Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/99/17
Провадження № 2/433/167/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року

Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Певної О.С.,

при секретарі Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач), яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Дане нерухоме майно належало йому на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу «Сокіл» від 23.03.1993 № 348. Оскільки на запит нотаріуса органи реєстрації прав власності на нерухоме майно міста Луганська не підтвердили реєстрацію права власності за ОСОБА_2, приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Вона є єдиним спадкоємцем майна, яке належало її чоловіку ОСОБА_2, але не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає.

Луганська міська рада в судове засідання свого представника не направила. Причина неявки суду не відома. В зв'язку з відсутністю поштового обігу з містом Луганськ, яке перебуває на території тимчасово непідконтрольній українській владі, виклик відповідача в судове засідання було розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» АДРЕСА_2 на веб-сторінці Троїцького районного суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду».

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловій позивача - ОСОБА_2. Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис №41 від 18.06.2016 року (а.с. 4).

Позивач - дружина спадкодавця, спадкоємець першої черги. Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її померлим чоловіком ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 26.09.2003 року (а.с. 5).

Згідно копії довідки від 23.03.1993 року № 348, виданої Відділом комунального господарства житлово-будівельного кооперативу «Сокіл», ОСОБА_2 дійсно належить квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 009862 від 28.08.1970 року, виданого Луганським міськвиконкомом (а.с. 26, 104).

На вказану квартиру виготовлено технічний паспорт від 20.03.1993 року (а.с. 7-8).

Згідно копії спадкової справи № 145/2016 після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, заведеної приватним нотаріусом Коропського районного нотаріального округу Чернігівської області Богуславською Л.П., спадкоємцем за законом є дружина померлого - ОСОБА_1, яка зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з недоотриманої пенсії та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.01.2017 року (а.с. 70-92).

Постановою у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2016 року, приватним нотаріусом Коропського районного нотаріального округу Чернігівської області Богуславською Л.П., на звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з ненаданням спадкоємцем документу, що посвідчує право власності на спадкове нерухоме майно (а.с.6).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦКУкраїни встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормативно-правові акти, що діяли на момент створення спадкодавцем житлового будинку, передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до 01 липня 2004 року, тобто, за наявності фактичних та правових підстав виникнення права власності у спадкодавця на житловий будинок, який збудовано до 2004 року та на які відсутні правовстановлюючі документи, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення таких спадкових прав.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець -ОСОБА_2 з 28.07.1970 року був членом житлово-будівельного кооперативу. Пайові внески за квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, ним було сплачено в повному обсязі в липні 1986, у зв'язку з чим, на підставі довідки від 23.03.1993 року № 348, виданої Відділом комунального господарства житлово-будівельного кооперативу «Сокіл», 30.03.1993 року було проведено реєстрацію вказаної квартири.

Інститут набуття права власності членами житлово-будівельного кооперативу вперше був запроваджений Законом СРСР "Про власність в СРСР", прийнятим 6 березня 1990 року і введеним в дію з 1 липня 1990 року, а згодом закріплений у Законі України "Про власність" від 7 лютого 1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Законі України "Про власність" від 07.02.1991 № 697-XII член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Таким чином, спадкодавець набув право власності на законних підставах.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1220, 1223, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-65, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Луганської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 03 квітня 2017 року.

Суддя О.С. Певна

4

Певна

28.03.17