Справа № 204/7566/16-ц
Провадження №2/204/690/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15березня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з нього на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з моменту предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та обовязки, різні інтереси у звязку чим відбувалися постійні сварки у присутності дитина, а тому подальше перебування у шлюбі неможливе. Сімя фактично розпалась з 2013 року та поновлена бути не може. Також зазначила, що донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, має проблеми зі здоровям, у вересні 2016 року пішла до школи, почала займатися танцями, а також хотілося б, щоб дитина мала змогу займатися англійською та музикою, а самостійно забезпечити усім необхідним доньку позивачка не в змозі. Відповідач не виконує свої обовязки щодо утримання дитини та не приймає участі у її вихованні, останні роки неодноразово змінював місце роботи та де він працює на даний час не відомо, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Підтвердив фактичне припинення шлюбних відносин між сторонами з підстав, які зазначені у позовній заяві, та не заперечував проти розірвання шлюбу. Зазначив, що згоден на стягнення з нього аліментів на утримання доньки, але не в заявленому позивачкою розмірі 1800 грн., оскільки для нього така сума є завеликою, а він на даний час постійного місця роботи немає, а тому згоден сплачувати аліменти у розмірі 1080 грн.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача ОСОБА_4, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

08 серпня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 08 серпня 2009 року, актовий запис № 481.

Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 27 січня 2010 року, актовий запис №113.

Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сімейне життя між сторонами не склалосьчерез різні погляди на життя та обовязки, різні інтереси. З 2013 року позивачка з донькою проживають окремо від відповідача, шлюбні відносини фактично припинились та шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами не можливе.

Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства.

За таких обставин суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам малолітньої дитини.

В судовому засіданні також встановлено, що сторони живуть окремо, донька проживає з позивачкою.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Договір щодо сплати відповідачем аліментів на утримання дитини між сторонами не укладався і між сторонами наявний спір щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини.

Частиною 1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує наступне.

Дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, самостійного доходу не має та перебуває на обліку у ГУ «СМБ №1 МОЗ України» у хірурга та окуліста з діагнозами: астигматизм гіперметропічний обох очей; пупкова грижа, яка потребує операційного втручання, МАРС (аневризма МПП невеликих розмірів ФООО) у кардіолога.

Відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоровя; постійного місця роботи не має; інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами відповідач не має.

Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги обставини визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України та законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1080 грн., починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. за позовні вимоги про розірвання шлюбу. Крім цього, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 08 серпня 2009 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 481, між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Юнаш) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1080 (одна тисяча вісімдесят) гривень щомісяця, починаючи з 22 листопада 2016 року і до повноліття дитини.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Книш