У х в а л а

20 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Женева» до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Даарія Плюс», про витребування майна та визнання права власності на майно, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 15 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Женева» (далі - ТОВ «Женева») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що постановою господарського суду м. Києва від 21 листопада

2013 року ТОВ «Женева» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. В рамках процедури банкрутства ліквідатором було встановлено факт незаконного вибуття із власності ТОВ «Женева» нерухомого майна - приміщення подарункового магазину на АДРЕСА_1 на підставі угоди про передачу нерухомості ОСОБА_5, як відступного майна по боргових зобов'язаннях товариства. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013 року ТОВ «Женева» було позбавлено права власності на спірне приміщення і визнано право власності на вказане приміщення за ОСОБА_5

Згідно акту приймання-передачі майна від 01 липня 2013 року ОСОБА_5 передав вказане нерухоме майно товариству з обмеженою відповідальністю «Даарія Плюс» (далі - ТОВ «Даарія Плюс»), якому видано свідоцтво про право власності №13128002 від 20 листопада 2013 року та зареєстровано право власності в Державному реєстрі прав за № 13146611.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від

03 вересня 2014 року спірне приміщення подарункового магазину витребувано у ТОВ «Даарія Плюс» та повернуто у володіння ТОВ «Женева», з підстав вибуття вказаного майна з володіння ТОВ «Женева» поза його волею за скасованим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013 року.

Однак, в червні 2015 року позивачу стало відомо, що вказане приміщення вже було продане ОСОБА_4

Враховуючи зазначене, позивач просив витребувати від ОСОБА_4 на свою користь нерухоме майно, а саме приміщення подарункового магазину, загальною площею 124 кв.м, що знаходить по АДРЕСА_1, а також визнати за ним право власності на нього.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Женева» задоволено:

Витребувано від ОСОБА_4 на користь ТОВ «Женева» нерухоме майно, а саме приміщення подарункового магазину, загальною площею

124 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1;

Визнано за ТОВ «Женева» право власності на нерухоме майно - приміщення подарункового магазину, загальною площею 124 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 15 січня 2016 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року скасовано в частині визнання права власності ТОВ «Женева» на приміщення подарункового магазину, загальною площею 124 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні вищезазначених позовних вимог ТОВ «Женева». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та представник ОСОБА_5 -

ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просили скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Женева», ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Женева» до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Даарія Плюс», про витребування майна та визнання права власності на майно, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від

19 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 15 січня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., КоротунВ.М., Мазур Л.М.