Справа № 487/5923/13-ц
Провадження № 4-с/487/3/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі: Плетенчук О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Заводського ВДВС).

У скарзі заявник зазначив, що на виконанні у Заводському ВДС перебуває виконавче провадження №43631882 з виконання судового наказу №2-н/487/750/13, виданого 30.05.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва по справі за заявою ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про стягнення з неї заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 2146,96 грн. та судовий збір у розмірі 114,70 грн.

13.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої вона не отримувала. В подальшому рішення суду було виконано нею добровільно в повному обсязі.

08.07.2016 року представник стягувача направив до Заводського ВДС заяву щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у звязку з добровільним виконанням рішення суду.

19.09.2016 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ст..49 ч.1 п.8 Закону України «Про виконавче провадження», з одночасним прийнятям постанов про стягнення виконавчого збору у розмірі 11,47 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 115,25 грн. При цьому будь-які заходи по примусовому виконанню рішення, передбачені ст..32 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не проводилися.

Вважаючи вказані постанови неправомірною, та прийнятими з порушенням вимог ст..ст.28, 32 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_2 просив:

-визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заводського ВДВС від 19.09.2016 року Про закінчення виконавчого провадження №43631882 в частині виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

-визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця від 19.09.2016 року про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

До судового засідання представник скаржниці не зявився, надав суду заяву, якою просив провести розгляд скарги за його відсутності, вимоги викладені у скарзі підтримав.

Представник Заводського ВДВС до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно.

Рішення судом приймалось на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

На виконанні у Заводському ВДВС перебуває виконавче провадження №43631882 з виконання судового наказу №2-н/487/750/13, виданого 30.05.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва по справі за заявою ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз».

Вказаним наказом з ОСОБА_1 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» стягнуто заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 2146,96 грн. та судовий збір у розмірі 114,70 грн.

13.06.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

08.07.2016 року до Заводського ВДВС надійшла заява представника стягувача щодо закінчення виконавчого провадження у звязку з повним, добровільним виконанням рішення суду.

19.09.2016 року головним державним виконавцем Заводського ВДВ винесено Постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 115,25 грн. та Постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 11,47 грн.

19.09.2016 року головним державним виконавцем Заводського ВДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №43631882 на підставі ст..49 ч.1 п.8 Закону України «Про виконавче провадження» за фактом його повного виконання з одночасним виділенням в окреме провадження постанов щодо стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору.

Частинами 2, 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Сплин строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі №6-785цс15.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На неодноразові запити суду державним виконавцем Заводського ВДВС не було надано матеріали виконавчого провадження. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити факт, щодо належного направлення ОСОБА_1 копії Постанови про відкриття виконавчого провадження №43631882 від 13.06.2014 року і отримання її боржником.

Також суду зі сторони субєкту оскарження не надано відомостей щодо проведення державним виконавцем виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання судового наказу №2-н/487/750/13, виданого 30.05.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва по справі за заявою ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз».

Встановлені судом обставини є підставою для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в частині виділення в окреме виконавче провадження постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій; та визнання неправомірними постанов державного виконавця від 19.09.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Що стосується вимоги заявника в частині скасування постанов, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки процесуально суд не наділений можливістю вчиняти дії, які за Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або посадовою особою держаної виконавчої служби при виконанні судового рішення.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209,212-215,218, 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною та зобовязати головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 скасувати постанову від 19.09.2016 року Про закінчення виконавчого провадження №43631882 в частині виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Визнати неправомірною та зобовязати головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 скасувати постанову від 19.09.2016 року у виконавчому провадженні №43631882 про стягнення виконавчого збору у розмірі 11,47 грн.

Визнати неправомірною та зобовязати головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 скасувати постанову від 19.09.2016 року у виконавчому провадженні №43631882 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 115,25 грн.

В іншій частині в задоволені скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, передбаченому ст..ст..294-296 ЦПК України.

Суддя: В.В.Андрощук