Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/114/17

03 лютого 2017 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Гураша М.В.

секретаря: Шпитко М.І.

з участю: представника органу опіки та піклування -

служби у справах дітей Надвірнянської

районної державної адміністрації Струк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування - служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про надання права на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування - служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про надання права на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька.

Позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Фитьків Надвірнянського району Івано-Франківської області.

25 липня 2003 року у Надвірнянському відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківської області вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3.

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 дочка ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_6, які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з нею. Фактично біологічним батьком сина ОСОБА_6 є інший чоловік, а не відповідач по справі, так як на час зачаття і народження дитини вона вже проживала з іншим чоловіком у фактичних шлюбних стосунках, хоча шлюб з відповідачем ще не був розірваний у встановленому законом порядку.

З 2007 року вона з відповідачем фактично проживали окремо та не підтримували жодних подружніх стосунків, а тому в 2010 році шлюб між ними було розірвано в судовому порядку, про що 28 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №28.

Її колишній чоловік ОСОБА_3 в 2010 році виїхав з м.Надвірна Івано-Франківської області і на даний час місце його перебування їй невідоме. Перед від'їздом за кордон відповідач дав дозвіл на виїзд за кордон разом з нею двох старших дітей, відмовивши в такому дозволі на молодшого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що він не є його біологічним батьком.

На протязі всього часу ОСОБА_3 ніколи не відвідував своїх дітей, не піклувався про них та не цікавився їх життям, здоров'ям, успіхами в школі та позашкільних гуртках.

Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги та не проявляє батьківської турботи щодо своїх дітей, а тому останні повністю перебувають на її утриманні та вихованні.

На даний час вона бажає разом із своїми неповнолітніми дітьми поїхати за кордон, а саме в республіку Чехія, оскільки там вона тимчасово проживає та працює. При цьому діти вже декілька років проживають разом з нею в республіці Чехія, де навчаються в школі. Однак не може цього зробити, так як відсутній дозвіл батька на виїзд за кордон неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з'явилася з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи була повідомлена вчасно. Однак від неї до суду поступила письмова заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, постановивши рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Надвірна Івано-Франківської області, за межі України без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та надати дозвіл на виїзд за межі України в республіку Чехія неповнолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю та жителю м.Надвірна Івано-Франківської області без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у її супроводі для навчання і відпочинку, у період часу з 04.02.2017 року по 01.09.2018 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений вчасно через оголошення у пресі у встановленому законом порядку, яке розміщене в газеті "Галичина" за № 5 (5255) від 24.01.2017 року (а.с.22-25).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: органу опіки та піклування - служби у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області не заперечила проти задоволення позову, зазначивши, що надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньому ОСОБА_6 буде відповідати інтересам дитини.

Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: органу опіки та піклування - служби у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно із ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є проїзний документ дитини.

Частиною 2 статті 4 вказаного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитини видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. У відповідності до п.п. 2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за № 57 чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред`явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Статтею 7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

На виконання ст.7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україн громадян України» постановою Кабінету Міністрів 31.03.1995 року за № 231 затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Пунктом 17 Правил зазначено, що відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти.

У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ.

Пунктом 18 Правил зазначено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

В силу дії ч.ч.1 та 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Фитьків Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.8-10).

25 липня 2003 року у Надвірнянському відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківської області вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3.

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 дочка ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_6, які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з нею (а.с.12-14).

Фактично біологічним батьком сина ОСОБА_6 є інший чоловік, а не відповідач по справі, так як на час зачаття і народження дитини вона вже проживала з іншим чоловіком у фактичних шлюбних стосунках, хоча шлюб з відповідачем ще не був розірваний у встановленому законом порядку.

З 2007 року вона з відповідачем фактично проживали окремо та не підтримували жодних подружніх стосунків, а тому в 2010 році шлюб між ними було розірвано в судовому порядку, про що 28 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №28 (а.с.15).

Колишній чоловік позивачки ОСОБА_3 в 2010 році виїхав з м.Надвірна і на даний час місце його перебування їй невідоме. Перед від'їздом за кордон відповідач дав дозвіл на виїзд за кордон разом з позивачкою двох старших дітей, відмовивши в такому дозволі на молодшого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що він не є його біологічним батьком.

На протязі всього часу ОСОБА_3 ніколи не відвідував своїх дітей, не піклувався про них та не цікавився їх життям, здоров'ям, успіхами в школі та позашкільних гуртках.

Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги та не проявляє батьківської турботи щодо своїх дітей, а тому останні повністю перебувають на її утриманні та вихованні.

На даний час позивачка бажає разом із своїми неповнолітніми дітьми поїхати за кордон, а саме в республіку Чехія, оскільки там вона тимчасово проживає та працює. При цьому діти вже декілька років проживають разом з позивачкою в республіці Чехія, де навчаються в школі. Однак не може цього зробити, так як відсутній дозвіл батька на виїзд за кордон неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до п.2 Протоколу №4 Міжнародної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1959 р.), ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод людей. Стаття 3 цього ж Протоколу передбачає, що нікого не може бути позбавлено права в'їзду на територію держави, громадянином якої він є.

Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВР №789-XІІ від 27.02.1991 року норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо обох батьків, вік дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон в даному випадку не порушує прав ОСОБА_3, як батька дитини та вчиняється матір'ю в інтересах сина ОСОБА_6.

Таким чином, є всі правові підстави для надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Надвірна Івано-Франківської області, за межі України без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та надання дозволу на виїзд за межі України в республіку Чехія неповнолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю та жителю м.Надвірна Івано-Франківської області без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 для навчання і відпочинку, у період часу з 04.02.2017 року по 01.09.2018 року.

На підставі ст.313 ЦК України, ст.ст.2, 4, 7 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.п.2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року, п.п.18, 19 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 231 від 31.03.1995 року, ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.209, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Надати ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Надвірна Івано-Франківської області, за межі України без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Надати дозвіл на виїзд за межі України в республіку Чехія неповнолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю та жителю м.Надвірна Івано-Франківської області без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 для навчання і відпочинку, у період часу з 04.02.2017 року по 01.09.2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Гураш М.В.

Повний текст рішення виготовлено 08.02.2017 року