Справа №612 /34/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі - головуючого судді Мороза О.І., при секретарі Коняєвій Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у розмір, після зменшення позовних вимог, 100000 грн., завданої їй протиправними діями ОСОБА_2, посилаючись на наступне.

Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнаний винуватим за ч.1 ст. 119 КК України і йому призначене покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із іспитовим строком 2 роки у звязку з ненавмисним вбивством ОСОБА_3

Вона є матірю ОСОБА_3, а тому була визнана по кримінальній справі потерпілою. На день смерті сина була непрацездатною, перебувала на його утриманні. У звязку із втратою сина зазнала душевного болю, емоційних та душевних страждань, хвилювання. На фоні емоційних та психологічних страждань їй було нанесено психологічну травму.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на задоволені позову у розмірі 100000 грн. наполягала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Вказала, що ОСОБА_2 та його матір перед нею не вибачилися. Сина їй уже ніхто не поверне. Вона та чоловік пенсіонери, мають захворювання. Чоловік переніс два інсульти. Їй відомі доходи ОСОБА_2 Зазначену нею суму він може сплатити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково. Вважає що може сплатити у рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 гривень з урахуванням його невисокої заробітної плати та сплати аліментів на утримання дитини. Звернув увагу суду що вбивство було ненавмисним. Вказав, що рівень доходів сімї ОСОБА_1 вище чим його. Чоловік позивачки працює, отримує заробітну плату.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов, із урахуванням зменшення позовних вимог, задовольнити повністю, виходячи із наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим за ч.1 ст. 119 КК України та призначене покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом

іспитовим строку тривалістю два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обовязки.

Вироком встановлено що ОСОБА_2 близько 11 год. 00 хв. 26 серпня 2016 року, будучи в стані алкогольного спяніння, перебував в приміщенні тракторної бригади №1 розташованої за адресою: с. Башилівка Близнюківського району Харківської області, де працював. В той же час, в сусідній кімнаті на дивані відпочивав потерпілий ОСОБА_3, який також перебував в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_2 почав змушувати підвестися ОСОБА_3 з дивану та допомогти йому в прибиранні приміщення. Коли вони пройшли до сусідньої кімнати, виникла сварка, під час якої, ОСОБА_2, не маючи наміру на вбивство або заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від його дій у вигляді смерті ОСОБА_3, хоча повинен був і міг їх передбачати, наніс ОСОБА_3 один удар відкритою долонею правої руки в область лівої щоки, через що останній не втримався на ногах, впав на підлогу та вдарився об нерівну бетонну підлогу.

Своїми діями ОСОБА_2 заподіяв потерпілому ОСОБА_3, згідно висновку судово-медичного експерта №191-ЛЗт/16 від 05.09.2016, тілесні ушкодження голови: тупа травма голови у вигляді крововиливів в мякі покриви голови в правій скроневій області, лінійний перелом луски правої скроневої кістки, крововилив над твердою мозковою оболонкою (епідуральна гематома) в правій скроневій області в області вищезазначеного лінійного перелому, крововиливи під мякі оболонки головного мозку, що стало причиною смерті ОСОБА_3

При розгляді кримінального провадження у судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив що обставини, як вони викладені у обвинувальному акті не заперечує. Висновки судово-медичної експертизи не оспорює(а.с.6,7).

Отже зазначеним вище вироком вина ОСОБА_2 у вбивстві ОСОБА_3 через необережність, доведена і у цьому судовому засіданні ним не заперечується.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Фотокопією свідоцтва про смерть підтверджено те, що ОСОБА_3 дійсно помер 27 серпня 2016 року в с. Башилівка Близнюківського району Харківської області, а фотокопією свідоцтва про народження, що його матірю була ОСОБА_1(а.с.6,7).

Відшкодування моральної (немайнової ) шкоди є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів осіб, оскільки передбачене п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст.23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав(ч.1). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, не повязана із розміром цього відшкодування, відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом(ч.ч.3,4,5).

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом із тим, при визначені грошового відшкодування моральної шкоди суд повинен враховувати характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка задала моральну шкоду, якщо вона є підставою для відшкодування, а також із урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру

відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що передбачено ч.3 ст. 23 ЦК України.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи(ч.2 ст. 23 ЦК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд, згідно вимог ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суд вважає доведеним, що у звязку із протиправною поведінкою щодо сина, позивач дійсно зазнала душевних моральних страждань, мала негативні емоції та переживання.

На підставі паспорту, пенсійного посвідчення, медичної довідки встановлено що ОСОБА_1 народилася у 1953 році, вона пенсіонер, має хронічні захворювання.

Разом із своїм чоловіком - батьком загиблого, ОСОБА_4 (ветераном праці, особою яка має хронічні захворювання) до дня смерті ОСОБА_3 вони проживали в с. Башилівка, вели спільне господарство, що підтверджено довідкою Башилівської сільської ради від 20.03. 2017 №02-20/188, паспортом ОСОБА_1, фотокопією її пенсійного посвідчення, фотокопією посвідчення ветерана праці ОСОБА_4 та медичною довідкою.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Отже судом встановлено, що позивач є особою похилого віку, пенсіонером, має хронічні захворювання, тобто непрацездатною. ЇЇ єдиний син з яким вона разом із своїм чоловіком який також має хронічні захворювання, є ветераном праці, вели в селі спільне господарство. В результаті протиправних дій ОСОБА_2, син загинув.

Таким чином, характер та обсяг її душевних та психічних страждань, враховуються вимоги виваженості, розумності і справедливості, із урахуванням їх доведеності у суді, відповідає сумі заявленій до стягнення 100000 гривень.

Суд враховує, що з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок позивач ОСОБА_1 суму для відшкодування зменшила з 150000 грн. до 1000000 грн.

Заперечення відповідача цих висновків суду не спростовують.

На підставі доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 народився у 1980 році тобто є працездатною особою, має постійну роботу, його заробітна плата за 2016 рік склала 39953,22 грн. Він має земельну ділянку яку здає у оренду. Орендна плата за 2016 рік склала 24000 грн. Проживає разом із матірю, що підтверджується довідками ПСП «Україна» Близнюківського району Харківської області, довідкою Башилівської сільської ради.

Суд враховує і те, що за рішенням суду з нього стягуються аліменти у розмірі ? частини заробітку щомісячно для утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено листом Близнюківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Суд приймає до уваги посилання ОСОБА_2 на те, що протиправне причинення смерті ОСОБА_3 відбулося внаслідок необережних дій ОСОБА_2, потерпілий був пяний, а разом і те що в стані алкогольного спяніння був і сам ОСОБА_2

Задовольняючи позов суд виходить з того, що дії відповідача щодо позивача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина ОСОБА_2

Належних доказів на зменшення суми відшкодування із 100000 грн. до 25000 грн. ОСОБА_6 не надано.

На підставі п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору звільнена.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. як з позовної заяви про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись п.п.8,9 ч.2 ст. 16, ч.1-4 ст. 23, ст.ст.1166,1167 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,61, 74,76,88, 209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, НОМЕР_1, виданий Близнюківським РВ ГУМВС України в Харківській області 06 лютого 2009 року, ідентифікаційний №, працюючого механізатором Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» Близнюківського району Харківської області, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Башилівка, вул. Шкільна, буд. 13, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_2, виданий Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області 13 березня 2001 року, номер картки фізичної особи платника податків НОМЕР_3, завдану внаслідок вчинення злочину моральну шкоду у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, НОМЕР_1, виданий Близнюківським РВ ГУМВС України в Харківській області 06 лютого 2009 року, ідентифікаційний №, працюючого механізатором Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» Близнюківського району Харківської області, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Башилівка, вул. Шкільна, буд. 13, на користь держави судовий збір у розмірі 16000 (одна тисяча шістсот) грн.

Судовий збір має бути перераховано: отримувачу коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, Код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача:

0001, код кваліфікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Мороз