Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 березня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Бота О.І.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.2014 р. між нею та відповідачем ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 31. У шлюбі у сторін народилася: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказує на те, що відповідач нехтує сімейними цінностями , внаслідок чого між ними виникають постійні сварки, які негативно впливають на стан їх дитини.

Вказує на те, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. З посиланням на викладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між нею та ОСОБА_3 що зареєстрований 01.03.2014 р. виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району у Закарпатської області, актовий запис за № 31 розірвати; визначити місце проживання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - разом з матірю ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Пояснила, що основною причиною розірвання шлюбу є неправда зі сторони відповідача, який зловживав азартними іграми, гроші не приносив у сімейний бюджет. З жовтня 2016 р. вони спільно не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Окрім цього, позивач зауважила, що вона з відповідачем намагались примиритися, однак це не принесло результатів .

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 01.03.2014 року, який зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 31, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ №109061від 01.03.2014 року, приєднаним до матеріалів справи.

У даному шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №305705 від 09.10.2014 р. , копія якого приєднана до матеріалів справи.

Шлюбні відносини між подружжям, як стверджено позивачем в судовому засіданні, припинені з жовтня 2016 року.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність взаємопорозуміння та відсутність бажання зі сторони позивача продовжувати спільне життя з відповідачем по справі ОСОБА_3

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч.3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч.4 цієї ж статті передбає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Окрім того, обгрунтованими є і вимоги позивача про визначення місця проживання спільної дитини разом з матірю.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України , ст.ст. 105, 110,112 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що зареєстрований 01.03.2014 року у виконкомі Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис - №31 розірвати.

Визначити місце проживання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - разом з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплаченого нею суми судового збору в розмірі 551,20 грн.(п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 04.04.2017 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5