Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6796/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 15 липня 2011 року. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що миритися з відповідачем категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Тому пропонував позивачу зберегти сімю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 15 липня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки.

Суд також зважає на пояснення сторін, з яких вбачається, що під час провадження у даній справі вони намагалися помиритися. Як вказала позивач, відповідач на даний час переглянув свою поведінку, вживає всі можливі дії для примирення, але вона не вірить в те, що він може змінитися, вважає, що поведінка відповідача змінилася лише на час розгляду справи про розірвання шлюбу судом, тому продовжує наполягати на розірванні шлюбу.

Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить залишити їй прізвище ОСОБА_3.

Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 11О - 112 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 липня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 141, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його ОСОБА_2,

її ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

01.02.2017