АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

30 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19 січня 2017 року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи : Товариство з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс», Головне управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою ,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім їх сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначали,що у червні 2014 року їх син зник. З цього часу він не з'являвся за їх спільним місцем реєстрації у квартирі ,що належить їм на праві спільної часткової власності,вони не мають ніяких відомостей щодо його місця знаходження,їх звернення до органів внутрішніх справ з приводу розшуку сина ніяких результатів не дало. Визнання сина безвісно відсутнім їм необхідно для того щоб не сплачувати за нього платежі за комунальні послуги які він не споживає,але плата за них нараховується .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 19 січня 2017 року у задоволенні даної заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду заявники подали апеляційну скаргу в якій ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення їх заяви у повному обсязі. Посилаються на незаконність та необгрунтованість судового рішення,помилковість висновків,неправильну оцінку поданим ними доказам та упередженність до них з боку судді.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з підстав, наведених в ній.

ОСОБА_1, як представник ОСОБА_3 за довіреністю, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Заїнтересовані особи в судове засідання не з'явилися. З огляду на положення ч.5 ст.74,ч.5 ст.76,ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів визнала їх повідомлення належним , а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування. Не може вирішуватися питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою , якщо особа хоча і відсутня, але є інформація про місце її перебування.

Відмовляючи у задоволені заяви суд виходив з того, що місце реєстрації сина заявників з 2006 року не було місцем його постійного проживання, що установлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а відтак не проживання ОСОБА_4 разом з батьками у квартирі належній їм на праві спільної часткової власності не дає підстав вважати його безвісно відсутнім. Вважав, що питання сплати комунальних платежів заявникам слід вирішувати в іншому порядку.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом заявники є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Усі вони та й ще один син заявників- ОСОБА_3. зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 і є її співласниками у рівних частках.

Заявники стверджують, що з червня 2014 року ОСОБА_4 в квартирі за місцем реєстрації не проживає.

Про не проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 з червня 2014 року підтвердили й сусіди: ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_3,ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_4,склавши відповідний акт. Свідки ОСОБА_7ОСОБА_5, ОСОБА_8 будучи допитаними у судовому засіданні в якості свідків підтвердили факт не проживання сина заявників у квартирі АДРЕСА_1.

З рішень Шевченківського райсуду м. Києва від 28.10.2009 року та Апеляційного суду м.Києва від 02.02.2010 року убачається ,що між співвласниками квартири АДРЕСА_1 існували спори з приводу розподілу спільного майна та щодо користування квартирою і судами було встановлено факт неприязнених стосунків між ОСОБА_4 та його батьками.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2011 року встановлено, що ОСОБА_4 з 2006 року й на час ухвалення цього судового рішення проживав разом із своєю дружиною за адресою : АДРЕСА_5. Згідно з довідкою РАЦС шлюб між ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_9 не розірвано й до тепер.

Встановивши зазначені обставини,з урахуванням характеру відносин між заявниками та сином, наявність в нього сім'ї та тривалий час проживання зі своєю сім'єю за іншою ніж місце реєстрації адресою, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те,що факт не проживання ОСОБА_4 саме у квартирі АДРЕСА_1 з червня 2014 року за відсутності беззаперечних доказів щодо його зникнення, не дає підстав для визнання особи безвісно відсутньою і доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують та на їх правильність не впливають

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 761/22484/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 3332 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.