Справа № 642/1097/17
Провадження № 2/642/782/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 березня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нового іпотекодавця та внесення змін до запису про іпотеку у державному реєстрі прав на нерухоме майно, -

В с т а н о в и в:

У березні 2017 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить визнати ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: Федеративна Республіка Німеччина, Ханновер, Ротекреу штрассе, 5, іпотекодавцем за договором іпотеки, укладеним 23 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_3 та посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, з внесенням змін щодо іпотекодавця до запису про іпотеку у державному реєстрі прав на нерухоме майно № 3007 від 23 липня 2015 року.

Згідно довідки з адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, яка надійшла до суду 30 березня 2017 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Даний позов необхідно залишити без руху, оскільки він не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

В порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначені поштові індекси сторін.

В порушення вимог п. 3, п. 5, п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем у позові не зазначено та не обгрунтовано правові підстави внесення змін щодо нового іпотекодавця до запису про іпотеку у державному реєстрі прав на нерухоме майно № 3007 від 23 липня 2015 року.

Так, відповідно до ч.1, ч. 2 статті 26 Закону № 1952-IV записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачено, що рішення суду щодо обтяження прав на нерухоме майно, яке набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.За таких умов у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису, який виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, якщо презумпція правомірності договору не спростована (у справі, що переглядається, у зв'язку зі скасуванням судового рішення), усі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

За таких обставин, зважаючи на сутність іпотеки та зміст правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин, ефективним відновленням прав кредитора у зв'язку зі скасуванням незаконного судового рішення є застосування до спірних правовідносин положення статті 23 Закону України «Про іпотеку» та застосування передбаченої угодою сторін процедури звернення стягнення на іпотечне майно як однієї з умов надання (отримання) кредиту, а не звернення до суду з вимогою про визнання нового іпотекодавця та внесення змін щодо нього у державний реєстр.

На підставі вищезазначеного, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, зазначити індекси сторін, зазначити у позові норми діючого законодавства, які передбачають правові підстави внесення змін щодо нового іпотекодавця до запису про іпотеку у державному реєстрі прав на нерухоме майно № 3007 від 23 липня 2015 року.

Крім того, позивачем не обгрунтовано підсудність даної справи Ленінському районному суду м. Харкова.

В позовній заяві позивач зазначає, що місцем мешкання відповідача є адреса: Федеративна Республіка Німеччина, Ханновер, Ротекреу Штрассе, 5.

В силу вимог ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно п. 42 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року встановлено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З позову вбачається, що позовні вимоги позивача стосуються лише визнання нового іпотекодавця та внесення змін до запису про іпотеку у державному реєстрі прав на нерухоме майно і не виникають з приводу нерухомого майна, тобто до даних позовних вимог виключна підсудність не застосовується.

На підставі вищевикладеного, позивачу необхідно усунути вищевказані недоліки.

Згідно вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нового іпотекодавця та внесення змін до запису про іпотеку у державному реєстрі прав на нерухоме майно - залишити без руху, надавши позивачу строк у 5 (п'ять) днів з моменту отримання ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я ОСОБА_5