Справа № 310/7773/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ПАТ Українська пожежно-страхова компанія про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, яку уточнила 28.10.2016 року та 30.11.2016 року, вказуючи, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.01.2015 року по справі № 310/7773/14-ц, з неї на користь ОСОБА_2 стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 80 250,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області видано постанову про відкриття виконавчого провадження. Заборгованість визнає і згідна її сплатити, але у неї склалися обставини, що ускладнюють виконання зазначеного рішення суду. Посилалась на тяжкий матеріальний стан та хворобу дитини. На підставі цього просила розстрочити виконання рішення Бердянського міськрайонного суду у справі № 310/7773/14-ц від 22.01.2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, стягувати з ОСОБА_1 заборгованість рівними частинами по 2500 грн. щомісячно, яка складає щомісячно 20% відсотків із заробітної плати 500 грн. та додатково у сумі 2000 грн. терміном на 28 місяців до 20 березня 2019 року.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 підтримала обставини, що викладено у заявах. Пояснила, що з урахуванням матеріального стану ОСОБА_1 вважає розумним розстрочити виконання рішення шляхом стягнення 20% відсотків заробітної плати боржника виконавчою службою, та щомісячної сплати боржником 1000 грн.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував. Вважав, що боржник неналежним чином виконує своє зобовязання щодо виконання рішення суду. У наданий державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення суду, боржниця його не виконала. На теперішній час він не отримав грошових коштів, що належать йому в рахунок виконання рішення. У звязку з інфляцією грошові кошти, які стягнутою рішенням суду знецінюються. Вважав, що заява направлена на затягування виконання судового рішення.

Представник Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби старший державний виконавець Бородіна Ю.О., пояснила суду, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області знаходиться виконавчий лист № 310/7773/14-ц, виданий 28.08.2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області. 02.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Під час виконання рішення суду виконавцем було встановлено, що боржник працює в КП «Бердянська міська телекомпанія «ТВ-Бердянськ», а на його рахунках грошових коштів не виявлено. За місцем роботи здійснюється стягнення із заробітної плати в рахунок виконання рішення суду в розмірі 20 % заробітної плати.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по цивільній справі № 310/7773/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 80 250 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та 910,72 грн. судового збору (т.1, а.с.153-155).

Постановою від 02.09.2015 року відкрите виконавче провадження про примусове виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 80 250грн. та моральної шкоди в розмірі 2 000грн. (т.2, а.с. 45)

Постановою від 20.10.2015 року накладено арешт на кошти боржника (а.с. 44), а постановою від 20.10.2015 року накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (т.2, а.с. 40).

Постановою від 29.12.2016 року звернуто стягнення на доходи боржника шляхом щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків у розмірі 20% (т.2, а.с. 116).

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Частина 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» кореспондується з вищезазначеною процесуальною нормою та передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як розяснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, закон повязує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з обєктивними, такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер та утруднюють виконання рішення суду у передбачений законом строк.

Проте, у порушення вказаної норми заявником не наведено у заяві про розстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових. Під час розгляду заяви заявником, відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність у нього таких виняткових обставин, які позбавляють його можливості виконувати зазначене судове рішення.

Обставини, на які посилалась заявниця, а саме тяжкий фінансовий стан та хвороба сина не доведена позивачем та такого характеру не носять.

Боржник є працездатною особою, має постійну роботу та регулярно отримує заробітну, що підтверджується довідками с місця роботи від 04.10.2016 року (т.2, а.с. 76) і 22.11.2016 року (т.2, а.с. 99), та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів (т.2, а.с.144). Крім того, зареєстрована як фізична особа-підприємець. З огляду на це суд вважає, що під час розгляду заяви не знайшло підтвердження твердження ОСОБА_1 про тяжкий матеріальний стан. Також судом враховується, що порядок розстрочки, який пропонує заявник, передбачає виплати у більшому розмірі, ніж здійсняється відповідно до постанови державного виконавця від 29.12.2016 року (т.2, а.с. 116).

Суд вважає, що існування наявної обставини у вигляді перебування боржника на обліку у лікарні не створює випадок винятковості, який відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України є обов'язковою умовою для розстрочення виконання рішення суду, а скрутне матеріальне становище не має характеру особливої або виняткової обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили та не є обставиною, що утруднює його виконання.

Окрім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі Ліпісвіцької проти України ( п. 18,23) визначено, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у звязку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Заявницею не надано беззаперечних доказів на підтвердження обставин, які мають характер особливих або виняткових та які можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення суду відповідно до ст. 373 ЦПК України, у звязку з чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 208-210, 373 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 23 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя