н/п 2-з/490/106/2017 Справа № 490/2873/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Кваша С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання нежитлової будівлі спільною сумісною власністю та визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання нежитлової будівлі спільною сумісною власністю та визнання договору дарування недійсним, а саме: нежитлову будівлю, складу по вул. К.Лібкнехта №22 а/1.

Одночасно позивачі просять суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю, склад по вул. К.Лібкнехта,22а/1 в м.Миколаєві, яка належить ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши доводи заяви, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 151 ч.1 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною ч.3 ст.152 ЦПК України встановлено, що заявлений вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю, складу по вул. К.Лібкнехта №22 а/1 в м.Миколаєві, яка належить ОСОБА_3, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти обтяження у вигляді арешту на нежитлову будівлю, складу по вул.К.Лібкнехта №22 а/1 в м.Миколаєві, яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1).

Заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО