АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1520/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/59/К/17 суддя Попов В.В.
Категорія - 48 (І) Доповідач - Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Митрофанової Л.В.

суддів - Зубакової В.П., Бондар Я.М.,

секретар - Чубіна А.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20 вересня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1

15 грудня 2004 року на імя відповідача було придбано квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється розділити зазначену квартиру, просила суд визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю, визнати, що її частка та частка відповідача у спірній квартирі є рівними та складають по 1/2 частці кожному, визнати за кожним з них право власності на 1/2 частку квартири.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що судом при ухваленні рішення не взято до уваги, що спірна квартира придбана сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі та в інтересах сім`ї за спільні кошти, позивачем надано нотаріально засвідчену згоду на укладання договору купівлі-продажу квартири, а тому майно, яке було ними набуте належить їм на праві спільної сумісної власності. Крім того, апелянт зазначила, що договір купівлі-продажу квартири не містить посилання на те, що квартира придбана за особисті кошти відповідача ОСОБА_1 Не враховано судом й того, що квартира АДРЕСА_3, на яку посилається суд, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог, фактично належала батькам відповідача, а не йому особисто, оскільки саме ними було отримано кредит на її придбання, а також того, що грошові кошти, виручені від її продажу, використані на погашення наявних у відповідача боргів, а не на придбання спірної квартири.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя задоволено частково. Визнано квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 59, 3 кв.м., спільною сумісною власністю. Поділено спільне сумісне майно, визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 59,3 кв.м. на 1/2 частину за кожним. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 730,80 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції позивач та її представник не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку із тим, що вона в день розгляду справи буде відсутня в м. Кривому Розі, проте належних доказів (як то квиток на будь-який вид транспорту) на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Крім того, своїм правом на заміну представника позивач могла скористатися протягом тривалого часу з 13.12.2016 року (справу відкладено за заявою представника позивача).

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічні положення закріплено й в статтях 1 11 ЦПК України.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Статтями 27, 31 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав і лише одним обовязком добросовісно здійснювати свої процесуальні права та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача у судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленнюз наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.12.2004 року придбано квартиру № 61, розташовану в будинку №4 на вул. Балакіна в м. Кривому Розі, право приватної власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 - 14.01.2005 року (а.с. 10, 12).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира була набута відповідачем хоча і у період шлюбу з позивачем, але за кошти, які належали йому особисто, і з боку позивача суду не було надано доказів, що вона якимось чином приймала участь у придбанні спірної квартири, а тому спірна квартира є особистою власністю відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року № 6-2333цс15.

Із матеріалів справи убачається, що відповідач придбав спірну квартиру за власні кошти, які були ним отримані від продажу належної йому квартири, що підтверджується тим, що 30 вересня 2004 року ОСОБА_1 продав належну йому квартиру № 75, розташовану в будинку по вул. Димитрова, 104 в м. Кривому Розі за 30 785 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки кошти отримані від продажу належної відповідачеві квартири в розмірі 17475 грн., майже вдвічі більше суми, витраченої через три місяці відповідачем на придбання спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірна квартира придбана сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі та в інтересах сім`ї за спільні кошти, позивачем надано нотаріально засвідчену згоду на укладання договору купівлі-продажу квартири, а тому майно, яке було ними набуте належить їм на праві спільної сумісної власності не спростовують висновків суду першої інстанції стосовно того, що спірна квартира була придбана відповідачем за кошти, що належали особисто йому.

Також не спростовують висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що договір купівлі-продажу квартири не містить посилання на те, що квартира придбана за особисті кошти відповідача ОСОБА_1, оскільки зводяться до переоцінки доказів по справі та незгоди з тією їх оцінкою, що надав їм суд першої інстанції.

Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що квартира АДРЕСА_3, на яку посилається суд, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог, фактично належала батькам відповідача, а не йому особисто спростовуються копією договору купівлі-продажу від 30 вересня 2004 року (а.с.45), згідно якого продавцю ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_5 на праві приватної власності, інших власників не вказано.

Належних та допустимих доказів того, що батьками відповідача було отримано кредит на придбання квартири АДРЕСА_5, позивачем, відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, не надано, як і не надано доказів того, що грошові кошти, виручені від продажу вказаної квартири, використані на погашення наявних у відповідача боргів, а не на придбання спірної квартири.

Таким чином слід зазначити, що докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до переоцінки доказів по справі та незгоди з тією їх оцінкою, що надав їм суд першої інстанції. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав, передбачених законом, для скасування рішення суду немає, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: