Справа № 175/2085/16-ц
Провадження № 2/175/835/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Лавриненко І.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити визнавши недостовірною інформацію та такою, що порочить гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_1, поширену ОСОБА_3, а також зобовязати останнього спростувати недостовірну інформацію про позивача, визнавши її недостовірною та такою, що не відповідає дійсності.

Відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним про що надав відповідні письмові заперечення, а тому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 підполковник поліції, наразі займає посаду Начальника відділу Сьомого управління (з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України.

Раніше перебував на посаді заступника начальника начальника кримінальної міліції Індустріального РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

Так, починаючи з 2012 року відповідач ОСОБА_3, у період часу з 2015 по 2016 роки звертався із письмовими заявами до безпосереднього керівництва ОСОБА_1, а також до вищих інстанцій за його місцем роботи, з вимогами про направлення позивача до атестаційної комісії для переатестації на відповідність займаної посади, проведення відносно ОСОБА_1 службових перевірок щодо встановлення протиправних дій з його сторони, а також з вимогами зареєструвати у ЄРДР факт вчинення позивачем кримінального правопорушення та проведення швидкого, повного та неупередженого його розслідування.

Проте, як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, по всіх письмових заявах та зверненнях ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 відповідними органами та інстанціями проводилися ретельні перевірки відомостей викладених у заявах та складено висновки щодо відсутності у діях ОСОБА_1 будь-яких порушень службової дисципліни, а також зазначено про те, що відомості, викладені у звернення ОСОБА_3, визнані такими, що не знайшли свого підтвердження.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що перевищення влади або службових повноважень, в чому ОСОБА_1 звинувачував у своїх зверненнях ОСОБА_3, взагалі кваліфікується як окрема стаття Кримінального кодексу України, однак в силу ст. 62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Так, змістом ч.4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і правових свобод, кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Так, у судовому засіданні, позивач наполягає та стверджує, що розповсюджена відповідачем інформація є недостовірною, її поширення ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію.

У свою чергу, суд ретельно дослідивши звернення та заяви відповідача ОСОБА_3, звертає увагу на те, що сторони по справі є родичами та їх спір має підґрунтя вияснення особистих стосунків колишнього та діючого працівників поліції при розгляді цивільної справи про розподіл майна батьків їх дружин.

На підставі цього, суд приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 працює в правоохоронних органів дуже тривалий час, а тому подібні необґрунтовані висловлення ОСОБА_3 на адресу позивача складають негативну думку про нього, як у суспільстві так і серед колег по роботі, та негативно впливають на його ділову репутацію.

Як визначено в ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, відповідно до положення ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Таким чином, суд приймаючи до уваги вищевказані обставини справи та керуючись нормами чинного законодавства, приходить до висновку про необхідність визнання недостовірною інформацію про позивача поширену відповідачем у його заявах адресованих на імя безпосереднього керівництва ОСОБА_1, а також до вищих інстанцій за його місцем роботи та визнання інформації по змісту вищевказаних звернень такою, що порочить гідність, честь та ділову репутацію позивача - ОСОБА_1.

Що стосується вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання ОСОБА_3 спростувати недостовірну про нього інформацію, суд вважає за необхідне залишити їх без задоволення, оскільки позивачем належним чином не обґрунтовано спосіб та не визначено чіткої процедуру такого спростування, що відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ч.7 ст. 277 ЦК України та абз.2 п.24 постанови ПВСУ від 27.02.2009 року №1.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження своїх доводів, а тому суд приходить до висновку про необхідність залишення позовних вимог без задоволення в частині зобовязання відповідача спростувати недостовірну інформацію.

Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн. сплачена ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 61, 79, 88, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, 109, 118-120 ЦК України, ст.ст. 32, 68 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи задовольнити частково.

Визнати недостовірною поширену про ОСОБА_1 інформацію викладену ОСОБА_3 у його заявах адресованих на імя:

- Голови Національної поліції України ОСОБА_4 від 11.07.2016 року;

- Начальника УВБ в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 27.05.2016 року;

- Прокурора Дніпропетровської області Матвійчука В.В. від 01.07.2015 року;

- Начальника ГУ МВС України в Дніпропетровській області генерал-майора поліції ОСОБА_6 від 30.06.2015 року,

та визнати інформацію у вищевказаних зверненнях такою, що порочить гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_1.

Іншу частину позовних вимог ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Ребров