У х в а л а

20 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання переважного права, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від

14 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 1994 року вона разом із чоловіком ОСОБА_7 проживала у квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві власності матері її чоловіка - ОСОБА_5 За власні кошти вона повністю утримувала квартиру, купувала меблі, зробила капітальний ремонт.

У 2014 році шлюб між нею та ОСОБА_7 було розірвано.

Зазначала, що ОСОБА_5 було відчужено квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6, ен повідомиш позивача про намір здійснити таке відчуження.

Вважає, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 369, 2 ст. 822, ч. 2 ст. 777 ЦК України, ОСОБА_5 порушила її переважне право на придбання цієї квартири.

Посилаючись на вказані обставини, просила визнати за нею переважне право на придбання квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від

14 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання переважного права, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., КоротунВ.М., Мазур Л.М.