Справа № 367/6344/15-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/2090/17 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 26 04.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 10 лютого 2012 року він позичив ОСОБА_2 2 270,0 доларів США та 4 250,0 Євро на вирішення його фінансових проблем, що підтверджено розпискою, яка не містить кінцевої дати повернення боргу і є безстроковою, при цьому всі вказані кошти відповідач зобов"язався повернути за першою вимогою позивача. На день позовної заяви згідно курсу НБУ станом на 01.09.2015 року сума 2 270,0 доларів США складає 49 486,0 гривень; сума 4 250,0 євро складає 103 912,50 гривень. Оскільки на неодноразові відповідач не реагує, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу у розмірі 153 398,50 гривень та судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 2 270,0 доларів США, що складає 49 486,0 гривень та 4 250,0 євро, що складає 103 912,50 гривень, а всього 153 398,50 гривень (сто п"ятдесят три тисячі триста дев"яносто вісім гривень 50 коп. ).

Стягнуто із судові витрати у розмірі 1 534,0 гривень (одна тисяча п"ятсот тридцять чотири гривні).

В апеляційній скарзі відповідач у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 лютого 2012 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_3 гроші в сумі 2 270,0 доларів США та 4 250,0 євро, що підтверджується розпискою від 10.02.2012 року.

Встановлено, що відповідачем станом на день розгляду справи борг позивачу не повернутий. Згідно розрахунку позивача на день позовної заяви згідно курсу НБУ станом на 01.09.2015 року сума 2 270,0 доларів США складає 49 486,0 гривень; сума 4 250,0 євро складає 103 912,50 гривень, а всього 153 398,50 гривень.

Встановивши вказані обставини, суд позов задовольнив як обгрунтований, вважавши, що трирічний строк позовної давності не пропущений, оскільки 08.10.2013 року позивач звертався до Гостомельської селищної ради з приводу заволодіння депутатом ОСОБА_2 грішми та Гостомельською селищною радою позивачу було надано відповідь № 3151 від 28 жовтня 2013 року, в якій вказано, що лист був розглянутий на комісії з питань регламенту, депутатської етики, контролю за виконанням рішень сесії та виконкому, питань законності та правопорядку та на сесії, по розгляду даного звернення було вирішено, що до повноважень органів місцевого самоврядування не належить розгляд заяв з приводу шахрайства шляхом заволодіння грішми, а тому з даного приводу ОСОБА_3 має право звернутися до правоохоронних органів із заявою або вирішити спір в судовому порядку.

Суд вважав, що саме з цього моменту позивач дізнався про порушення своїх прав.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. ст. 1047, 1049 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімум доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на те, що гроші ним повернуті, проте ні розписки про повернення грошей позивачу, ні оригіналу розписки ним не представлено.

В судовому засіданні відповідачем визнано той факт, що грошові кошти він брав у борг у відповідача. Також визнає ту обставину, що доказів повернення коштів у нього немає.

За таких обставин відповідно до ст. 60 ЦПК України відповідач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Не приймаються до уваги також і доводи апеляційної скарги про те, що розписка за формою і змістом не відповідають закону.

Проте, як вбачається з письмової розписки вона містить істотні умови щодо предмету позики, містить дату її підписання.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Договором не визначений момент пред'явлення вимоги (в розписці про це не зазначено).

Таким чином, якщо момент пред'явлення вимоги не визначений, строк виконання боржником зобов'язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Ні належних, ні допустимих доказів звернення позивача до боржника із вимогою про повернення грошей у справі не має. Щодо усних звернень позивача до боржника відповідач заперечує.

Таким чином, звернення позивача до суду розцінюється, як момент пред'явлення вимоги, у зв'язку з чим строк позовної давності для звернення до суду не пропущений, що спростовує доводи апеляційної скарги і в цій частині.

Відсутність визначення у розписці строку повернення коштів не суперечить законодавству і не є підставою для відмови у стягненні заборгованості.

За таких обставин рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апеляційна скарга, як необгрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді