Справа № 723/3225/16-ц
Провадження № 2/723/161/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

встановив

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 08 березня 2016 року відповідач керуючи транспортним засобом марки «Шивролет Еванда», реєстраційний номер НОМЕР_1 створив аварійну обстановку для автомобіля «Пежо-Партнер», яким керував позивач, в результаті чого допустив зіткнення з цим транспортним засобом, пошкодивши при цьому вказаний транспортний засіб. Вина ОСОБА_2 доведена, постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 04.08.2016 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача завдані технічні ушкодження. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 24/16 вартість такого збитку складає 57157, 13 гривень, частину якого, а саме в сумі 50 тисяч гривень йому було відшкодовано страховою компанією «ПрАТ СК «ІНГО». Залишок невідшкодованої суми збитку з урахуванням вартості проведеної експертизи в сумі 1102,40 гривень, складає 8153,13 гривні, яку просив стягнути з відповідача. Моральну шкоду позивач оцінив у 20000 гривень. Крім того просила стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 1102,40 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 7500 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на викоадені обставини.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився подавши заяву якою просив справу розглядати без його участі. Крім цього подав також і письмові заперечення на позов, якими позовні вимоги не визнав посилаючись на відсутність своєї вини в дорожньо-транспортній пригоді, а також на те, що автомобіль не належить позивачу, а тому моральна шкода не може бути відшкодована. Судові витрати також не відшкодовуються в т.ч. і в звязку із неучастю адвоката в судовому засіданні по розгляду цієї справи.

Судом було встановлено, що внаслідок дорожньо-транспорної пригоди, яка відбулася 08.03.2016 року в с. Великий Кучурів, Сторожинецького району, Чернівецької області позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Із дослідженої в судовому засіданні постанови Апеляційного суду, Чернівецької області від 04.08.2016 року, ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, а саме визнаний винуватим у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу позивача.

Відповідно до ч 4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності його вини, як у порушенні правил дорожнього руху, яке є наслідком пошкодження автомобіля позивача так і у нанесенні збитків позивачу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю яким керував позивач завдані технічні ушкодження. Згідно висновку експертного дослідження № 24/16 від 27.04.2016 року вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля реєстраційний номер СЕ 1506ВЕ внаслідок пошкодження його транспортного засобу у ДТП 08.03.2016 року, в цінах на час завершення виконання дослідження становить 57157,13 гривень.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин,- утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи з цього, суд знаходить доведеною як суму нанесеного збитку так і сплочену позивачем 1000 гривень, вартості проведеного експертного дослідження. На думку суду вказані суми підлягають стягненню із відповідача, за виключенням суми збитку відшкодованого позивачу страховою компанією ПрАТ СК «ІНГО», згідно полісу № АЕ/7452854, обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.118), згідно якого відповідач застрахував свою цивільну відповідальність і яка складає 50000 гривень з урахуванням нульової франшизи.

Вирішуючи вимогу позивача щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Моральна шкода позивачем оцінена у 20 тисяч гривень і обгрунтовується протиправною поведінкою водія автомобіля, який винуватий у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, пошкодженням його автомобіля через що погіршилось його життя так як порушились життєві звязки, через неможливість продовження активного громадського життя, порушився життєвий ритм, через неможливість самому керувати автомобілем та наймом транспортних послуг. Крім того позивач посилається також на фізичний біль, який він пережив під час пригоди, страх, переляк і переживання за своє життя, за життя сина і вагітної дружини, яких було госпіталізовано до лікарні. Він втратив сон і мав пригнічений, нервовий стан.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд знаходить, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач, позивачу безперечно була нанесена моральна шкода, яка характеризується в першу чергу винними діями відповідача повязаними із порушенням ним правил дорожнього руху, що спричинили створення аварійної обстановки, внаслідок якої позивач, як учасник дорожнього руху, змушений був різко змінити швидкість та напрямок руху, що призвело до перекидання автомобіля. Душевні хвилювання і їх глибина в даному випадку характеризується стресом якого зазнав позивач під час вимушеної зміни швидкості, напрямку руху і перекидання автомобіля, в якому знаходився позивач та члени його сімї в т.ч. неповнолітня дитина і вагітна дружина, що в сукупності призвело до отримання моральної шкоди.

На думку суду, моральна шкода, була нанесена позивачу і в результаті пошкодження його автомобіля та довготривалим доказуванням відсутності своєї винуватості. При цьому глибина душевних переживань позивача характеризується душевними стражданнями повязаними із безвихіддю в питанні доказування своєї правоти, як перед відповідачем так і в судах з приводу, як своєї невинуватості так і винуватості відповідача.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обставини вчиненого відповідачем правопорушення, ступінь його вини, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, втрати можливості використання свого автомобіля, та вважає, що розимір моральної шкоди значно завищений, а тому в цій частині задовольняє позовні вимоги частково в сумі 5000 гривень, оскільки саме така сума відповідає доказаним обставинам нанесеної безпосередньо позивачу, а не членам його сімї, моральної шкоди саме відповідачем, а не іншими особами в т.ч. тими які здійснювали сплату страхового відшкодування та ремонтували пошкоджений автомобіль.

При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Всі інші доводи позивача та відповідача, щодо своїх вимог і заперечень, суд до уваги не приймає внаслідок їх надуманості заперечення відповідача повязані із обґрунтуванням відсутності моральної шкоди, не спроможні спростувати доводи суду про наявність цієї моральної шкоди.

Вирішуючи питання, щодо відшкодування позивачу понесених ним судових витрат, суд виходить із вимог ст. 88 ЦПК України і правил Закону України «Про судовий збір» і вважає, що сплачений позивачем судовий збір, з огляду на результат розгляду цивільного позову, підлягає поверненню позивачу в сумі 1102,40 гривень, за рахунок відповідача.

Факт надання правової допомоги та сума гонорару за її надання в суді підтверджені договором між позивачем та адвокатським обєднанням «Дутка і Партнери» від 05.04.2016 року та фінансовим документом про сплату вартості таких послуг в сумі 7500 гривень від 05.04.2016 року.

Разом з тим вказані документи не підтверджують надання правової допомоги безпосередньо при провадженні в суді цієї цивільної справи, оскільки згідно п.1.1. договору (а.с.38) вбачається, що правова допомога надавалась по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст..124 та ст..122 КУпАП, а не по цивільній справі про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Виходячи з цього, суд вважає недоведеною вказану суму вартості понесених позивачем судових витрат і в цій частині в задоволенні позову відмовляє повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 84, 88, 213, 215, 224, 225 ЦПК України та на підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 7153 (сім тисяч, сто пятдесят три) гривні 13 копійок нанесеної матеріальної шкоди та 5 (пять) тисяч гривень моральної шкоди, а також 1102 (одну тисячу, сто дві) гривні 40 копійок судових витрат, повязаних із сплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо апеляційна скарга не була подана. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: