Справа № 755/1245/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Зимницької М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києва державної адміністрації, Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання місця проживання малолітньої дитини, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києва державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Славутської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києва державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Славутської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини.

24 лютого 2017 року, до початку розгляду справи по суті, представник відповідача - адвокат Потапова С.М. в судовому засідання просила прийняти зустрічну позовну заяву від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києва державної адміністрації, Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання місця проживання малолітньої дитини, та об'єднати в одне провадження з первісним позовом, мотивуючи тим, що ці позови взаємопов'язані, випливають з одних правовідносин, тому можуть розглядатись в одному проваджені.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив прийняти зустрічну позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення питання про прийняття зустрічного позову залишив на розгляд суду.

Заслухавши думку сторін по справі, оцінивши наявні у справі докази, наведені відповідачем та його представниками доводи з приводу приєднання зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Відповідно ч.2 ст.123 Цивільного процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зарахуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання місця проживання малолітньої дитини, оскільки обидва позову як первісний, так і зустрічний, виникають з одних правовідносин, які регулюються нормами сімейного законодавства, та враховуючи предмет позову, який стосується визначення місця проживання малолітньої дитини, є підстави вважати, що задоволення зустрічного позову по даній справі може виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 123, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Прийнятий зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києва державної адміністрації, Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання місця проживання малолітньої дитини.

Об'єднати в одне провадження первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києва державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Славутської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києва державної адміністрації, Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання місця проживання малолітньої дитини.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я