Справа № 708/279/17
Номер провадження № 2/708/166/17
Р і ш е н н я

Іменем України

06 квітня 2017 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_1 до Матвіївської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0116712 був власником земельної частки (паю) розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в адміністративних межах Матвіївської сільської ради Чигиринського району, яка перебувала у колективній власності колективного сільського господарства «Червона Зірка».

16.12.1996 року ОСОБА_2 помер.

Вона на протязі тривалого часу проживання з батьком вела спільне господарство, а після того, як батько помер, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном.

А відповідно до ст.549 ЦК України РСР ці дії свідчать про прийняття нею спадщини.

Коли вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове, то їй було відмовлено в цьому через відсутність сертифіката на земельну частку (пай) і рекомендовано звернутися до суду.

Факт втрати сертифікату на земельну частку (пай) підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті».

У зв`язку з цим просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2, а також визнати за нею право власності на даний земельний пай.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що 16.12.1996 року помер її батько ОСОБА_2 і залишилася спадщина у вигляді земельного паю.

Після смерті батька вона продовжувала проживати в його будинку на протязі двох років, доглядала за ним, обробляла земельну ділянку.

Однак коли вона звернулася до нотаріуса, то їй було відмовлено в оформленні спадщини через відсутність сертифікату на земельну частку (пай).

А тому просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька і визнати за нею право власності на земельний пай, який належав її померлому батькові ОСОБА_2

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову повністю.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що їй відомо, що позивачка проживала разом з батьком, а після його смерті близько двох років продовжувала проживати в будинку, доглядала за батьковою пасікою, користувалася земельною ділянкою.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він добре знав батька позивачки та саму позивачку, так як вони проживали на хуторі Скаржинка.

Після смерті батька вона деякий час продовжувала проживати в будинку, підтримувала його в належному стані, обробляла земельну ділянку біля нього, доглядала за пасікою.

Вислухавши позивачку, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 041595), 16 грудня 1996 року помер ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в адміністративних межах Матвіївської сільської ради Чигиринського району та належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0116712, що підтверджується довідкою №114 від 03.04.2017 року, виданою Матвіївською сільською радою.

Також судом встановлено і вбачається з свідоцтва про народження № 033943 та з свідоцтва про одруження № 412770, що відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963р.), яка діяла на час відкриття спадщини, позивачка, як дочка померлого, є спадкоємицею першої черги за законом зазначеного спадкового майна.

Судячи з довідки № 99 від 20.03.2017 року, виданої Матвіївською сільською радою, позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки після смерті батька здійснювала поточний ремонт будинку, користувалася земельною ділянкою та його речами, тобто прийняла спадщину у відповідності до вимог п.2 ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963р.).

Даний факт також підтверджено в судовому засіданні і показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)) на це майно, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 10.03.2017 року.

Крім того судом встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 248/01-16 від 24.03.2017 року, сщо падкоємці із заявами про прийняття спадщини після померлого 16.12.1996 року ОСОБА_2 не зверталися, спадкові справи не відкривалися.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_2 і визнати за нею право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963р.), ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215, 256, 257, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_2, померлого 16.12.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж її в натурі (на місцевості), розташовану в адміністративних межах Матвіївської сільської ради Чигиринського району та належну померлому 16.12.1996 року ОСОБА_2 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0116712, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча