РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21.03.2017 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства " Страхова компанія "Скайд" про стягнення компенсації за невикористані відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить , стягнути із відповідача компенсацію за невикористані відпустки, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини заробітної плати та відшкодування моральної шкоди

В судовому засіданні 24.01.2017 року представник позивача позовні вимоги уточнила, просить стягнути компенсацію за невикористані відпустки за період з 01.10.2006 року по 01.10.2014 року в сумі 8436,42 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.06.2016 року по 24.01.2017 року в сумі 10059, 84 грн.; компенсацію втрати частини заробітної плати за період з вересня 2016 року по грудень 2016 року в сумі 878,63 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 01.10.2005 року його прийнято на посаду віце - президента по Західному регіону у ПАТ "Страхова компанія "Скайд".

06.06.2016 року його звільнено на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України, за угодою сторін.

Разом з тим, при звільнені остаточний розрахунок із ним не проведено , у зв"язку із чим 15.06.2016 року ним направлено лист - вимогу до Керівника ПАТ "СК "Скайд" із вимогою проведення із ним остаточного розрахунку, що належить при звільненні, разом з тим таку вимогу керівництвом проігноровано.

Відповідно до поданих розрахунків та ст.ст. 83, 116, 117, 233,237-1 КЗпП України просить уточнені позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним в позовній заяві , просить уточнений позов задовольнити .

Представник відповідача у судове засідання не прибув, заяви про слухання справи у його відсутності суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України вирішує справу за його відсутності на підставі документів та доказів , що містяться у позовній заяві та ухвалює заочне рішення, проти чого не заперечив позивач.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що 01.10.2005 року позивача відповідно до наказу №65-к прийнято на посаду віце - президента по Західному регіону у ПАТ "Страхова компанія "Скайд".

Відповідно до наказу № 74-к від 06.06.2016 року, його звільнено з посади на підставі п.1 ст.36 КЗпПУ, за угодою сторін.

15.06.2016 року позивач звернувся до відповідача листом із проханням провести повний розрахунок по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки, однак жодної відповіді не отримав (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства , установи, організації провадиться в день звільнення.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього кодексу, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 233 КЗпП України, передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Вирішуючи даний спір , суд виходить з вимог ч.2 ст.47 КЗпП України , якою передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач і наданий час, тобто на час судового розгляду справи, не провів остаточного розрахунку з позивачем, а тому , суд виходить з уточнених позовних вимог позивача та вважає такі належними.

Суд бере до уваги те, що середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (надалі -Порядок).

У відповідності з п.2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

При цьому, згідно з п.5 Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка відповідно до п.8 цього Порядку, визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством -календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3 п.8 Порядку).

Правилами ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми можуть бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Оскільки розрахунок з позивачем не проведено, стягненню підлягає середньомісячний заробіток за період з 15.06.2016 року по 24.01.2017 року в сумі 10059, 84 грн , з розрахунку 69,86 (середньоденний заробіток) х 144 робочі дні = 10059,84 грн.

Працівник має право на щорічну відпустку, термін якої, встановлюється законодавством України.

Відповідно до вимог статтей 74, 83 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на цей період місця роботи (посади) і заробітної плати. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Якщо працівник, з не залежних від нього причин (не з його вини) не використав щорічну відпустку і за роки, що передували звільненню, суд на підставі ст. 238 КЗпП має право стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки. Не виключається можливість такого ж вирішення цього питання і при частковій компенсації невикористаної відпустки працівникові, який продовжує роботу. При цьому, слід мати на увазі, що тривалість визначеної в робочих днях щорічної відпустки (основної й додаткової), яка не була використана працівником за попередні роки, зберігається такою, якою вона була до набрання чинності Законом Про відпустки (до 1 січня 1997 р.). Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.

Так, відповідно до норм ст. 74 КЗпП України, щорiчна основна вiдпустка надається працiвникам тривалiстю не менш як 24 календарних днi за вiдпрацьований робочий рiк, який вiдлiчується з дня укладення трудового договору.

Як вбачається із розрахунків позивача, які відповідачем не спростовано, ОСОБА_1 , за період трудових відносин із ПАТ "СК "Скайд" невикористав відпустки за період: до 01.10.2006 року - 24 дні; до 01.10.2007 року - 24 календарні дні; до 01.10.2008 року - 24 календарні дні; до 01.10.2009 року - 24 календарні дні; до 01.10.2010 року - 14 календарних днів; до 01.10.2011 року - 14 календарних днів; до 01.10.2012 року - 10 календарних днів; до 01.10.2013 року - 10 календарних днів; до 01.10.2014 року - 9 календарних днів, що сумарно становить 153 календарні дні.

Відтак, судом приймаються розрахунки представника позивача, здійснені відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв"язку із навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей , або для виплати компенсації за невикористані відпустки, а також відомостей Пенсійного Фонду України у формі ОК-5 , відповідно до яких середньоденна заробітна плата за період травень 2015 року по квітень 2016 року становить 55,14 грн., а тому стягненню із відповідача підлягає 8436,42 грн. ( 55,14 грн. Х 153).

Відповідно до ст. 2 Закону України " Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку із порушенням строків їх виплати", передбачена компенсація за затримку виплати заробітної плати у разі затримки працедавцем виплати нарахованих доходів на один і більше календарних місяців.

Розрахунок суми компенсації проводиться за формулою, затвердженою п.4 Порядку проведення компенсації громадянам частини грошових доходів у зв"язку із порушенням термінів їх виплати": сума компенсації = (дохід не виплачений за період х приріст індексу інфляції у відсотках за період невиплати) : 100.

Сума компенсації втрат за затримку виплати доходів ОСОБА_1за період з вересня 2016 року по грудень 2016 року становить 878,63 грн ., згідно із розрахунків здійснених позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача ґрунтуються на матеріалах справи і відповідачем не спростовані, хоч суд і забезпечив таке право останнього, у тому числі покладенням обов"язків представити суду докази протилежного, який сторона не виконала.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов"язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку , але не більше двох місяців з дня відкриття провадження.

Відповідно до ст.с.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач довів свої вимоги щодо відновлення порушених прав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн., то така підлягає до часткового задоволення.

В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався лише на те, що неправомірними діями відповідача відносно порушень трудового законодавства йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює у 5000 грн.

Статтею 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, коли порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

У відповідності до ст.23 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї.

Оцінюючи відносини, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про заподіяння моральної шкоди позивачу, внаслідок порушення його прав та спричинення моральних страждань, проте оцінює її у розмірі значно меншому ніж заявлено у позові, оскільки позивачем та його представником не доведено страждань , на які вони покликаються, а крім того, розмір недоплачених коштів є неспіврозмірним із заявленою моральною шкодою.

Судові витрати підлягають стягненню із відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.115 КЗпП України, ст.34 Закону України Про оплату праці, ст.ст.1,3,8,10,57-61,88,169, 208-210,212,215,224 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Страхова компанія "Скайд" (ЄДРПОУ № 16295210) на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код № НОМЕР_1, банківська картка у КБ "Приватбанк" № 938908, номер рахунку № 9100, МФО 3052999) компенсацію за невикористані відпустки в сумі 8436 (вісім тисяч чотириста тридцять шість) грн. 42 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Страхова компанія "Скайд" (ЄДРПОУ № 16295210) на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код № НОМЕР_1, банківська картка у КБ "Приватбанк" № 938908, номер рахунку № 9100, МФО 3052999) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10059 (десять тисяч п"ятдесят дев"ять) грн. 84 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Страхова компанія "Скайд" (ЄДРПОУ № 16295210) на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код № НОМЕР_1, банківська картка у КБ "Приватбанк" № 938908, номер рахунку № 9100, МФО 3052999) компенсацію втрати частини заробіної плати в сумі 878 (вісімсот сімдесят вісім) грн. 63 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Страхова компанія "Скайд" (ЄДРПОУ № 16295210) на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код № НОМЕР_1, банківська картка у КБ "Приватбанк" № 938908, номер рахунку № 9100, МФО 3052999) моральну шкоду в сумі 2500 ( дві тисячі п"ятсот) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити за недоведеністю таких.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Страхова компанія "Скайд" (ЄДРПОУ № 16295210) на користь держави судовий збір з розгляду даної справи в розмірі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Заява відповідача про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії через суд , що ухвалив рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його ухвалення , шляхом подачі через суд першої інстанції.

Суддя В. Кузь