УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

представника скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Другий відділ державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», на дії державного виконавця, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, зазначивши заінтересованими особами: Другий відділ державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», в якій просить суд визнати поважними і поновити причини пропущення процесуальних строків на подання скарги на дії державного виконавця; визнати неправомірними дії державного виконавця Другого ВДВС м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо арешту усього рухомого та нерухомого майна, належного їй на підставі права власності, окрім заставного майна. Скасувати арешт усього рухомого та нерухомого майна, належного їй, що був накладений Другим відділом державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо арешту усього невизначеного рухомого та нерухомого мана, належного на підставі права власності, окрім заставного майна - садово-городнього будинку, загальною площею 169,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1, земельної ділянки, загальною площею 600 кв.м., кадастровий номер .03.004.0353, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1, в межах виконавчого провадження ВП № 46529493. Зобов'язати Другий відділ державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області надати до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, інформації для зняття арешту, накладеного на рухоме те нерухоме майно, окрім заставного майна - садово- городнього будинку, загальною площею 169,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1, земельної ділянки, загальною площею 600 ^кв.м., кадастровий номер .03.004.0353, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл,; Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1, в межах виконавчого провадження ВП № 46529493.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.11.2010 року, з неї на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто в солідарному порядку 174 299.94 грн. (у т.ч. - 1435,69 пені та неустоки, 1700,00 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення). 05.05.2016 року вона через свого представника отримала з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформаційну довідку №58588919, з якої вбачається, що об'єктом обтяження в межах вищевказаного виконавчого провадження є все майно, що перебуває у її власності (співвласності), в тому числі й невстановлене. З даного приводу, через свого представника, вона звернулась до Другого відділу ДВС м. Хмельницького про скасування незаконних арештів майна, крім зазначеного заставного. Згідно відповіді суб'єкта оскарження, яка була надіслана листом №16177/8732 від 19.05.2016 року, у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Зазначену постанову державного виконавця вважає незаконною, такою, що грубо порушує її права, оскільки дана постанова обмежила її в праві володіти та розпоряджатись усім рухомим та нерухомим майном, яке вона також після смерті позичальника успадкувала, в тому числі і наведе вище заставне майно. Вказує, що в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_3 було надано банку заставу нерухомості, а саме: земельної ділянки, загальною площею 600 кв.м., кадастровий номер .03.004.0353, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1; садово-городнього будинку, загальною площею 169,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1.

У відповідності до висновку про вартість оцінки об'єкту, вартість заставного майна - садово-городнього будинку, загальною площею 169,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1 склала 1537393 (один мільйон п'ятсот тридцять сім тисяч триста дев'яносто три) грн. 00 коп. (буз урахування ПДВ). Вказана оціночна вартість заставного майна в 8,82 рази перевищує суму боргу за вказаним виконавчим провадженням.

Зазначає, що державним виконавцем, до винесення оскаржуваної постанови, не направлялись запити до усіх державних органів реєстрації для встановлення її майнового стану, відтак - не проведено оцінку та опис майна, на яке в подальшому накладено арешт; не складено акт опису та арешту майна боржника; їй не направлялися постанови державного виконавця. Посадовими особами Другого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ проігноровано заборону щодо накладення арешту на майно з перевищенням розмірів і обсягу, необхідних для виконання за виконавчим документом, що є грубим порушенням ч. 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Також просить поновити строк на оскарження дії та рішення Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького, оскільки 12 травня 2016 р. заявник звернулася до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького із заявою про зняття арешту з усього належного їй майна, на яку 19.05.2016 р. отримала відмову, а скаргу до суду подала 08.06.2016 р., оскільки її скрутне матеріальне становище унеможливило своєчасний та повний обумовлений розрахунок із адвокатом за надання правової допомоги.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні підтримали дану скаргу з підстав наведених у скарзі.

Представник Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судовому засіданні заперечив щодо поданої скарги, пояснивши, що усі виконавчі дії та постанова про накладення арешту винесена ним законно на підставі заяви стягувача, а підстави для поновлення строку на звернення до суду відсутні.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» в судовому засіданні заперечив щодо поданої скарги, вказавши, що державний виконавець виносивши оскаржувану постанову діяв на підставі законну, рішення суду не виконано, а тому відсутні підстави для задоволення скарги. Також зазначив, що підстави для поновлення строку на звернення до суду відсутні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.11.2010 р. стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість по кредиту в сумі 172 864,25 грн., пені та неустойки в сумі 1435,69 грн.

Ухвалою суді від 28.01.2016 р. замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «Укрсиббанк» його правонаступником ТзОВ «Кей колект» по даній справі.

14.02.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 174299,94 грн. боргу.

Відомостей про отримання ОСОБА_2 копії постанови про відкриття ВП матеріали справи не містять, суду таких не надано.

16.02.2015 р. державним виконавцем за заявою стягувача винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_6 та оголошення заборони його відчуження в межах суми боргу, однак як встановлено арешт був накладений на усе рухоме майно ОСОБА_6, що вбачається із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 17.02.2015 р.

Із реєстру на відправлення простої кореспонденції від 17.02.2015 р. вбачається, що направлялася ОСОБА_6 кореспонденція, проте матеріали справи не містять відомостей, що боржник таку постанову отримала і що це саме ця постанова направлялася.

06.08.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_6, а саме транспортних засобів.

Відповідно до договору іпотеки від 07.05.2008 р. вбачається, що в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_3 було надано банку заставу нерухомості, а саме: земельної ділянки, загальною площею 600 кв.м., кадастровий номер .03.004.0353, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1; садово-городнього будинку, загальною площею 169,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1. Дане майно успадкувала ОСОБА_6

У відповідності до висновку про вартість оцінки об'єкту, вартість заставного майна - садово-городнього будинку, загальною площею 169,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1 склала 1537393 (один мільйон п'ятсот тридцять сім тисяч триста дев'яносто три) грн. 00 коп. (буз урахування ПДВ). Вказана оціночна вартість заставного майна в 8,82 рази перевищує суму боргу за вказаним виконавчим провадженням.

Судом встановлено, що 05.05.2016 року ОСОБА_6 через свого представника отримала з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформаційну довідку №58588919, з якої вбачається, що об'єктом обтяження в межах вищевказаного виконавчого провадження є все майно, що перебуває у її власності (співвласності). Щодо того, що дана постанова була відома скаржнику раніше, матеріали справи не містять.

12.05.2016 р. ОСОБА_6 звернулася із заявою до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про знаття арешту, крім заставного, однак листом від 19.05.2016 р. їй було відмовлено.

Разом зі скаргою, скаржник подала до суду клопотання про поновлення строку для звернення із скаргою, оскільки вважає що він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність поновлення строків розгляду даної скарги, оскільки вони були пропущені з поважних причин, так як постанови про відкриття провадження та постанови про накладення арешту скаржник не отримувала, а дізналася лише з інформаційної довідку №58588919, право скаржника порушено і що вона має право на правову допомогу, як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує, однак не могла оплатити такі послуги.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (яка була чинна на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1,2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства Юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»- державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб і порядку, встановленому виконавчим документом та цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 25 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого, провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. (ст. 31)

Відповідно до п. 4.1.1. Інструкції «Про порядок проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року (яка була чинна на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк. Постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток.

Отже, постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена 14.02.2015 року та боржнику надано семиденний строк для добровільного виконання рішення суду з дня отримання цієї постанови.

Однак, ні у порядку, встановленому для судових повісток, ні у іншому порядку, така постанова боржнику вручена не була. Жодних доказів або відомостей про вручення вказаної постанови матеріали справи не містять, а суду таких не надано.

А постанова про накладення арешту на все майно боржника була винесене 16.02.2015 р., тобто через два дні, матеріали справи також не містять відомостей, що така направлялася.

Відповідно до ч.ч.1,2 ч. ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (описі), вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. (ст.. 54)

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, а все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. (ч.ч 1-3 ст. 57)

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. (ч.ч 4,5 ст. 57)

Таким чином, державний виконавець не вжив всіх заходів, передбачених законом щодо організації виконання рішення суду, не направив постанову боржнику, не направлялись запити до усіх державних органів реєстрації для встановлення майнового стану боржника, відтак - не проведено оцінку та опис майна, на яке в подальшому накладено арешт, не проведено акт опису та арешту майна боржника.

Крім того, арешт усього нерухомого майна боржника є неспівмірними із розміром невиконаних зобовязань, їх реалізація для виконання рішення суду повністю покриває заборгованість за кредитом. До того ж, оціночна вартість заставного майна в 8,82 рази перевищує суму боргу за вказаним виконавчим провадженням.

Оскільки такий висновок зроблений державним виконавцем передчасно, без вжиття виконавчих дій в повному обсязі, тому суд приходить до висновку, що у державного виконавця не було законних підстав для винесення оскаржуваної постанови та що обгрунтованим є посилання скаржника на неправомірність винесеної постанови.

Тому дії державного виконавця в частині арешту усього рухомого та нерухомого майна боржника відповідно до винесеної ним постанови 16.02.2015 року, крім нерухомого майна переданого в іпотеку (садового будинку та земельної ділянки) є неправомірними, і слід скасувати арешт усього рухомого та нерухомого майна, крім іпотечного.

Не підлягає до задоволення вимога щодо зобовязання державного виконавця надавати до органів, що здійснюють реєстрацію нерухомого майна чи ведуть реєстр обтяжень заборони на його відчуження інформацію щодо зняття арешту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 383, 384, 385, 388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Поновити строк на звернення до суду із скаргою.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо арешту усього рухомого та нерухомого майна.

Скасувати арешт рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 16.02.2015 р., належного на праві власності ОСОБА_6, окрім заставного майна - садово-городнього будинку, загальною площею 169,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1, земельної ділянки, загальною площею 600 кв.м., кадастровий номер .03.004.0353, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, садове товариство «Колос», вул. Південна, буд. 6/1.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя