Справа № 444/1823/15 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/783/699/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М, ОСОБА_2

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3, ОСОБА_7 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, виконавчого комітету Жовківської міської ради, третя особа Реєстраційна служба Жовківського районного управління юстиції, про визнання незаконним п. 2.1. рішення виконкому Жовківської міської ради № 556 від 24.11.2005 року та його скасування, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.09.2007 року, виданого на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1, що складається з кухні та житлової кімнати, загальною площею 28,2 кв.м., житлова площа 18,5 кв.м.; визнання незаконним п. 1.7. рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року та його скасування; визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.12.2012 року, виданого на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2, що складається з двох кімнат, кухні і санвузла, загальною площею 38,9 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м.; виселення ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з займаної квартири з наданням у власність квартири АДРЕСА_1, що складається з двох кімнат, кухні і санвузла, загальною площею 38,9 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м.; визнання за позивачами в рівних частках права власності на квартиру АДРЕСА_3, що складається з двох кімнат, кухні і санвузла, загальною площею 38,9 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м.; зобов'язання реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції провести зміну реєстрації прав на нерухоме майно та видати відповідні свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, 16 грудня 1994 року згідно ордеру № 52, виданому квартирно-експлуатаційною частиною Яворівського району Прикарпатського військового округу, ОСОБА_3 з чоловіком і двома дітьми вселилась в квартиру № 11, що в будинку № 6 по вул. Воїнів УПА в м. Жовква Львівської області. Вселяючись, відповідно до ордеру, саме в квартиру № 11 вони орієнтувалась виключно на нумерацію, яка на той час була безпосередньо на дверях квартир, а також на те, що це була на той час єдина не зайнята квартира. 17 листопада 2005 року позивачі шляхом подання відповідної заяви, через квартирно-експлуатаційну частину Західного оперативного командування Міністерства оборони України звернулись до органу приватизації виконавчого комітету Жовківської міської ради Жовківського району Львівської області. На підставі даної заяви та довідки про склад сім'ї квартирно-експлуатаційною частиною було видано розпорядження на приватизацію, яке було передано на затвердження до виконкому Жовківської міської ради. Заява на приватизацію, і довідка про склад сім'ї, на підставі яких видавалось розпорядження КЕЧ стосувались квартири № 11, що в будинку № 6 по вулиці Воїнів УПА в місті Жовква. Проте, рішенням виконкому Жовківської міської ради № 556 від 24.11.2005 року, яким постановлено затвердити вказане розпорядження передано позивачам в приватну власність квартиру № 10 у тому ж будинку. Зазначає, що дані обставини були встановлені в ході розгляду справи та відображені в оскаржуваному рішенні, але не взяті судом до уваги при ухваленні такого. Також, зазначає, що залишено поза увагою факт написання заяви про реєстрацію прав власності на нерухоме майно в Червоноградському БТІ та підписання такої заяви не позивачем, а невідомою особою, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи від 11 квітня 2016 року. Крім цього, вказує, що виконавчим комітетом Жовківської міської ради не надано жодного доказу, який би свідчив про зміну нумерації квартири з № 11 на № 10 чи повідомлення мешканців цих квартир про зміну такої, не надано жодного рішення чи розпорядження щодо перейменування чи зміну нумерації квартир у будинку № 6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква після прийняття на баланс даного будинку. З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_10 ОСОБА_6 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За загальними положеннями ЦПК України обов»язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

В суді апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_3 подала заяву, у якій з посиланням на ч.4 ст. 300 ЦПК України частково відмовилася від апеляційної скарги, а саме, щодо апеляційної скарги на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з займаної квартири з наданням у власність квартири АДРЕСА_1, що складається з двох кімнат, кухні і санвузла, загальною площею 38,9 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м.; визнання за позивачами в рівних частках права власності на квартиру АДРЕСА_3, що складається з двох кімнат, кухні і санвузла, загальною площею 38,9 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м.; зобов'язання реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції провести зміну реєстрації прав на нерухоме майно та видати відповідні свідоцтва про право власності на нерухоме майно, у зв»язку з чим апеляційне провадження в частині цих позовних вимог ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.01.2017 року закрите, а відтак законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в цій частині вимог судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий комітет Жовківської міської ради Львівської області не мав права відмовляти у приватизації житла, яке займали позивачі, діяв на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а відтак правомірно передав ОСОБА_3, ОСОБА_7 у приватну власність квартиру, в якій вони проживали та яку зайняли згідно отриманого ордеру, а саме квартиру АДРЕСА_4. Крім цього, суду не надано та судом не здобуто достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рішенням виконавчого комітету Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року порушуються, не визнаються, оспорюються права, свободи чи інтереси позивачів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках).

Пунктом 12 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992 року, яке було чинне на момент звернення позивачів із заявою про приватизацію квартири, передбачено, що незалежно від розмірів загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними:

однокімнатні квартири;

квартири (будинки), одержані у разі знесення або відселення всіх сімей з будинків (частин будинків), які належали їм на праві власності, якщо колишні власники не одержали за ці будинки (частини будинків) грошової компенсації;

квартири (будинки), в яких мешкають громадяни, котрим встановлена ця пільга Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 );

квартири (будинки), в яких мешкають громадяни, удостоєні звання ОСОБА_11 Союзу, ОСОБА_12 Праці, нагороджені орденом Слави трьох ступенів, ветерани Великої Вітчизняної війни, воїни-інтернаціоналісти, інваліди I і II груп, інваліди з дитинства, ветерани праці, що проробили не менше 25 років - жінки, 30 років - чоловіки, ветерани Збройних Сил та репресовані особи, реабілітовані згідно із Законом України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" ( 962-12);

квартири (будинки), в яких мешкають сім'ї загиблих при виконанні державних і громадських обов'язків та на виробництві;

квартири (будинки), в яких мешкають військовослужбовці, котрим встановлена пільга Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" ( 2011-12);

квартири (будинки), в яких мешкають багатодітні сім'ї (сім'ї, що мають троє і більше неповнолітніх дітей).

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним державне житло на умовах, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", один раз.

Пунктом 18 вказаного Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Тобто, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992 року, яке було чинне на момент звернення позивачів із заявою про приватизацію квартири, чітко зазначено, що громадянам безоплатно передаються у власність займані ними квартири.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України ( справа за №6-121 цс 13) право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи,які постійно проживають у цій квартирі.

З копії ордеру № 52 від 16.12.1994 року, виданого КЕЧ Яворівського району Прикарпатського військового округу, вбачається, що такий видано ОСОБА_3 на право заняття однієї кімнати площею 17,0 м.кв. в квартирі № 11 будинку №6 за адресою м. Жовква, вул. Воїнів УПА.

З копії заяви ОСОБА_3 від 17.11.2005 року вбачається, що ОСОБА_3 зверталася із заявою оформити передачу в особисту власність квартири, яку займає вона з членами сімї на умовах найму, зазначивши, що квартира знаходиться за адресою: м. Жовква, вул. Воїнів УПА, 6/11.

З копії довідки від 18.11.2005 року вбачається, що у квартирі за адресою м. Жовква, вул. Воїнів УПА, № 6/11, мешкають і мають право на житло ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Квартира складається із однієї кімнати жилою площею 17,0 кв.м., загальна площа квартири 25,73 кв.м.

Вищезазначені обставини підтверджують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7Є на момент звернення із заявою про приватизацію квартири займали квартиру №11, а не №10 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква.

Пунктом 2.1 рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 24.11.2005 року № 556 «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність» затверджено розпорядження квартирно-експлуатаційної частини західного обєднання оперативного командування Міністерства оборони України про передачу в приватну власність квартири державного житлового фонду громадянам, які в ній проживають, а саме ОСОБА_3 в складі сімї 2 чол. картира № 10 вул. Воїнів УПА № 6, загальною площею 28,2 м. кв. з доплатою за недостатню площу суму 2,37 грн. кожному члену сімї.

