Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С. Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа - виконуюча обов'язки генерального директора публічного акціонерного товариства «Київенерго» Грязнова Тетяна Володимирівна, про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання перевести на іншу посаду, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання перевести на іншу посаду, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 оскаржив його до апеляційного суду.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року визнано апеляційну скаргу неподаною. Крім того, повернуто без розгляду заяву про зміни до апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2014 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2016 року була залишена без руху апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у вказаній справі у зв'язку із тим, що заявником не було дотримано вимог статей 121 та 295 ЦПК України. Зокрема до апеляційної скарги не було надано доказів сплати 2143,68 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду. Крім того, в апеляційній скарзі не зазначено особу, що подає апеляційну скаргу.

За правилом ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 20 травня 2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 направив до апеляційного суду лист щодо усунення недоліків апеляційної скарги, до якого додав виправлену апеляційну скаргу, квитанцію про сплату 606,33 грн судового збору та заяву про зміну на підставі ст. 300 ЦПК України апеляційної скарги, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції лише в частині визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання перевести на іншу посаду, стягнення середнього заробітку. В листі заявник також зазначив, що сума судового збору за подання апеляційної скарги має бути зменшена відповідно до вимог заяви про зміну апеляційної скарги.

За правилом ст. 300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи вимоги ст. 294 ЦПК України та те, що позивач був присутній при проголошенні рішення суду першої інстанції, останнім днем подання змін до апеляційної скарги є 04 травня 2016 року. Разом з тим, із заявою про зміни до апеляційної скарги ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду 02 червня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог згідно позовної заяви визначено визнання протиправним та скасування наказу від 27 серпня 2015 року про встановлення тимчасово позивачу режиму роботи із неповним робочим тижнем, визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо надання відповідей на заяви ОСОБА_3, зобов'язання роботодавця перевести ОСОБА_3 на іншу посаду, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції яка була чинною на момент вчинення процесуальної дії, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, визначаючи розмір судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційний суд вірно виходив із того, що за подання позову у цій справі позивач, оскільки позовні вимоги не стосуються питання про стягнення заробітної плати та/або поновлення на роботі, повинен був сплатити судовий збір за чотирма вимогами немайнового характеру (ставка для фізичної особи - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати).

Враховуючи встановлений на 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати - 1218 грн., розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі становить 1948,80 грн = ((1218,00 грн * 0,4) * 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції яка була чинною на момент вчинення процесуальної дії, за подання до суду апеляційної скарги встановлена ставка - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги заявнику слід було сплатити судовий збір - 2143,68 грн. (1948,80 грн * 110 / 100).

Враховуючи зазначене, вимоги ухвали апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2016 року в частині сплати судового збору позивач виконав не в повному обсязі, сплативши 606,33 грн, оскільки Законом України «Про судовий збір» визначено пряму залежність розміру ставки судового збору за подання апеляційної скарги від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. При цьому, зміна заявником вимог апеляційної скарги не впливає на обов'язок останнього сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі, визначеному законом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що подана апеляційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню, оскільки положеннями ст. 121 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу і не сплатить суму судового збору, то позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, про що суддя постановляє ухвалу.

Крім того, апеляційний суд обґрунтовано у відповідності до вимог ст. 300 ЦПК України повернув заяву про зміну апеляційної скарги, оскільки заявником пропущено строк на її подання.

Таким чином, судом апеляційної інстанції дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, а наведені у касаційній скарзі обставини не впливають на суть ухваленого рішення і висновки суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не вбачає підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, так як вона постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 337, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова

І.М. Фаловська