Номер справи 623/2654/16-ц
Номер провадження 2/623/126/2017
31 січня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді: Одарюка М.П.
при секретарі: Костенко В.В.
за участю судового розпорядника: Гребенюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -
4498,41 грн. - тіло кредиту;
3306,02 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;
7670,11 грн. - нараховано пені за прострочене зобов'язання;
1200,00 грн.- нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина);
- 833,73 грн. - штраф (процентна складова)
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, ОСОБА_2 та її представник, будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України, в судове засідання не з'явилися, надал суду письмові заперечення в яких, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить суд визнати недійсним з моменту укладення спірний кредитний договір, заявки від 08.09.2010 року з додатковими угодами № 10354766 від 20.11.2010 року, № 10367711 від 24.01.2011 року, оскільки вони не відповідають вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними.
Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, ОСОБА_2 та його представника, оскільки вони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та без поважних причин не з'явилися в судове засідання.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
4498,41 грн. - тіло кредиту;
3306,02 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;
7670,11 грн. - нараховано пені за прострочене зобов'язання;
1200,00 грн.- нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина);
- 833,73 грн. - штраф (процентна складова) ( а.с.8-11).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
Правочин вважається, таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).
Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору та самостійно визначають розмір плати й порядок розрахунків.
Тариф на обслуговування договору підписані позивачем і ним в судовому засідання не оспорюють ся ( а.с.74).
За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.
За положеннями ч. 5 ст. 11,ст. 18 закону України « Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовується положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь - яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору таке положення може бути змінено або визнано недійсним, вважається такими з моменту укладення договору.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Укладання договору здійснювалось за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання ( ст. 634 ЦК України), тобто відповідачка приєдналась до запропонованих банком умов та тарифів шляхом підписання заяви, яка разом з умовами та тарифами складає кредитний договір ( а.с 13 оборот).
Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 27,6% на рік. Далі процентна ставка була змінена, а саме з 01.09.2014 року підвищена до 32,4% та з 01.04.2015 року підвищена до 42%.
Оскільки в спірному договорі плата за обслуговування кредиту визначена в процентному відношенні від суми використаних кредитних коштів, що є сталою величиною, тому у суду нема підстав для визнання кредитного договору недійсним в частині нарахування плати за обслуговування кредитного залишку ( процентів).
Суд вважає, що тарифи які підписані позивачкою є складовою частиною договору і відповідають вимогам ст. 207 ЦК України.
Суд не може взяти до уваги доводи позивача і його представника про відсутність у тексті самого договору посилань на право банку нараховувати плату за обслуговування кредитного залишку (процентів) , а також не направлення банком виписок по рахунку у порядку визначеному п. 1.1.3.1.9 Договору, оскільки згідно з аналізу ст.ст. 11,18 Закону України « Про захист прав споживачів», ст. 203,215 ЦК України не дає підстав для висновку щодо визнання договору недійсним в частині нарахування плати за обслуговування кредитного залишку (процентів).
В зв'язку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими.
Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
В частині стягнення пені у розмірі 8870,11 грн., нарахованої за період з 30.04.2014р. по 15.09.2016 р. та штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина) та 833,73 грн - штраф (процентна ставка), то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно довідки Адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області станом на 26.10.2016р. відповідачка зареєстрована у АДРЕСА_1 ( а.с. 60).
Місто Ізюм Харківської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р.
При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня та штрафи нараховані за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на її стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.212-215,224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М. П. Одарюк