На підставі оскаржуваного рішення, ОСОБА_3, ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.09.2007 року, з якого вбачається, що таке видано на квартиру №10 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква загальна площа квартири 28.2 кв.м, житлова 18.5 кв.м, квартира складається з кухні, житлової кімнати, квартира належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992 року, яке було чинне на момент звернення позивачів із заявою про приватизацію квартири, чітко зазначено, що громадянам безоплатно передаються у власність займані ними квартири.

Судом апеляційної інстанції встановлено, і цього не заперечували сторони, ОСОБА_3, ОСОБА_7, на момент звернення до органу приватизації із заявою про передачу їм у власність квартири №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква, проживали і були зареєстровані у квартирі №11 цього житлового будинку, а не у квартирі №10 цього житлового будинку, що підтверджується ордером №52, виданого ОСОБА_3 16.12.1994 року, заявою ОСОБА_3, ОСОБА_7 до органу приватизації від 17.11.2005 року, у якій вони просять передати у приватну власність квартиру №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква, а не квартиру №10 у цьому ж житловому будинку, а також довідкою з місця проживання та реєстрацію від 18.11.2005 року, долученою до заяви про приватизацію квартири, у якій місце проживання та реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зазначено квартира №11, а не квартира №10 житлового будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква, а відтак виконком Жовківської міської ради Львівської області не вправі був приймати рішення про затвердження розпорядження квартирно-експлуатаційної частини західного обєднання оперативного командування Міністерства оборони України про передачу в приватну власність квартири державного житлового фонду громадянам, які в ній проживають, а саме, ОСОБА_3 в складі сімї 2 -х осіб квартиру АДРЕСА_5, загальною площею 28,2 м. кв. з доплатою за недостатню площу суму 2,37 грн. кожному члену сімї, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_7 передано у власність квартиру, яку вони не займали, а тому п.2.1 оскаржуваного рішення виконкому Жовківської міської ради № 556 від 24.11.2005 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність» слід визнати незаконним та скасувати його.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги ордер №52 від 16.12.1994 року, заяву ОСОБА_3, ОСОБА_7 на приватизацію квартири, довідку з місця проживання та про склад сім»ї, які видавалися саме на квартиру №11, а не на квартиру №10 житлового будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква, шо ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_7 із заявою про приватизацію квартири №10 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква Львівської області, до органу приватизації не зверталися, а відтак прийшов до невірного висновку про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування п.2.1 рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 24.11.2005 року № 556 «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність».

Прийнявши п.2.1. рішення та вирішивши затвердити розпорядження квартирно-експлуатаційної частини західного обєднання оперативного командування Міністерства оборони України про передачу в приватну власність квартири державного житлового фонду громадянам, які в ній проживають, а саме ОСОБА_3 в складі сімї 2 чоловік квартиру АДРЕСА_5, виконком Жовківської міської ради Львівської області вийшов за межі повноважень, оскільки всупереч заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вирішив питання щодо передачі їм у власність квартири №10, а не щодо квартири №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква Львівської області.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення суду не взяв до уваги постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2013 року, якою скасовано рішення Жовківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 18.03.2013 року про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_6, як незаконне, зобовязано Жовківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області внести відомості про скасування реєстрації місця проживання до карток реєстрації особи ОСОБА_3, ОСОБА_7, адресних карток та паспортів громадянина України ОСОБА_3, ОСОБА_7 шляхом внесення запису скасовано на штамп, що був внесений до цих документів 18 березня 2013 року з порушенням законодавства.

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме, на квартиру №10 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква, виданому 11.09.2007 року на ім»я ОСОБА_3 та ОСОБА_7, вбачається, що таке видане на підставі рішення виконкому Жовківської міської ради від 24.11.2005 року.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про незаконність п.2.1 рішення виконкому Жовківської міської ради від 24.11.2005 року та його скасування, то видане 11.09.2007 року на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, на квартиру №10 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква, на ім»я ОСОБА_3 та ОСОБА_7, слід також визнати незаконним та скасувати його.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13.10.2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування п. 1.7. рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність», визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 30.12.2012 року на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2, що складається з двох кімнат, кухні і санвузла, загальною площею 38,9 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м., колегія суддів прийшла до висновку про підставність цих позовних вимог з огляду на наступне.

З копії ордера № 16 від 04.05.1990 року, виданого КЕЧ Яворівського району Прикарпатського військового округу, вбачається, що такий видано ОСОБА_13 на право заняття одної кімнати площею 20,85 м.кв. в квартирі № 10 будинку 6 за адресою м. Нестеров, вул. Красноармійській на склад сім»ї з 3 осіб: ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_14

З копії заяви ОСОБА_5 від 26.11.2012 року вбачається, що ОСОБА_5 зверталася до керівника органу приватизації з проханням оформити передачу в особисту власність одноквартирний будинок, що займає вона з членами сімї на умовах найму з належними будівлями і спорудами, зазначивши у заяві адресу: м.Жовква, вул. Воїнів УПА, 6/10.

З копії довідки № 3839 від 26.11.2012 року, виданої «КП Жовківське МВУ ЖКГ», вбачається, що у квартирі за адресою м. Жовква, вул. Воїнів УПА, № 6/10, прописані ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ізольована квартира складається з однієї кімнати житловою площею 18.5 кв.м, кухні 9,7 кв.м, загальна площа квартири 28.2 кв.м.

Вищезазначені обставини підтверджують, що ОСОБА_5. ОСОБА_9, ОСОБА_8 на момент звернення із заявою про приватизацію квартири займали квартиру №10, а не №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква.

З копії рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 29.11.2012 року № 370 «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність» вбачається, що п. 1.7 даного рішення затверджено розпорядження Жовківського міського приватизаційного бюро по приватизації державного житлового фонду про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність громадянам, які в них проживають, і в звязку з відсутністю норм площі у приватизованій квартирі за недостатню площу доплатити житловими сертифікатами, а саме, ОСОБА_5 в складі сімї 3 чоловіки в рівних частках квартири АДРЕСА_7, загальною площею 38,9 м.кв. Доплата за недостатню площу становить 2,04 грн. кожному члену сімї.

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.12.2012 року вбачається, що квартира за адресою: м. Жовква, вул. Воїнів УПА, 6/11, належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Жовківської міської ради від 29.11.2012 року №370.

Судом апеляційної інстанції встановлено, і цього не заперечували сторони, ОСОБА_5, ОСОБА_8 ОСОБА_9 на момент звернення до органу приватизації із заявою про передачу їм у власність квартири №10 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква, проживали і були зареєстровані у квартирі №10 цього житлового будинку, а не у квартирі №11 цього житлового будинку, що підтверджується ордером №16, виданого ОСОБА_13 (склад сім»ї ОСОБА_5, ОСОБА_9В.) 04.05.1990 року, заявою наймача квартири №10 у житловому будинку №6 по вул.. Воїнів УПА у м.Жовква ОСОБА_5 на ім»я керівника органу приватизації від 26.11.2012 року, у якій ОСОБА_10 вказала, що є наймачем квартири №10 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква, а не квартири №11 у цьому ж житловому будинку, а також довідкою з місця проживання та реєстрацію від 26.11.2012 року, долученою до заяви про приватизацію квартири, у якій місце реєстрації ОСОБА_5, ОСОБА_8 ОСОБА_9 зазначено квартира №10, а не квартира №11 житлового будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква, а відтак виконком Жовківської міської ради Львівської області не вправі був приймати рішення № 370 від 29.11.2012 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність», пунктом 1.7 якого затверджено розпорядження Жовківського міського приватизаційного бюро по приватизації державного житлового фонду про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність громадянам, які в них проживають, і в звязку з відсутністю норм площі у приватизованій квартирі за недостатню площу доплатити житловими сертифікатами, а саме, ОСОБА_5 в складі сімї 3 чоловіки в рівних частках квартири АДРЕСА_7, загальною площею 38,9 м.кв, яку вони не займали, а тому п.1.7 оскаржуваного рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність» слід визнати незаконним та скасувати його.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги ордер №16 від 04.05.1990 року, заяву ОСОБА_5 на приватизацію квартири, довідку з місця проживання та про склад сім»ї, які видавалися саме на квартиру №10, а не квартиру №11 житлового будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква, не звернув уваги на наявні у довідці № 3839 від 26.11.2012 року, виданої «КП Жовківське МВУ ЖКГ», виправлення, шо ні ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8 із заявою про приватизацію квартири №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква Львівської області, до органу приватизації не зверталися.

Прийнявши п.1.7 рішення та вирішивши затвердити розпорядження Жовківського міського приватизаційного бюро по приватизації державного житлового фонду про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність громадянам, які в них проживають, і в звязку з відсутністю норм площі у приватизованій квартирі за недостатню площу доплатити житловими сертифікатами, а саме ОСОБА_5 в складі сімї 3 чоловіки в рівних частках квартири АДРЕСА_7, загальною площею 38,9 м.кв, виконком Жовківської міської ради Львівської області вийшов за межі повноважень, оскільки всупереч заяви ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8 вирішив питання щодо приватизації квартири №11, а не щодо квартири №10 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква Львівської області, як про це просила ОСОБА_5 та члени її сім»ї.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається, як на доказ, на копію довідки № 3839 від 26.11.2012 року, виданої «КП Жовківське МВУ ЖКГ», разом з тим, як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с. 13), у згаданій довідці наявне виправлення номера квартири, первинно зазначено квартиру №10, а виправлено на №11, однак не зазначено, ким таке виправлення внесено, таке виправлення не завірене підписом відповідальної особи та печаткою, що викликає сумніви в достовірності такого доказу, а тому висновок суду першої інстанції про те, що у квартирі №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква Львівської області мешкають та мають право на житло ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8, з посиланням на копію довідки № 3839 від 26.11.2012 року, є необґрунтованим, і така довідка з виправленням не могла братись до уваги судом першої інстанції, як доказ на підтвердження квартири, яку займала сім»я ОСОБА_5

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме, на квартиру №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква, виданому 30.12.2012 року на ім»я ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8, вбачається, що таке видане на підставі рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про незаконність п.1.7 рішення виконкому Жовківської міської ради від 29.11.2012 року №370, то видане 30.12.2012 року на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, на квартиру №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква, на ім»я ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8, слід визнати незаконним та скасувати його.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування п. 1.7. рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність» та визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 30.12.2012 року на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2, суд першої інстанції виходив з положень ч. 1 ст. 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і з врахуванням того, що суду не надано, а судом не здобуто достатніх належних та допустимих доказів того, що виконавчий комітет Жовківської міської ради, приймаючи рішення № 370 від 29.11.2012 року, порушив, невизнав або оспорив права, свободи чи інтереси позивачів, прийшов до висновку про безпідставність цих вимог.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що виконком Жовківської міської ради Львівської області, прийнявши п.1.7 рішення № 370 від 29.11.2012 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність», яким затвердив розпорядження Жовківського міського приватизаційного бюро по приватизації державного житлового фонду про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність громадянам, які в них проживають, та передавши у приватну власність ОСОБА_5, ОСОБА_15»яні Володимирівні, ОСОБА_8 в рівних частках квартиру № 11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква, за відсутності у них документів на підтвердження зайняття ними саме цієї квартири, і за наявності документів, які підтверджують правомірність зайняття ОСОБА_3 та ОСОБА_7 квартири №11 у цьому ж житловому будинку, порушує права позивачів на квартиру №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква,що спростовує висновки суду першої інстанції, про те, що права ОСОБА_3, ОСОБА_7 не порушуються оспорюваним ними п.1.7 рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, а саме, на квартиру №11 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква, виданим на ім»я ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8 на квартиру, яку займали позивачі.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції оглядались інвентаризаційна справа на домоволодіння № 6 квартира 11 по вул. Воїнів УПА в місті Жовква, реєстраційна справа на домоволодіння № 6 квартира 11 по вул. Воїнів УПА в місті Жовква, інвентаризаційна справа на домоволодіння № 6 квартира 10 по вул. Воїнів УПА в місті Жовква, реєстраційна справа на домоволодіння № 6 квартира 10 по вул. Воїнів УПА в місті Жовква,

Посилання представника Жовківської міської ради Львівської області на те, що причиною прийняття оспорюваних позивачами рішень виконкому Жовківської міської ради Львівської області є зміна нумерації квартир у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м.Жовква, не спростовують доводів апелянтів про те, що на момент приватизації квартир ОСОБА_3 та ОСОБА_7 займали квартиру №11, а ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 займали квартиру №10 у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква Львівської області, оскільки в матеріалах реєстраційних та інвентаризаційних справ відсутні рішення уповноважених органів про зміну нумерації квартир у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква Львівської області після видачі 16.12.1994 року ОСОБА_3 ордеру на квартиру №11, а 04.05.1990 року ОСОБА_13 (склад сім»ї ОСОБА_10, ОСОБА_14В.) ордеру на квартиру №10 цього житлового будинку, і що така була проведена уповноваженим органом станом на час приватизації квартир. Рішення уповноваженого органу про зміну нумерації квартир у житловому будинку №6 по вул. Воїнів УПА у м. Жовква Львівської області, до відома його мешканців не доводилось, таке не було долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В матеріалах цивільної справи відсутня інформація про те, що рішення виконкому Жовківської міської ради № 556 від 24.11.2005 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність» було доведено до відома ОСОБА_3, ОСОБА_7, відсутня інформація про отримання ними свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 11.09.2007 року на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1, а висновок № 871 криміналістичної експертизи з дослідження почерку і підписів за матеріалами цивільної справи, з якого вбачається, що рукописні записи в заяві про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 28.11.2005 року від імені ОСОБА_3 на імя Державного комунального підприємства Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації, яка міститься у реєстраційній справі на аркуші №7, по квартирі АДРЕСА_8, виконані не ОСОБА_3, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_3, розташований в графі «Заявник» в Заяві про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 28.11.2005 року від імені ОСОБА_3 на імя Державного комунального підприємства Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації, яка міститься у реєстраційній справі на аркуші №7, по квартирі АДРЕСА_9, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою, свідчать про те, що про прийняте оспорюване позивачами рішення виконкому Жовківської міської ради № 556 від 24.11.2005 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність» та про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 11.09.2007 року на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1, їм не було відомо, тобто, позивачам не було відомо про порушення їх прав, що спростовує доводи відповідачів про пропуск позивачами строку позовної давності. Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування п. 1.7. рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність», визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 30.12.2012 року на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2, то строк позовної давності позивачами не пропущений, оскільки із зазначеними повними вимогами позивачі звернулися в межах встановленого ст. 257 ЦК Українитрьохрічного строку позовної давності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування п. 2.1. рішення виконкому Жовківської міської ради № 556 від 24.11.2005 року, п. 1.7. рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року; визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.09.2007 року, виданого на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.12.2012 року, виданого на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2 скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове рішення про задоволення цих позовних вимог. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування п. 2.1. рішення виконкому Жовківської міської ради № 556 від 24.11.2005 року, п. 1.7. рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року; визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.09.2007 року, виданого на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.12.2012 року, виданого на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2 скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове рішення.

Визнати незаконним та скасувати п. 2.1. рішення виконкому Жовківської міської ради № 556 від 24.11.2005 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність».

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 11.09.2007 року на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1, що складається з кухні та житлової кімнати, загальною площею 28,2 кв.м., житлова площа 18,5 кв.м.

Визнати незаконним та скасувати п. 1.7. рішення виконкому Жовківської міської ради № 370 від 29.11.2012 року «Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність».

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 30.12.2012 року на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2, що складається з двох кімнат, кухні і санвузла, загальною площею 38,9 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м.;

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_2