується довідками сільської ради с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області ( а. с. 10 ) тому, колегія суддів вважає, що позивач ОСОБА_6 підтвердив належними доказами , що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері.

За відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно та відмови державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю документів, колегія суддів вважає, що порушені спадкові права позивача після смерті матері підлягають захисту в судовому порядку. Тому вимоги позивача щодо визнання за ним права на спадкування після смерті матері ОСОБА_8 за законом підлягають задоволенню.

Однак, оскільки із наявних матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в шлюбі, тому відсутні докази , що ОСОБА_8 успадкувала майно після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. Отже, у позивача ОСОБА_6 після прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном не виникло право і на спадкове майно після смерті ОСОБА_9, який не є його батьком, а за діючим на той час законодавством було передбачено лише 2 черги на спадкування за законом, тому позивач не входить до жодної із черг і не має права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, на що суд першої інстанції не звернув уваги, тому дійшов помилкового висновку про задоволення вимог позивача та визнання права ОСОБА_6 на спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 за відсутності таких підстав.

Також колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин норми діючого ЦК України. При цьому, суд не звернув уваги та не врахував ті обставини, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, коли діяли норми ЦК УРСР 1963 року.

Позивач ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини 03 березня 2016 року, але до спірних правовідносин, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, необхідно було застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно вимог ст. 555 ЦК УРСР 1963 р. спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апелянта є обґрунтованими в частині неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, але апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки судом безпідставно задоволено вимоги позивача щодо спадкування після смерті ОСОБА_9 з чим також погоджується колегія суддів, проте доводи апелянта щодо права на спадкування за законом після смерті матері позивача є необґрунтованими, суперечать нормам чинного на той час законодавства, тому не підлягають задоволенню в цій частині.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскільки при ухваленні даного рішення судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України це є обов'язковою підставою для скасування рішення суду, тому рішення суду першої інстанції підлягає до скасування.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин із позивача ОСОБА_6 на користь прокуратури Черкаської області підлягають стягненню судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 530 грн. 27 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Уманської місцевої прокуратури - задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Управління Держгеокодастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кутузова села Старі Бабани Уманського району Черкаської області, в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, розміром 3,15 умовних кадастрових гектарів, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 422 від 29 листопада 1996 року, після смерті матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відмовити ОСОБА_6, як спадкоємцю за законом у праві на спадкування земельної частки (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кутузова, село Старі Бабани Уманського району Черкаської області, в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, розміром 3,79 умовних кадастрових гектарів, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_2, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 551 від 04 липня 2000 року, після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь прокуратури Черкаської області судові витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 530 грн. 27 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :