Справа № 146/1679/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" лютого 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у смт Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району Вінницької області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 24 травня 2016 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області помер її батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить квартира № 34 , розташована по вул. Грушевського, № 3, в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Крім позивача спадкоємцями є мати позивача ОСОБА_3, брат ОСОБА_4, які відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивача. Однак коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова селищної ради ОСОБА_6 надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає, відмовляється від своєї частки у спадщині на користь позивача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає, відмовляється від своєї частки у спадщині на користь позивача.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 травня 2016 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області помер ОСОБА_5 (а.с. 6).

Після сметрі ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно довідки № 771 від 12 грудня 2016 року, виданої ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району до складу спадкового майна входить квартира № 34, яка розташована по вул. Грушевського, 3 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області (а.с. 13).

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 150 від 22 листопада 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру № 34, розташована по вул. Грушевського, № 3 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області право власності на майно не зареєстровано (а.с.8).

Відповідно до абз. 8, 9 п. 3.1 витягу із узагальнення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, яий втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належниим правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобовязані видати довідку про належність житлового будинку на праві праві приватної власності спадкодавцеві.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-АМ № 377455, виданого 23 березня 1979 року ОСОБА_2 селищною радою Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_1 є донькою покійного ОСОБА_5 (а.с. 7).

Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 560/0116 від 14 грудня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_1 відмовлено, у звязку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с. 19).

Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 22/0116 від 18 січня 2017 року спадкова справа після померлого 24 травня 2016 року ОСОБА_5 заведена за № 369/2016 року.

Як вбачається із спадкової справи № 369/2016 року, мати позивача ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на спадкове майно, а саме житловий будинок та автомобіль ( а.с.30-32).

Відповідно до заяв ОСОБА_3, ОСОБА_4, останні відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивача (а.с.29,30,34).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч.1 ст.1261, 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 34, розташовану по вул. Грушевського, № 3 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що належав батькові позивача ОСОБА_5, який помер 24 травня 2016 року в смт.Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська