Справа № 159/4697/16-ц
Провадження № 2/159/177/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря Гусар Т.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Служби у справах дітей при Ковельській районній державній адміністрації Волинської області, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, будучи матір'ю неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню, навчанню та вихованню дітей. Як зазначає ОСОБА_1, відповідач у справі ОСОБА_3, є її рідною дочкою. 23.10.1999 року відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_8. Внаслідок спільного проживання в шлюбі відповідачки ОСОБА_3 з ОСОБА_8 народилось троє дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_8 помер. Після смерті ОСОБА_8, з осені 2015 року ОСОБА_3 почала зловживати спиртним напоями, вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого перестала піклуватись про фізичний та духовний розвиток дітей, чим самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Внаслідок того, що відповідач перестала спілкуватися з дітьми, не дбає про їх самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загально визначених норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", Служба у справах дітей при Ковельській районній державній адміністрації Волинської області при розгляді поведінки відповідача вирішила надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дітей. Крім цього, відповідач ОСОБА_3 подала письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу ОСОБА_9, про те, що вона не займається вихованням та утриманням дітей та згідна з позбавленням її батьківських прав.

Покликаючись на норми чинного законодавства, позивач просила позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали повністю, з підстав, викладених у позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Служби у справах дітей при Ковельській районній державній адміністрації Волинської області - ОСОБА_4 вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення, оскільки відповідач, будучи матір'ю неповнолітніх дітей тривалий час не виявляє щодо своїх дітей материнського піклування. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно вимог ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10, перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 23.10.1999 року Старовижівським Райбюро ЗАГС Волинської області.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про його смерть.

Внаслідок зазначеного вище шлюбу ОСОБА_3 є матір'ю трьох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач подала докази, які підтверджують, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та навчанню дітей, не проявляє турботи, не забезпечує матеріально, нічого не робить для задоволення їх життєво важливих потреб.

Зокрема, відповідно до повідомлення № 963/1.29/2-16 від 27.10.2016 року Люблинецької спеціалізованої школи інтернат І-ІІІ ступенів "Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки", за останній рік відповідач ОСОБА_3 в навчальний заклад не з'являється, шкільним житіям дітей не цікавиться, веде аморальний образ життя. Застосовувала фізичне насилля до доньки ОСОБА_6 на очах однокласників. Вихованням дітей відповідача ОСОБА_3 займається позивачка ОСОБА_1

Відповідно до повідомлення № 1312 від 16.11.2016 року Володимир-Волинської спеціалізованої школи-інтернат І-ІІІ ступенів "Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки" відповідач ОСОБА_3 епізодично цікавилася навчанням свого сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4. Протягом трьох років, в період навчання дитини з 01.09.2013 року по 27.05.2016 року, декілька разів в телефонному режимі спілкувалася з вихователями та один раз з'явилася на батьківські збори. Вихованням ОСОБА_5 займалася позивач ОСОБА_1, яка системно цікавилася успіхами у навчанні та поведінкою дитини у школі.

Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується висновком органу опіки та піклування при Ковельській райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також Актом № 88 обстеження фактичного проживання ОСОБА_3 від 11.08.2016 року.

Згідно характеристики, виданої Старокошарською сільською радою Ковельського району, відповідач ОСОБА_3 вихованням дітей не займається, зловживає спиртними напоями. Вихованням дітей займається позивач ОСОБА_1

Відповідно до довідки № 80 від 02.11.2016 року, виданої Ковельським міськрайонним територіальним медичним об'єднанням, ОСОБА_3 перебуває на обліку в протитуберкульозному диспансерному відділені, а, відповідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, хворіє на інші тяжкі хвороби, які загрожують життю та здоров'ю дітей у випадку їх спільного проживання з матір'ю.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків щодо виховання та розвитку своїх дітей, а тому її слід позбавити щодо них батьківських прав.

Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164, ст.ст. 165, 166, 167 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку с. Черкаси Ковельського району Волинської області, батьківських прав щодо її дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 27 січня 2017 року.

Головуючий:П. Ю. Бойчук