Справа № 153/1125/16-ц Провадження № 22-ц/772/262/2017Головуючий в суді першої інстанції Дзерин М. М.
Категорія 47 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,

за участю секретаря: Сніжко О.А.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, - розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області про усунення перешкод у реалізації прав на приватизацію земельної ділянки шляхом його визнання без погодження меж із суміжними землекористувачами та зобов»язання розглянути технічну документацію,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23 вересня 2014 року отримав у спадок від ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1. Відповідно до довідки від 30 серпня 2016 року № 1727 виданої Великокісницькою сільською радою, Ямпільського району, Вінницької області за №0124 погосподарського обліку за позивачем рахується земельна ділянка для обслуговування вищезазначеного будинку, яка перебуває у його користуванні.

ОСОБА_2 подав заяву до Великокісницької сільської ради, щодо надання дозволу на приватизацію земельної ділянки. За результатами розгляду заяви, було ухвалено рішення №482 від 11 вересня 2015 року про дозвіл на виготовлення технічної документації. В акті погодження меж зазначено, що ніяких претензій в процесі встановлення меж не заявлено та спірних питань не виявлено. Разом з тим, без жодних на те причин, один із суміжних землевласників, а саме ОСОБА_4 відмовилась від підписання акту. Внаслідок безпідставної відмови ОСОБА_4 від підпису акту погодження меж, позивач вже рік з моменту ухвалення Великокісницькою сільською радою рішення № 482 від 11 вересня 2015 року, ОСОБА_2 не має змоги приватизувати належну йому земельну ділянку, оскульки, сільська рада відмовляється розглядати питання затвердження технічної документації без погодження меж, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право на приватизацію земельної ділянки площею 0,1053 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, без погодження меж із суміжними землекористувачами.

Зобов'язано Великокісницьку сільську раду, Ямпільського району, Вінницької області розглянути технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1053 га за адресою АДРЕСА_1, за відсутності погодження меж суміжним землекористувачем та прийняти з даного питання відповідне рішення.

Додатковим рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 січня 2016 року, стягнуто пропорційно з ОСОБА_4 та Великокісницької сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в сумі 1120,40 грн., тобто по 551,20 грн. з кожного відповідача.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відмова ОСОБА_4 від підпису акта погодження меж, є безпідставною і не дає можливості ОСОБА_2 приватизувати належну йому земельну ділянку, виготовивши при цьому належним чином всю необхідну документацію. Зокрема, що ОСОБА_4 не дотримується правил добросусідства та перешкоджає позивачу в реалізації належного йому права на приватизацію земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні.

Однак, колегія суддів не можне погодитись з висновками суду першої інстанції, зважаючи на обставини, встановлені по справі.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 вересня 2014 року (а.с.8).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_1 від 23 вересня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).

З копії заяви ОСОБА_2 вбачається, що він звертався до сесії Великокісницької сільської ради з проханням надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку, площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с.73).

Рішенням Великокісницької сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області від 11 вересня 2015 року № 482, ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення - 0, 15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно висновку про погодження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) від 20 липня 2016 року №198 - за адресою АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 0,1053 га, що надається ОСОБА_2 - обмеження та обтяження містобудівного характеру на земельну ділянку відсутні (а.с.14).

Як вбачається з акта погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, суміжними землевласниками та землекористувачами разом із ОСОБА_2 є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 - межі земельної ділянки закріплені парканом та дерев'яними кілками на території села Велика Кісниця - спірних питань немає (а.с.15).

З довідки виконавчого комітету Великокісницької сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області вбачається, що відповідно до записів у по господарських книгах 1-2 номер об'єкта по господарського обліку 0118 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2, за даним домоволодінням рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (а.с.17).

Згідно довідки виданої виконкомом Великокісницької сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області вбачається, що відповідно до записів у погосподарських книгах 1-2 номер об'єкта по господарського обліку 0124 за ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (а.с.18).

