Справа № 426/6259/17
УХВАЛА

28 березня 2017 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Попова О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом зобовязання ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб, у яких знаходиться автомобіль, передати автомобіль Skoda Octavia A5, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 йому без заборони користування на відповідальне зберігання, встановити місце зберігання вищевказаного автомобіля Україна, Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Рудяшко, 59, зобовязання ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб, у яких знаходиться автомобіль надати доступ до автомобілю, надати доступ до речей, що знаходяться в автомобілі, передати ключі від автомобілю, передати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, тоді як провадження у справі не відкрито. Згідно частин 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України зазначено, що за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. Згідно роз'яснень, наданих у абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Отже, єдиною підставою для забезпечення майбутніх позовних вимог є необхідність запобігання порушення права інтелектуальної власності. Проте із заяви про забезпечення позову, вбачається, що предметом судового спору буде порушення права власності не пов'язане з інтелектуальною власностю. За таких обставинах, враховуючи, що позовна заява, яку має намір подати ОСОБА_1 не стосується порушення права інтелектуальної власності, можливість забезпечення позову до відкриття провадження у такій справі не відповідає вимогам ЦПК України, а тому, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає. Окрім вищевикладеного, частиною 2 ст. 151 ППК України передбачені вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Як вбачається з матеріалів справи заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.2 ст. 151 ЦПК України, оскільки така не мотивована. Згідно положень 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, та на роз'яснення, надані у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заявник не довів, що між ним та ОСОБА_2М дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не обґрунтував в чому полягає необхідність та актуальність застосування саме таких заходів забезпечення позову, оскільки у заяві вказано, що ОСОБА_2 проживає на тимчасово окупованій території ОРЛО та чи є такі заходи співмірними із майбутніми позовними вимогами, не індивідуалізував до яких саме речей, що знаходяться в транспортному засобі та на якій підставі йому необхідно надати доступ, у заяві відсутні відомості потрібні для забезпечення позові такі як ідентинтифікаційний номер платника податків та дата, рік народження особи у якої ймовірно знаходиться майно, що у свою чергу суперечить вимогам процесуального закону, зокрема, частині другій статті 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишити без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Попова