Справа № 491/303/17
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Желяскова О. О.

з участю: секретаря - Рачкової І.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві подання ОСОБА_1 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про розшук боржника ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшло подання ОСОБА_1 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про розшук боржника ОСОБА_2.

В обґрунтування подання начальник ОСОБА_1 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомляє, що у державного виконавця Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-94/2004р., виданий 19 березня 2004 року Ананьївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 Одеської області боргу в сумі 5754 гривні 10 копійок в рахунок відшкодування шкоди.

Крім того в поданні вказано, що ОСОБА_2 на неодноразові виклики до ОСОБА_1 районного відділу ДВС не зявляється, з акту державного виконавця вбачається, що боржник за вказаною адресою не мешкає, місце її проживання невідоме, майна яке підлягає опису не виявлено, вжиті державним виконавцем заходи щодо встановлення місця проживання боржника виявились безрезультатними, тому є підстави вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати боргу, в звязку з чим виникла необхідність її розшукати.

Представник ОСОБА_1 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, однак начальник відділу надала на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розглянути подання у відсутність представника відділу,

ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд подання не зявилася, причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні виконавця ОСОБА_3 знаходиться виконавчий лист №2-94/2004р., виданий 19 березня 2004 року Ананьївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 Одеської області боргу в сумі 5754 гривні 10 копійок в рахунок відшкодування шкоди.

До подання додані наступні документи: копія виконавчого листа, копія постанови про відкриття виконавчого провадження, акт державного виконавця від 13 грудня 2016 року, довідка адресно-довідкового підрозділу ОСОБА_1 ГУ ДМС України в Одеській області та довідка Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області.

Згідно ст.375 ЦПК України, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню. У Законі визначено загальний порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), до якого, зокрема, віднесено пошук майна боржника, арешт коштів на рахунках в банківських установах, оцінка майна та його реалізація на прилюдних торгах (статті 40, 57, 58, 62).

Примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій. Такими документами є виконавчі листи, що видаються судами; накази господарських судів; ухвали, постанови судів у випадках, передбачених законом; інші документи, визначені у частині другій ст.17 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2016 року державним виконавцем Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято до виконання виконавче провадження за виконавчим листом №2-94/2004р., виданим 19 березня 2004 року Ананьївським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Одеської області боргу в сумі 5754 гривні 10 копійок в рахунок відшкодування шкоди.

За переконанням суду, наявність акту державного виконавця не є достатньою підставою для ствердження про відсутність боржника за зареєстрованою адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, так як він не містить даних про те, у який час державним виконавцем проводився вихід за вказаною адресою, відсутні письмові пояснення понятих, сусідів, в присутності яких він складався. Крім того акт державного виконавця на який, як на підставу для оголошення розшуку, посилається начальник ОСОБА_1 ДВС ТУЮ в Одеській області, сам по собі не може являтися безспірними доказом не проживання боржника за вказаною в виконавчому листі адресою, державний виконавець до такого висновку має приходити після вчинення всіх, передбачених законодавством про виконавче провадження, заходів. Як вбачається з доданих до подання документів, таких заходів державним виконавцем не вжито.

Крім того, з подання та додатків до нього не вбачається, чи ознайомлений боржник із матеріалами про відкриття виконавчого провадження та чи отримав постанову про відкриття виконавчого провадження в обумовлені діючим законодавством терміни, відсутні докази, що підтверджують належне повідомлення боржника про можливість добровільної сплати боргу. Окрім того, судом встановлено, що будь-яких даних щодо надсилання ДВС та не отримання боржником кореспонденції після відкриття виконавчого провадження матеріали справи взагалі не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що начальник ОСОБА_1 ДВС ТУЮ в Одеській області не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника; відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби, тобто до подання державного виконавця не додано беззаперечних документів, які б свідчили про проведену роботу державного виконавця щодо вичерпності всіх мір для його розшуку, тому суд не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись, ст.375 ЦПК України, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні подання ОСОБА_1 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про розшук боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п?яти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: Желясков О.О.

Ухвала набула законної сили ___________________20___року.