З акту комісії Великокісницької сільської ради, від 16 червня 2016 року вбачається, що комісією було обстежено спірну земельну ділянку на яку виготовлено технічну документацію площею 0,1053 га цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1. Дана земельна ділянка є в користуванні ОСОБА_2 площею 0,1053 га та є підходом - під'їздом до житлового будинку ОСОБА_2. При обстеженні земельною комісією земельної ділянки, було встановлено, що суттєвих порушень з боку ОСОБА_2, щодо приватизації земельної ділянки не виявлено. Рекомендовано ОСОБА_2 звернутися до суду, щодо встановлення меж та законності між сусідкою ОСОБА_4 згідно ст. 118 та 158 ЗК України (а.с.19).

Таким чином, як встановлено судом та підтверджується поясненнями сторін, суміжний землекористувач ОСОБА_4 відмовилася від підписання акту погодження та закріплення меж оспорюваної земельної ділянки, оскільки конфігурація земельної ділянки позивача ОСОБА_2, на яку він претендує разом із спірним проїздом у Абрисі зовнішніх меж не відповідає фактичному розташуванню меж із суміжними землекористувачами.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Порядок погодження і затвердження документації із землеустрою передбачений, а також повноваження органів виконавчої влади у частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачений у ст. ст. 186, 186-1 ЗК України.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоча і не передбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням.

Згідно зі ч.3 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Статтею 159 ЗК України передбачено, що земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У рішенні органу місцевого самоврядування, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст. 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Видається, що погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. Слід визнати правильною практику тих судів, які у разі виникнення спору не вважають саму по собі відсутність погодження меж підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним.

Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. З огляду на це, слід вважати, що спір про право у випадку не підписання акта погодження меж відсутній.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що право позивача ОСОБА_2 на завершення процесу оформлення права власності на земельну ділянку без погодження її межі із суміжним землекористувачем може бути захищено шляхом пред'явлення позову про надання дозволу на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність без погодження в акті погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем та в актах приймання-передачі межових знаків на зберігання лише у випадку відсутності спору щодо межі між суміжними земельними ділянками та відсутності правових підстав для відмови суміжного землекористувача у погодженні межі земельної ділянки.

Із встановлених обставин по справі вбачається, що відповідач ОСОБА_4 відмовилася погоджувати зазначені документи у зв'язку із наявністю спору між сторонами щодо меж земельних ділянок. Вона вважає, що конфігурація земельної ділянки позивача ОСОБА_2 із спірним проїздом у Абрисі зовнішніх меж не відповідає фактичному розташуванню меж із суміжними землекористувачами, чим будуть порушені її права.

Чинним законодавством України не передбачено можливості зобов'язати землекористувачів суміжних земельних ділянок погоджувати межі земельних ділянок та не передбачені правові наслідки їхньої відмови від підписання акта, оскільки така відмова не порушує прав землекористувачів і не перешкоджає здійсненню подальшої приватизації земельної ділянки позивачем.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи Великокісницькою сільською радою, в порядку ст.. 159 ЗК України, рішення щодо вирішення зазначеного земельного спору не приймалось.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим, таким що відповідає дійсним обставинам, матеріалам справи та вимогам закону. Тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Також, підлягає скасуванню і додаткове рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 січня 2017 року, яким було вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України судовий збір сплачений ОСОБА_4 за подання апеляційної скарги в розмірі 1212,64 грн. (а.с.132) слід стягнути з ОСОБА_2 на її користь.

Тому, на підставі викладеного та керуючись ст. ст.88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року та додаткове рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Великокісницької сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області про усунення перешкод у реалізації прав на приватизацію земельної ділянки шляхом його визнання без погодження меж із суміжними землекористувачами та зобов»язання розглянути технічну документацію.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1212 (одна тисяча двісті дванадцять) гривень 64 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Медяний В.М.

Матківська М.В.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.