НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2123/09
№ 2-др/183/2/17
15 січня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Демяненка Р.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Новомосковська районна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності, в порядку спадкування,-
19.02.2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Піщанської сільської ради, в якій просили суд встановити факт належності заповіту, складеного їх матірю ОСОБА_4, а також визнати за кожним з них право власності по ? частині на житловий будинок, що розташований в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, по вул. Зозулі, 21, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 01 квітня 2009 року за позивачами, як за спадкоємцями померлої ОСОБА_4 було визнане право власності на домоволодіння за № 21 по вул.Зозулі в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Між тим, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у позові ставили питання про визначення часток у праві спільної власності, однак це питання залишилося не вирішеним при прийняття рішення 01.04.2009 року, в звязку з чим позивач ОСОБА_1 10.01.2017 року звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, у відповідності до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 28.07.1989 року Новомосковською районною радою депутатів, належав житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований в с.Піщанка Новомосковського району по вул..Зозулі, 21 (а.с. 12).

Суду доведено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються спадкоємцями за заповітом померлої ОСОБА_4, судом надана оцінка помилкам, допущеним у заповіті, посвідченому 03 березня 1997 року секретарем виконкому Піщанської сільської ради народних депутатів (а.с. 22).

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Зазначеним вище заповітом спадкодавцем визначено право спадкоємців на все майно в рівних частинах, однак суд дійсно при постановленні рішення не визначив частку кожного зі спадкоємців у праві спільної власності, а тому подана позивачем заява про винесення додаткового рішення обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 1223 ЦК України, п.4 ч.1 ст. 220, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Піщанка, вул.Зозулі, 21, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлої 11 травня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Піщанка, вул.Зозулі, 21, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлої 11 травня 2008 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту проголошення цього рішення.

Суддя О.В. Сорока.