АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 753/6796/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Колесник О.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3160/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - судді Музичко С.Г.,

суддів: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Дука В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту нікчемним,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016року позивач звернулась до суду із позовомдо відповідачапро визнання заповіту нікчемним. Мотивуючи вимоги вказала, що заповіт було посвідчено з порушенням вимог закону, оскільки особу заповідача було встановлено за паспортом, який був недійсним тому, що в ньому була відсутня фотокартка.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту нікчемним задоволено.

Встановлено нікчемність заповіту, складеного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом Двадцять другої Київської нотаріальної контори Ковток А.І.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідачаподала апеляційну скаргу. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що на момент складання оспорюваного заповіту ОСОБА_5 усвідомлював значення своїх дій та керував ними, про що встановлено судовими рішеннями у справі.

В судовому засіданні представник відповідачапідтримала апеляційну скаргу з наведених в ній доводів.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення особи заповідача, якому на час складення заповіту виповнилось 49 років, на підставі недійсного паспорту без фотокартки, свідчить про порушення нотаріусом вимог ст. 43 Закону України «Про нотаріат», п. 13 Інструкції про вчинення нотаріальних дій.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст.1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною вільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.1996 року, виданого Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №4-212, ОСОБА_5 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12).

22.01.1996 року ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом 22-гої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І, за яким належну йому квартиру АДРЕСА_1 він заповів ОСОБА_4 (а.с.14).

19.12.2000 року ОСОБА_5 подарував 1/3 частину квартири ОСОБА_7 на підставі договору дарування серії АВО №538450 від 19.12.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори ТрапєзніковоюЗ.О., зареєстрованого в реєстрі за №1-3907 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 у віці 55 років помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 27.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с.9).

07.08.2014 року на підставі заяви ОСОБА_4 про прийняття спадщини, заведено спадкову справу № 514/2014 (а.с. 53-91).

Під час встановлення кола всіх спадкоємців ОСОБА_5, виявлено складений ОСОБА_5 25.07.2008 року заповіт, посвідчений державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І., за яким ОСОБА_5 все своє майно, в тому числі належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 (а.с.72).

Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту недійсним відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року залишено без змін. Судовим рішенням було встановлено, що на момент складання оспорюваного заповіту ОСОБА_5 усвідомлював значення своїх дій та керував ними, а тому заповіт не може вважатися недійсним.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ті обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України).

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст.1257 ЦК заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Як встановлено судом 25.07.2008 року діючи добровільно і відповідно до власного волевиявлення, ОСОБА_5 склав заповіт на ім'я ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність за їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має кожна фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

З цього слідує, що заповіт було складено у належній формі, встановленій законом, посвідчено нотаріально, волевиявлення заповідача було вільним, відповідало його внутрішній волі та був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним.

При цьому, зміст заповіту не суперечить приписам Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства чи моральним засадам суспільства.

Обставини того, що вказаний заповіт був посвідчений нотаріусом за наявності паспорта заповідача, в якому була відсутня фотокартка останнього при досягненні ним 45-річного віку, сама по собі не свідчить про нікчемність заповіту, оскільки на момент його складання заповідач був повнолітньою особою, мав повну цивільну дієздатність, обставин, які б свідчили про обмеженість його цивільної дієздатності чи відсутності у нього цивільної дієздатності не встановлено.

Сторона позивача не заперечує тієї обставини, що заповіт складений особисто ОСОБА_5, про що викладено в позові ОСОБА_4

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2016 року не грунтується на вимогах закону та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання заповіту нікчемним.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту нікчемним відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді