Справа № 219/507/17
Провадження №2-з/219/4/2017
УХВАЛА

про забезпечення позову

27 січня 2017 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Брежнев О.А., розглянув заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Артемівського міськрайонного суду Донецької області 26 січня 2017 року надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину житлового будинку, про відкриття провадження по вищевказаній справі відповідно до ч. 4 ст. 122 ЦПК України суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду.

З метою забезпечення позову позивач просить накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Степова, 12, місто Бахмут Донецької області та заборонити вчиняти із зазначеним будинком будь-які юридичні значимі дії, направлені на їх відлучення, передачу в заставу (іпотеку), реконструкцію, перебудову, добудову, знос.

Необхідність обґрунтовує тим, що вона звернулась до суду з вищевказаним позовом та невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину житлового будинку підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України в заяві про забезпечення мають бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вищезазначені обставини дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Тому, суд вважає за необхідне заборонити відповідачу вчиняти будь які дії щодо житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Степова, 12, місто Бахмут Донецької області, а саме відчуження, вчиняти із зазначеним будинком будь-які юридичні значимі дії, направлені на їх відлучення, передачу в заставу (іпотеку), реконструкцію, перебудову, добудову, знос.

Що стосується вимог щодо накладення арешту на вищезазначений будинок, слід зазначити, що заборона вчиняти будь які дії щодо житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна та майнових прав на нерухомість підлягають обов'язковій реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та унеможливлюють подальше здійснення будь-яких дій щодо відчуження майна будь якими особами і будь-яким способом. Таким чином накладення арешту на даний час є зайвим. Тому, у задоволені заяви в частині накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Степова, 12, місто Бахмут Донецької області, слід відмовити.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 213 ЦПК України,суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину житлового будинку задовольнити частково.

Заборонити відчуження, вчинення із житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Степова, 12, місто Бахмут Донецької області, будь-яких юридичних значимих дії, направлених на його відлучення, передачу в заставу (іпотеку), реконструкцію, перебудову, добудову, знос.

В задоволені іншої частини заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити Бахмутському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.А. Брежнев