Справа № 452/3026/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" квітня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Янушевич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1, звернулася до суду із даними позовом.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 04.07.2002 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Броницькій сільській раді Дрогобицького району Львівської області за актовим записом № 1 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1).

Від шлюбу мають двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя не склалося, вони люди різного характеру, у них протилежні погляди на життя, через що між ними почали виникати сварки, скандали. Відповідач зловживає алкоголем, що призвело до розпаду сім'ї. Два роки проживають окремо, подружні відносини не підтримують. Вважає, що сім'я розпалася і зберегти її неможливо.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просить його задовольнити. Дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 просить залишити проживати з нею. Крім того, просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дівоче ОСОБА_1.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи, з огляду на положення ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлявся належно.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 04.07.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданий Броницькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, за актовим записом №1.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати ; формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивачка не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка заперечувала щодо примирення та наполягала на розірванні шлюбу.

Суд надавав сторонам термін для примирення, однак це жодних наслідків не дало.

За таких обставин, з врахуванням зібраних доказів, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід залишити проживати з позивачкою.

Позивачці ОСОБА_1, 1984 року народження, за її клопотанням після розлучення змінити прізвище на дівоче «ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 109 - 112 Сімейного Кодексу України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючим в АДРЕСА_1, зареєстрований 04.07.2002 року у Броницькій сільській раді Дрогобицького району Львівської області за актовим записом № 1 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1).

Дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1, 1984 року народження, змінити прізвище на «ОСОБА_1».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

На протязі десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана заява до Самбірського міськрайонного суду Львівської області про його перегляд.

Суддя