Справа № 211/253/17-ц
Провадження № 2/211/851/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Мариненко Е.П.

за відсутності: позивача ОСОБА_1

представника Довгинцівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ

представника Першої криворізької державної нотаріальної контори

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Першої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області про зняття арешту,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду 23 січня 2017 року з позовом вказавши, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який 20.06.2016 р. помер.

Після смерті чоловіка вона є спадкоємцем першої черги на майно чоловіка. Однак під час оформлення спадщини зясувалось, що на ОСОБА_2 постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС від 08.09.2004 р. була накладена заборона відчуження обєктів нерухомого майна, про що наявний запис в реєстрі № 1337549 від 28.09.2004 р.

Оскільки чоловік помер, він не може реалізувати свої майнові права, тому потреба в забороні відчуження обєктів нерухомого майна відпала.

Зняття заборони відчуження майна з особи її померлого чоловіка необхідно зняти з метою отримання нею спадщини, тому позивач просить зняти заборону відчуження обєктів нерухомого майна (арешт), що накладений на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрований в реєстрі заборон за № 1337549 від 28.09.2004 р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 08.09.2014 р. ВДВС Довгинцівського РУЮ м. Кривого Рогу (а.с. 1-2).

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 34).

Представник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 35-36).

Завідувач Першої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника контори (а.с. 35-36).

Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 18 квітня 1997 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 6 копія свідоцтва про укладення шлюбу).

20 червня 2016 року ОСОБА_2 помер (а.с. 7 копія свідоцтва про смерть).

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, сформованого станом на 18.01.2017 р., постановою б/н від 08.09.2004 р. державного виконавця відділу державної виконавчої служби Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області накладено арешт на все майно, належне ОСОБА_2 (а.с. 8 копія виписки).

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути предявлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).

Пунктом 13 Постанови № 5 розяснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно зясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.

Підстави та порядок зняття арешту при виконанні рішень суду визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на час спірних правовідносин, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно інформаційної довідки Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 21.02.2017 р., на виконанні у Довгинцівському відділі ДВС ГТУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 12-298 від 24.06.1987 р. виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 Виконавче провадження було закінчено на підставі вимог ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». На теперішній час згідно даних АСВП будь-яких відкритих виконавчих проваджень у відношенні даного боржника на виконанні не перебуває (а.с.22 довідка).

Таким чином, наявність арешту на все майно боржника ОСОБА_2, накладеного на підставі постанови державного виконавця ВДВС Довгинцівського РУЮ м. Кривого Рогу за умов закінчення виконавчого провадження, за яким накладався вказаний арешт, підтверджує те, що при завершенні виконавчого провадження державним виконавцем не виконано вимоги статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV не скасовано арешт, накладений зазначеною постановою.

Боржник по виконавчому провадженні помер, а наявний арешт на майно останнього позбавляє його спадкоємців реалізувати належним чином свої права щодо отримання спадщини.

Згідно пункту 12 Постанови № 5, на позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України (далі ЦК) трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт (опис) належного їй майна.

Про наявність арешту на майно ОСОБА_2 позивач дізналася лише при оформленні спадщини після померлого чоловіка, тому строк позовної давності нею не пропущений.

З огляду на ту обставину, що виконавче провадження, за яким постановою державного виконавця ВДВС Довгинцівського РУЮ м. Кривого Рогу було накладено арешт на все майно ОСОБА_2 закінчено, захист прав позивача у спосіб оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, в звязку з чим права останньої підлягають захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, накладеного вищезазначеною постановою державного виконавця.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон від 01.07.2004 № 1952-IV) державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на обєкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Згідно абзацу першого частини другої статті 26 Закону від 01.07.2004 № 1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Керуючись ст.ст.10, 11,60,88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти арешт з обєктів нерухомого майна боржника ОСОБА_2, накладений постановою б/н від 08.09.2004 р. ВДВС Довгинцівського РУЮ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним № 1337549 від 28.09.2004 р.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_6