АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Панченка М.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявниці ОСОБА_3 ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство « Державний ощадний банк України» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

29 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство « Державний ощадний банк України» про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник заявниці ОСОБА_3 ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження і даній справі скасувати та повернути справу до Голосіївського районного суду м.Києва для продовження розгляду в порядку окремого провадження.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвалу суду 1-ї інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, прийшов до помилкового висновку про наявність спору про визнання майнового право на житло. В заяві ОСОБА_3 просила суд лише встановити юридичний факт невикористання нею житлових чеків з місця реєстрації та проживання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення заявниці, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що 27.10.2016 року вона звернулась до Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою про передачу їй у приватну власність квартири АДРЕСА_1, відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду».

28.11.2016 року нею було отримано відповідь № 085/26-309 від 25.11.2016 року про відмову у здійснені процедури приватизації житла з тих підстав, що довідки за період з 11.02.1986 року по 16.09. 2000 року з міста Донецька не можуть бути використані, а лист ПАТ « Державний ощадний банк» від 02.02.2016 року № 11-14/319 не містить актуальних даних, необхідних для проведення приватизації.

В період з 11.02.1986 року до березня 1995 року вона проживала в АДРЕСА_5, а з березня 1995 року по 16.09.2000 року вона проживала в АДРЕСА_6. Приватизація зазначеного житла нею не здійснювалась, житлові чеки не використовувались. Проте, ПАТ « Державний ощадний банк України» на її звернення надав відповідь, що надати інформацію щодо використання житлових чеків на приватизацію житла на її ім.»я не має можливості у зв»язку з тим, що установи ПАТ « Державний ощадний банк України» у м. Донецьку знаходяться на території непідконтрольній українській владі.

Відсутність таких довідок перешкоджає їй у приватизації житла в м.Києві та призводить до порушення її права на безоплатну приватизацію житла. У зв'язку з чим, вона звернулась до суду з відповідною заявою.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство « Державний ощадний банк України» про встановлення факту, що має юридичне значення, суд 1-ї інстанції посилався на те, що з поданої заяви явно вбачається спір про право заявниці на приватизацію житлового приміщення, у якому їй було відмовлено Управлінням житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. Наявність спору про право, що виникає з житлових правовідносин, відповідно до вимог ч.4 ст. 256 ЦПК України, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції повністю відповідають встановленим обставинам справи, дослідженим доказам та вимогам закону, з огляду на наступне .

Частиною 1 статті 256 ЦПК Українивстановлений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту того, що вона не здійснювала приватизацію житла за місцем свого проживання в період з 11.02.1986 року по березень 1995 року за адресою: АДРЕСА_2, та за місцем свого проживання в період з березня 1995 року по 16.09.2000 року за адресою: АДРЕСА_3, житлові чеки не використовувала.

До переліку, визначеному у частині першій статті 256 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявниця, не відноситься.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Однак, згідно з вимогами ч. 2 ст. 5 цього Закону, якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра.

Статтею 4 цього Закону встановлено, що житлові чеки це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватися для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

За змістом зазначених норм Закону житловий чек можна вважати використаним, якщо громадяни реалізували своє право відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" і приватизували займане ними житло в межах зазначеної в цьому Законі норми, або ж використали чек для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

З заяви ОСОБА_3 вбачається, що між нею та Органом приватизації Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації виник спір про її право на безоплатну приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Зважаючи на викладені положення норм законодавства, матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у відкритті провадження на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду 1-ї інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи і, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд прийшов до помилкового висновку про наявність спору про визнання майнового право на житло, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані докази та дав їм правильну правову оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника заявниці ОСОБА_3 ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника заявниці ОСОБА_3 ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: