Справа № 2-653/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача кошти, нараховані на випадок безробіття, як допомога по безробіттю, в розмірі 12 112,42 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що ОСОБА_1 29.09.2014 року звернулася до Солом'янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказала, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі, не забезпечує себе роботою самостійно.

Наказом Солом'янського РЦЗ від 03.10.2014 року № НТ 141003 відповідачу було надано статус безробітної з 29.09.2014 року та призначена допомога по безробіттю з 06.10.2014 року, відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

В подальшому, в процесі звірки отриманих даних з файлу (в електронному вигляді) та Пенсійного фонду України з інформацією щодо розслідування страхових випадків за ІІ квартал 2015 року було виявлено, що під час перебування на обліку в Солом'янському РЦЗ, гр. ОСОБА_1 перебувала в цивільно-правових відносинах з ТОВ «ПЕНТХАУС».

З метою підтвердження інформації Голосіївським районним центром зайнятості були проведені перевірки достовірності даних на підставі первинних документів, про що складено Акт № 910 від 14.09.2015 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, згідно якого встановлено, що відповідач надавала послуги в ТОВ «ПЕНТХАУС» згідно цивільно-правовому договору, строк дії якого з 08.04.2015 року по 20.04.2015 року, та отримала дохід у розмірі 1080,00 грн.

Отже, як зазначає позивач, в період перебування на обліку в Солом'янському РЦЗ та отримання допомоги по безробіттю відповідач виконувала роботи за вищевказаним договором, про що своєчасно не повідомила центр зайнятості.

Позивач вказує, що згідно довідки розрахунку витрат коштів, нарахованих на випадок безробіття, відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 12112,42 грн. за період з 08.04.2015 року по 02.07.2015 року, в зв'язку з чим позивач вважає, що згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» має право для стягнення з неї виплаченої суми, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення не заперечував, про що надав відповідне клопотання (а.с. 63).

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.09.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Солом'янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказала, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі, не забезпечує себе роботою самостійно (а.с.а.с. 8, 9).

Відповідно до с. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та на підставі заяви відповідача наказом Солом'янського РЦЗ за № НТ 141003 від 03.10.2014 року їй надано статус безробітної з 29.09.2014 та призначено допомогу по безробіттю з 06.10.2014 року, відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 11).

Згідно з п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Як вбачається з матеріалів справи, в процесі звірки отриманих даних з файлу (в електронному вигляді) та Пенсійного фонду України з інформацією щодо розслідування страхових випадків за ІІ квартал 2015 року було виявлено, що під час перебування на обліку в Солом'янському РЦЗ, гр. ОСОБА_1 перебувала в цивільно-правових відносинах з ТОВ «ПЕНТХАУС».

З метою підтвердження інформації Голосіївським районним центром зайнятості були проведені перевірки достовірності даних на підставі первинних документів, про що складено Акт № 910 від 14.09.2015 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, згідно якого встановлено, що відповідач надавала послуги в ТОВ «ПЕНТХАУС» згідно цивільно-правовому договору, строк дії якого з 08.04.2015 року по 20.04.2015 року, та отримала дохід у розмірі 1080,00 грн. (а.с.а.с. 13, 14-15).

Таким чном, в період перебування на обліку в Солом'янському РЦЗ та отримання допомоги по безробіттю відповідач виконувала роботи за вищевказаним договором, про що своєчасно не повідомила центр зайнятості.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані особи зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону (зокрема, зайнятість особи).

Згідно довідки розрахунку витрат коштів, нарахованих на випадок безробіття, відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 12112,42 грн. за період з 08.04.2015 року по 02.07.2015 року (а.с.а.с. 17, 18).

Встановлено, що наказом Солом'янського районного центру зайнятості № 218 від 21.09.2015 року було прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 незаконно отриманих коштів у сумі 12112,42 грн. та 21.09.2015 року направлено їй лист-повідомлення з пропозицією повернути дані кошти, але дана вимога була залишена без виконання (а.с.а.с. 16, 19).

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послу застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

На підставі викладеного, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідно до норм ч. 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з відповідача необхідно стягнути суму виплаченого забезпечення, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягненню з відповідача на користь позивача коштів отриманих відповідачем у період з 08.04.2015 року по 02.07.2015 року у сумі 12112,42 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 378,00 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 22, 43 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 88, 209, 214, 215, 224 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості суму надміру виплачених коштів у розмірі 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) гривень 42 копійки та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн