Провадження № 4с/522/51/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ «ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,-

ВСТАНОВИВ:

До суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 у якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2016р. по виконавчому провадженню №51694426, мотивуючи тим, що строк предявлення виконавчого документу, за яким відкрито виконавче провадження сплинув і на це державний виконавець уваги не звернув.

У судове засідання представник заявника зявився, подану скаргу підтримав та просив задовольнити її у повному обсязі.

Головний державний виконавець Долинський проти задоволення скарги заперечував, відзначив, що строків щодо відкриття виконавчого провадження не порушено, оскільки 30.03.2016р. виконавче провадження відносно скаржника було закрито у порядку ст.49ч.1 п.10 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавчий лист не повертався стягувачу, а при надходженні виконавчого документу 13.07.2016р. до відділу ДВС, виконавче провадження було знову відкрито, тому строки не порушені.

Представник стягувача також заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом. Іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності з ч. 1,2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Відповідно до ст. 7 вищенаведеного закону, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 22 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Вказаний строк встановлюється для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення ( в редакції від 21.04.1999 року).

Судом встановлено, що 30.03.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, оскільки в ході примусового виконання рішення суду встановлено нерухоме майно боржника в іншій області, винесено постанову ВП №40616479 якою у порядку ст.49ч.1 п.10 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/1838/12 виданого 09.10.2012р. Приморським районним судом м. Одеси, закінчено, при цьому виконавчий лист не повертався стягувану.

В подальшому, при поверненні 13.07.2016р. до відділу ДВС вказаного виконавчого документу, 20.07.2016р. головним державним виконавцем Долинським винесено оскаржувану постанову, якою відкрито виконавче провадження 51694427 з виконання виконавчого №2/1522/1838/12 виданого 09.10.2012р. Приморським районним судом м. Одеси.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС.

На підставі викладеного, суд не вбачає пропуску строків в межах яких було винесено оскаржувану постанову, а отже підстав для скасування постанови не вбачається, тому у задоволенні скарги слід відмовити повністю.

Керуючись 383-385 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ «ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Ю . Бойчук