справа №240/149/17
провадження № 2/240/98/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого: - судді Попович І.А.

при секретарі: - ОСОБА_1

за участі відповідача: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 13719,09 грн. за кредитним договором № б/н від 25.09.2008 року та судових витрат.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач відповідно до договору № б/н від 25.09.2008 року отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість 13719,09 грн., яка складається з наступного: 630,95 грн. заборгованість за кредитом; 9396,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи - 250,00 грн. (фіксована частина); 641,39 грн. (процента складова).

Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 36-37,54-55).

Відповідач, у судове засідання з'явився, позов визнав. При цьому висловив заперечення до наданого позивачем розрахунку, надавши суду квитанцію від 17.02.2014 року згідно якої, ним було сплачено грошові суми у розмірі 564,60 та 935,40 грн., а в розрахунку містяться відомості тільки про зарахування грошової суми у розмірі 935,40 грн. (а.с. 61).

Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вислухавши відповідача вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

В судовому засіданні встановлено, що 25.09.2008 року відповідач уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг, що складається із Заяви позичальника, витягом з тарифів по картам та витягом з Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 6-13). Базова ставка процентів на місяць становить 3,0 %. Відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленими тарифами банку, з розрахунку 360 календарних діб на рік.

Пунктом 4.8 Умов та правил надання банківських послуг, передбачений обовязок банку продовжити строк дії Карти з новою датою закінчення строку дії, за наявності коштів в межах платіжного ліміту на відповідному Картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по Картрахунку.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

За вимогами п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі не виконання зобовязань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Пункт 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що при порушені клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Відповідно до розрахунку заборгованності за договором № б/н від 25.09.2008 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_2 станом на 31.01.2017 рік: заборгованість за кредитом становить 630,95 грн.; заборгованість за процентами 9396,75 грн.; нарахована комісія та пеня 2800,00 грн.; заборгованість по судовим штрафам 891,39 грн. Разом 13719,09 грн. (а.с.4-5).

Суд на підставі ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зобов'язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 13719,09 грн. за кредитним договором № б/н від 25.09.2008 року, підлягають задоволенню частково.

Позов містить вимоги про стягнення загальної грошової суми, що є предметом позовних вимог і яка складається з 630,95 грн. заборгованості за кредитом; 9396,75 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штраф: 891,39 грн.

Суд розглянувши вимоги позивача про стягнення 630,95 грн. заборгованості за кредитом; 9396,75 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, вважає що ці позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком.

Розглянувши вимоги позивача про стягнення: 891,39 грн. - штрафу, 2800,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, суд дійшов до висновку, що вони задоволенню не підлягають.

Село Новопетрівка Олександрівського району Донецької області, де був зареєстрований відповідач (а.с. 14, 23), внесене до Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Позивач надав суду розрахунок без урахування вимог Закону України № 1669 та Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні штрафів та пені яка була нарахована після 14.04.2014 року.

Цього висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі за № 6-2879цс16 від 13 березня 2017 року.

Стосовно зауважень відповідача до розрахунку заборгованості відповідно до наданої відповідачем квитанції від 17.02.2014 року про сплату грошових сум у розмірі 564,60 грн. та 935,40 грн., суд дійшов до наступного висновку. Грошова сума у розмірі 935,40 грн. була зарахована в погашення заборгованості, що підтверджено наданими позивачем розрахунками (а.с.4-5, 49-53). Грошова сума 564,60 грн., відповідно до пояснень відповідача у судовому засіданні була зарахована в рахунок погашення нарахованих штрафів, проти чого відповідач не заперечував. Оскільки зазначену суму відповідачу було нараховано та сплачено ним до 14.04.2014 року, зазначена сума була сплачена на рахунок відмінний від рахунку на який була внесена сума 935,40 грн., відомості щодо сплати зазначеної суми відсутні в виписці по основні картці відповідача (а.с.40-51), суд вважає за неможливе врахувати її як сплачену на погашення боргу за кредитом.

Судові витрати позивача по оплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі зазначеного, ст. 526, 530, 610-612, 616, 1054 ЦК України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 64, 99, 209, 212 214, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 13719,09 грн. за кредитним договором № б/н від 25.09.2008 року, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 10027 (десять тисяч двадцять сім) гривень 70 коп. за кредитним договором № б/н від 25.09.2008 року, яка складається з 630,95 грн. заборгованості за кредитом; 9396,75 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 04 квітня 2017 року.

Повний текст рішення складено 04 квітня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_3