Справа № 546/1139/16-ц
Провадження № 2/546/86/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Беркути Л.Г.

при секретарі Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 заробітку (доходу), посилаючись на наступне.

Вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 03 грудня 1997 року по 30 березня 2009 року. Від спільного шлюбу, вони мають дитину ОСОБА_4. На даний час син навчається в Національному університеті цивільного захисту України на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. У звязку з цим йому потрібні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, оплату навчання тощо. Їй важко утримувати сина самостійно, так як, крім заробітної плати інших джерел доходу не має. Позивач вважає, що відповідач здоровий, працездатний, має змогу та повинен надавати сину матеріальну допомогу до закінчення ним навчання, тому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_4, який продовжує навчання у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позовної заяви і до закінчення ним навчання чи до досягнення ним 23-х річного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він добровільно надає матеріальну допомогу повнолітньому сину ОСОБА_4

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 березня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, актовий № 21, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 093052, виданим 10 листопада 2016 року. /а.с. 4/

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 005459, виданим 26 грудня 1997 року. /а.с. 3/

Згідно довідки Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області від 25 жовтня 2016 року№ 02-34/9900, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: селище Решетилівка, вул. Сагайдачного ,24 і має такий склад сімї: колишній чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 8/

ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання в Національному університеті цивільного захисту України та є студентом другого курсу з терміном навчання чотири роки, навчається за кошти фізичних та юридичних осіб та не отримує стипендії, що підтверджується довідкою Національного університету цивільного захисту України від 27 жовтня 2016 року № 15/1/198 /а.с.5/. Відповідно до вище вказаної довідки він навчається за кошти фізичних та юридичних осіб, стипендію не отримує.

Згідно договору № 15.5.20 про підготовку фахівця освітнього ступеня «бакалавр» за спеціальністю 6.040106 «екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування», укладеного 26 серпня 2015 року між ОСОБА_1 (Замовник) та Національним університетом цивільного захисту України (Університет), університет бере на себе зобовязання за рахунок замовника здійснити підготовку, а саме зарахування ОСОБА_4 до університету на денну форму навчання та підготовку за освітньо-професійною програмою в період з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Загальна вартість освітньої послуги становить 7000,00 грн. за кожен рік навчання /а.с.6/.

З довідки про доходи від 10 листопада 2016 року № 80, вбачається, що ОСОБА_1 з травня 2016 року по жовтень 2016 року отримувала заробітну плату, загальною сумою 37815,81 грн. (середньомісячна сума приблизно 6300,00 грн.) /а.с. 9/.

Відповідно до довідки, виданої АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області, від 15 березня 2017 року № 40-795/45.06, ОСОБА_3, який працює на посаді сторожа відділення охорони підрозділу 05 НЗ Решетилівка отримував заробітну плату з вересня 2016 року по лютий 2017 року (включно), загальною сумою 25013,57 грн. (середньомісячна сума приблизно 4150) / а.с.7/

На підтвердження своїх витрат на навчання сина, позивач надала до суду квитанції про оплату за гуртожиток у сумі 800,00 грн та оплату за навчання у сумі 3650,00 грн /а.с.7/. Однак, з наданих квитанцій вбачається, що платником є ОСОБА_4, тому вказані документи не підтверджують витрат позивача та не є належними доказами по справі.

Крім того, суд не бере до уваги виписку по картці/рахунку ОСОБА_5, і додатковим рахункам договору за період з 01.09.2016 по 16.02.2017 /а.с.27/, а також довідку виконавчого комітету Зубанівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 14 лютого 2017 року № 86 про те, що ОСОБА_1 отримала 20 серпня 2016 року від батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у подарунок кабана /а.с.39/, у звязку з тим, що перекази на картку позивача грошових коштів іншими особами та подарунки від батьків не є належними та допустимими доказами по справі та не доводять необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання їхнього сина.

Суд бере до уваги, що відповідач ОСОБА_3 заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що він добровільно надає матеріальну допомогу сину ОСОБА_4, однак жодних підтверджень такої допомоги до суду не надав.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 10, статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, а саме 1/3 частка заробітку (доходу) відповідача. Докази, на які посилається позивач, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу саме у розмірі 1/3 частки його доходу.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, оскільки відповідач не надає своєму повнолітньому сину, що продовжує навчання матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, має постійний дохід, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання, однак у звязку з тим, що позивачем не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, суд вважає за потрібне задовольнити її позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,214,215,217,218 ЦПК України, ст.ст.182,198-200 СК України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 листопада 2016 року і до закінчення ним навчання, але не довше, як до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640,00 (Шістсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя