Провадження №2/523/1805/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2017 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачів - ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, третя особа: Четверта одеська державна нотаріальна контора про визнання розпорядження, свідоцтва про право власності недійним, визнання права власності та права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, третя особа: Четверта одеська державна нотаріальна контора про визнання розпорядження, свідоцтва про право власності недійним, визнання права власності та права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 перебувала в шлюбі з ОСОБА_7, з 27 жовтня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 029207, виданим 27.10.95р. відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів в м. Одесі

24 квітня 2014 року ОСОБА_7 помер, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І- ЖД № 375945, виданим 24.04.14р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, копії яких додаються.

Після смерті ОСОБА_7 залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала останньому на підставі розпорядження органу приватизації від 26 березня 2002 року та свідоцтва про право власності від 26 березня 2002 року.

Позивачка є спадкоємцем першої черги, окрім неї, спадкоємцями першої черги є відповідач ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_6) ОСОБА_8, яким є рідними дітьми померлого.

Спадкоємці своєчасно звернулись до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Однак під час оформлення спадщини, позивачка дізналась про факт незаконної приватизації і оформлення право власності на квартиру, де постійно проживало подружжя.

Так, з правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності) стало відомо, що квартиру за адресою: АДРЕСА_2, де позивачка постійно проживала з померлим з 1995 року, було оформлено (приватизовано) лише на чоловіка позивачки та його доньку - ОСОБА_6 (зараз - ОСОБА_2) ОСОБА_8.

Позивачка вважає, що, оскільки вона не була включена до приватизаційних документів, то це порушує її права та інтереси.

На підставі викладеного, позивачка просила:

1.Визнати частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації Управління житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради від 26 березня 2002 року № 145917 про приватизацію квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова в місті Одесі;

2.Визнати частково недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі, яке було видане Управлінням житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 26 березня 2002 року за № 9-5090.

3.Визнання за ОСОБА_5 право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі;

4.Визнання за ОСОБА_2 право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі;

5.Визнання за ОСОБА_6 право власності на 1/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що позивачка з часу одруження з померлим ОСОБА_7, тобто з 27 жовтня 1995 року постійно проживала з померлим квартирі № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі. В звязку з чим, позивачка вважає, що вона повинна була вийти до складу співвласників квартири у приватизаційних документах.

Відповідачка ОСОБА_2, а також її адвокат ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачка на час приватизації спірної квартири не була зареєстрована в ній, а таким чином, згідно норм законодавства не мала право на включення її до кола співвласників квартири.

Вищевказаної думки також додержувався представник відповідачів ОСОБА_3, який одночасно представляв інтереси ОСОБА_6.

Представники Четвертої Одеської державної нотаріальної контори просили справу розглянути у їх відсутність.

Представники Департаменту міського господарства Одеської міської ради в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що квартира № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та підставі розпорядження органу приватизації Управління житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради від 26 березня 2002 року № 145917, а також свідоцтва про право власності на квартиру № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова.

З наданих архівних документів з КП «Міське агентство з приватизації житла» вбачається, що 26.03.2002р. із заявою на приватизацію квартири в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова звернувся ОСОБА_7. При цьому, в заяві на приватизацію квартири він вказав як членів сімї себе, яка основного наймача, а також його доньку ОСОБА_9. До вищевказаної заяви була додана довідка про склад сімї від 26.03.2002р. , з якого вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 дві особи, а саме ОСОБА_7, як основний наймач, а також член його сімї донька ОСОБА_9, інші члені сімї не зазначені. Вищевказані документи були завірені представником житлово-експлуатаційної організації ЖЕУ-1.

Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-XII, в редакції від 17.12.1997р. (далі «Закону»), тобто чинної на час прийняття Управлінням житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради розпорядження від 26 березня 2002 року № 145917, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

У відповідності до ч. 4 ст. 5 «Закону» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

В судовому засіданні встановлено, що на час приватизації в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані дві особи, а саме ОСОБА_7, як основний наймач, а також член його сімї донька ОСОБА_9, інші члені сімї не зареєстровані.

Судом також встановлено, що позивачка фактично проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 152/3, кв. 139, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2002р. по справі №2-1824/2002р..

Таким чином, позивачка не мала право на приватизацію квартири квартирі АДРЕСА_5, а тому позовні вимоги в частині

визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації Управління житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради від 26 березня 2002 року № 145917 про приватизацію квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова в місті Одесі;

визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі, яке було видане Управлінням житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 26 березня 2002 року за № 9-5090, не підлягають задоволенню, оскільки не є недоведеними.

В судовому засіданні також встановлено, що 24 квітня 2014 року ОСОБА_7 помер, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І- ЖД № 375945, виданим 24.04.14р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, копії яких додаються.

Після смерті ОСОБА_7 залишилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала останньому на підставі розпорядження органу приватизації від 26 березня 2002 року та свідоцтва про право власності від 26 березня 2002 року.

ОСОБА_5, а також відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_6) ОСОБА_8 є спадкоємцями першої черги.

Сторони своєчасно звернулись до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

В судовому засіданні сторони пояснили, що вони всі мають рівні права на отримання спадщини, а спір лише стосувався розміру частки спадкового майна. Вони також пояснили, що будь-яких перешкод у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом вони не мають.

На підставі викладеного, суд вважає, що саме Четверта Одеська державна нотаріальна контора, відповідно ст.ст. 1296-1298 ЦК України, повинна видати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з чим, позовні вимоги позивачки щодо

- визнання за ОСОБА_5 право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі;

- визнання за ОСОБА_2 право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі;

визнання за ОСОБА_6 право власності на 1/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі

не підлягають задоволенню, оскільки сторони не позбавлені свого право на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-XII, в редакції від 17.12.1997р., ст.ст. 1296-1298 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, третя особа: Четверта одеська державна нотаріальна контора щодо:

1. Визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації Управління житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради від 26 березня 2002 року № 145917 про приватизацію квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова в місті Одесі;

2. Визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі, яке було видане Управлінням житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 26 березня 2002 року за № 9-5090.

3. Визнання за ОСОБА_5 право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі;

4. Визнання за ОСОБА_2 право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі;

5. Визнання за ОСОБА_6 право власності на 1/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі;

- залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: