У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Дьоміної О.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до державного підприємства «Одеська залізниця» про спонукання вчинити певні дії, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_6 (батьку та чоловіку позивачів) у 1987 року, під час його роботи в підрозділі державного підприємства «Одеська залізниця» (далі - ДП «Одеська залізниця») Миколаївської дистанції колії № 14 Одеської дороги, яка і була балансоутримувачем будинку. У 2002 року будинок № 1б було знято з балансу структурного підрозділу, але не передано до комунальної власності. ОСОБА_6 помер у 2014 році і після його смерті вони виявили бажання приватизувати вказану квартиру. Проте на звернення до Миколаївської дистанції колії № 14 про надання дозволу на приватизацію квартири, їм було повідомлено, що зазначений житловий будинок знятий з балансу. При цьому серед об'єктів, що належать до комунальної власності, даний будинок також не обліковується.

Враховуючи вищевикладене позивачі просили зобов'язати ДП «Одеська залізниця» надати дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Зобов'язано ДП «Одеська залізниця» надати дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14 січня 2016 року за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до державного підприємства «Одеська залізниця» про спонукання вчинити певні дії закрито на підставі ст. 292 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, постановляючи оскаржувану у справі судову ухвалу та закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця», суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. 292 ЦПК України, правильно застосував норми процесуального права, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що юридична особа - ДП «Одеська залізниця» - станом на час постановлення ухвали від 23 березня 2016 року про відкриття апеляційного провадження не припинена, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не виключена, а тому ПАТ «Українська залізниця» права апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2016 року немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначеного висновку суду апеляційної інстанції не спростовує і не дає підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відхилити, ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

О.О. Дьоміна

О.В. Ступак