РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13009/16-ц

Провадження № 2/643/1258/17

27.03.2017 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Скотаря А.Ю.,

при секретарі Кречетовій М.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_2 про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до п. 1 ст. 29 Статуту територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 121/07 від 04.07.2007, є представницьким органом територіальної громади, що здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України і законами України а також приймає від її імені рішення.

Житловий будинок по вул. Владислава Зубенка у м. Харкові є обєктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова та знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс». В квартирі № 140 (колишня № 65) вказаного будинку без належних документів мешкає ОСОБА_2, який оселився в ній на підставі договору найму жилого приміщення строком до 30.04.2009, який не було пролонговано. Таким чином, на теперішній час ОСОБА_2 займає вказану житлову квартиру самовільно, приписи про її звільнення ігнорує, отже позивач, посилаючись на вимоги ст.ст. 57, 58, 116 ЖК України, ст. 321, 387 ЦК України, просить виселити останнього з самоправно зайнятої квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

В суді представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення відповідно до викладених в позові обставин та просив його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував посилаючись на те, що в 2002 році працевлаштувався до «ПАТ «Промбуд-2» (далі Підприємство) в звязку з чим йому було надана кімната № 140 у гуртожитку № 9 по вул. Тимурівців, 33 в м. Харкові для проживання. В наступному між ним та Підприємством укладено договір найму жилого приміщення, відкрито особовий рахунок для сплати комунальних платежів. ОСОБА_2 уклав споживчі договори про надання послуг з централізованого опалення та водопостачання, електропостачання, які оплачує. Іншого, ніж спірне, житла ОСОБА_2 не має, право власності на будь-яку нерухомість за ним не зареєстроване.

Третя особа до суду не зявилась, причини неявки не повідомила, про дату й час слухання справи сповіщалась належним чином, отже її неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: сторонами не заперечується, що за адресою спірного житлового приміщення ОСОБА_2 оселився та фактично проживає з 2002 року. Вказане житлове приміщення (на той час кімната № 65 у гуртожитку по вул. Тимурівців, 33 в м. Харкові, було надане відповідачу в звязку з працевлаштуванням до ВАТ «Промбуд-2» (а.с. 31).

В 2003 році ОСОБА_2 звільнився з ВАТ «Промбуд-2», проте продовжував проживати у наданій йому кімнаті, а 29.04.2008 з ним було укладено договір найму жилої площі кімнати № 65 по вул. Тимурівців, 33 в м. Харкові строком до 30.04.2009 , яку відповідач зобовязався самостійно звільнити після закінчення строку договору (а.с. 8).

Ні на момент вселення, ні на момент укладення договору найму жилої площі ні в наступному реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою здійснена не була. Не має такої реєстрації ОСОБА_2 й на теперішній час, разом з тим з останнім, як з особою, що проживає за спірною адресою, укладено договори про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, про користування електричною енергією, які ОСОБА_2 сплачує (а.с. 7, 29, 30, 32-34, 37-38).

Крім того, на протязі проживання за спірною адресою, в тому числі в останнє у жовтні 2016 року, ОСОБА_2 здійснював як оплату комунальних послуг, так і плату за проживання (а.с. 32-34, 37, 38).

Вказані вище обставини спростовують факт самовільного зайняття жилої площі відповідачем, на чому наполягає позивач та вказують на зворотне.

22.04.2008 ОСОБА_2 було попереджено про необхідність виселення з займаної кімнати, разом з тим вже 29.04.2008, як зазначено вище, між ДП «Промжитлосервіс-2» та ОСОБА_2 укладено договір найму жилої площі кімнати № 65 по вул. Тимурівців, 33 в м. Харкові (на теперішній час квартира АДРЕСА_1) строком до 30.04.2009, що в чергове підтверджує факт правомірного та узгодженого з Підприємством проживання відповідача на спірній житловій площі (а.с. 8, 9).

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 822 ЦК України не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.

З погляду на вищевикладені положення закону можна дійти висновку, що договір найму жилої площі від 29.04.2008 щорічно пролонгувався і є таким, що діє й на тепер.

За таких умов позовні вимоги є передчасними і не можуть бути задоволені, а посилання позивача на ч. 3 ст. 116 ЖК України, як на підставу для виселення відповідача безпідставним через викладені вище обставини вселення та наступного проживання останнього у спірній квартирі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 822 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Харківської міської ради до ОСОБА_2 про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Скотар