Справа № 372/3379/16-ц
№2-219/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі падалці А.В.,

за участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення часток земельної ділянки в натурі,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить виділити ОСОБА_2 в натурі та зареєструвати за ним право власності на земельну ділянку зі складу земельної ділянки загальною площею 0,25 га, що становить 0,0975 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, яка обмежена точками 1-8, а саме від точки 1 до точки 2 промір становить 19,95 м, від точки 2 до точки З промір становить 18,79 м, від точки 3 до точки 4 промір становить 4,01 м, від точки 4 до точки 5 промір становить 44,12 м, від точки 5 до точки 6 промір становить 13 м, від точки 6 до точки 7 промір становить 21,39 м, від точки 7 до точки 8 промір становить 27,73 м, від точки 8 до точки 1 промір становить 14,09 м; виділити ОСОБА_2 в натурі та зареєструвати за ним право власності на земельну ділянку зі складу земельної ділянки загальною площею 0,3667 га, що становить 0,2109 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1, яка обмежена точками 1-6, а саме від точки 1 до точки 2 промір становить 84,05 м, від точки 2 до точки 3 промір становить 3,39 м, від точки 3 до точки 4 промір становить 19,95 м, від точки 4 до точки 5 промір становить 70,56 м, від точки 5 до точки 6 промір становить 7,07 м, від точки 6 до точки 1 промір становить 29,27 м; виділити ОСОБА_3 в натурі та зареєструвати за ним право власності на земельну ділянку зі складу земельної ділянки загальною площею 0,25 га, що становить 0,1525 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, яка обмежена точками 1-9, а саме від точки 1 до точки 2 промір становить 3,39 м, від точки 2 до точки З промір становить 18,30 м, від точки 3 до точки 4 промір становить 20,05 м, від точки 4 до точки 5 промір становить 28,51 м, від точки 5 до точки 6 промір становить 14,33 м, від точки 6 до точки 7 промір становить 25,16 м, від точки 7 до точки 8 промір становить 44,12 м, від точки 8 до точки 9 промір становить 4,01 м, від точки 9 до точки 1 промір становить 18,79 м; виділити ОСОБА_3 в натурі та зареєструвати за ним право власності на земельну ділянку зі складу земельної ділянки загальною площею 0,3667 га, що становить 0,1558 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1, яка обмежена точками 1-4, а саме від точки 1 до точки промір становить 18,30 м, від точки 2 до точки 3 промір становить 84,05 м, від точки 3 до точки 4 промір становить 18,13 м, від точки 4 до точки 1 промір становить 88,46 м; виділити ОСОБА_4 в натурі та зареєструвати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2010 та., з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3 за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Жуківці. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, мати сторін, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті батька сторін, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкове майно на яке було видано свідоцтво складалось з земельної ділянки розміром 0,818 та, що знаходиться на території Жуківцівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, надану для обслуговування житлового будинку - 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,568 га. 15.12.2003 року ОСОБА_6 отримала державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_4, в АДРЕСА_1, загальною площею - 0,8180 га„ а саме для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,2500 га., для ведення особистого селянського господарства - 0,5680 га, відповідно до якого у її власності перебували дві земельні ділянки - площею 0,6170 га. та 0,2010 га. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. Позивач разом з відповідачами подали заяви про прийняття спадщини після смерті їх матери ОСОБА_6 02.06.2009 року відповідач ОСОБА_3, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_6, а саме на житловий будинок з допоміжними спорудами за адресою: АДРЕСА_1. 02.06.2009 року позивач разом з відповідачами отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 Відповідно до свідоцтва №982 від 03.06.2009 року, відповідач ОСОБА_3 отримав спадкове майно у виді земельної ділянки розміром 0,3083 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства. Згідно свідоцтва №984 від 03.06.2009 року, позивач отримав спадкове майно у виді земельної ділянки розміром 0,3084 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства. Відповідно до свідоцтва №986 від 03.06.2009 року, відповідач, ОСОБА_4, отримала спадкове майно у виді земельної ділянки розміром 0,2010 га. для ведення особистого селянського господарства. Виходячи з отриманих свідоцтв про право на спадщину за заповітом позивач разом з відповідачами став власником земельних ділянок в АДРЕСА_1, загальною площею - 0,8180 га, а саме для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,5680 га. При цьому дані земельні ділянки мають площею 0.6170 га. та 0.2010 га. Позивач будучи з відповідачами співвласником земельної ділянки бажає виділити свою частку в земельній ділянці окремо, без порушення прав останніх, однак, відповідачі ухиляються від врегулювання даного питання в позасудовому порядку. Перед зверненням до суду позивачем були замовлені кадастрові плани на земельні ділянки з урахуванням отриманого відповідачем, ОСОБА_3 у спадок житлового будинку з допоміжними спорудами. Відповідно до кадастрових планів земельних ділянок, вони складаються з п'яти земельних ділянок площею - 0,2010 га, 0,0975 га, 0,2109 га, 0,1558 га, 0,1525 га, до кожної з яких є відповідний під'їзд.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав вказаних в позовній заяві та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали, та не заперечили проти їх задоволення в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 мати сторін ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрований в реєстрі за № 1с-632. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки розміром 0,818 га, що знаходиться на території Жуківцівської сільської ради Обухівського району Київської області, надану для обслуговування житлового будинку - 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,568 га, яка належала померлому ОСОБА_7

15.12.2003 року ОСОБА_6 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, на земельну ділянку площею 0,8180 га, що розташована на території АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,2500 га, ведення особистого селянського господарства - 0,5680 га, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1059.

02.06.2009 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрований в реєстрі за № 969. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлій ОСОБА_6

03.06.2009 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрований в реєстрі за № 982. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки розміром 0,3083 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій ОСОБА_6

03.06.2009 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрований в реєстрі за № 984. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки розміром 0,3084 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій ОСОБА_6

03.06.2009 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрований в реєстрі за № 985. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки розміром 0,2010 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, надану для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.1 ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб'єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади.

У відповідності до п.«в» ч.1 ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

Оскільки позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину, яка залишилась після смерті їх матері ОСОБА_6, у них виникло право спільної часткової власності на спадкове майно.

Згідно з ч.3 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України ( ч.1 ст.4 ЦПК України).

Ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів особи.

У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачем та представником позивача не надано суду, в тому числі і під час судового розгляду справи, жодного доказу на підтвердження порушення, невизнання або оспорювання прав позивача саме відповідачами по справі, а також того, яким чином не виділення йому та відповідачам земельних часток позбавляє його права власності на спадкове майно. До того ж в судовому засіданні відповідачами не заперечувався факт відсутності спору між спадкоємцями щодо спадкового майна.

На підставі ст.59 ч.2 ЦПК України певні обставини повинні буди підтверджені засобами доказування.

З вказаних в позовній заяві точок земельних ділянок та з наданих копій кадастрових планів, суд не має можливості визначити правильність виділення часток земельних ділянок в натурі. Позивачу та представнику позивача у встановленому законом порядку була роз'яснена можливість заявити клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи та наслідки незаявлення такої експертизи. Від заявлення такого клопотання позивач та представник позивача відмовилися.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення часток земельної ділянки в натурі, не підлягає до задоволення за недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,59,60,209,212-214,292,294 ЦПК України, ст.ст. 356,358 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення часток земельної ділянки в натурі, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :