Провадження № 2/643/1206/17
28.03.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Поліщук Т.В.
за участю секретаря Тугайбей В.В.,
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу № Н10-1293 від 05.11.1998 вона є власником квартира АДРЕСА_2.
На теперішній час в квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_2, її чоловік, сестра та донька з дітьми, а з грудня 2005- ще її син позивача ОСОБА_3
Зазначає, що відповідач вже з 2005 року не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію, особистих речей його в квартирі не має. Перешкод у користуванні квартирою ніхто відповідачу ніхто не чинив. У звязку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_2 та її представник позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач по справі, ОСОБА_3 про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить рижковій ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.1998 № Н10-1293 (а.с.6).
Згідно довідки про склад сім'ї, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: позивач ОСОБА_2, син позивача відповідач ОСОБА_3, чоловік позивача- Рижков Ю.М., сестра позивача ОСОБА_5, дочка позивача ОСОБА_6, та онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_7 Квартира є ізольованою, чотирьох кімнатною та перебуває власності ОСОБА_2 (а.с. 7)
Згідно відповіді на запит з Харківської установи виконання покарань №27 від 07.11.2016, ОСОБА_3 згідно даних оперативно-довідкової картотеки у період з 01.12.2005 та по теперішній час в установі не утримувався та не утримується (а.с. 11).
Допитані в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначили, що є мешканцями квартири АДРЕСА_4 та підтвердили, що ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_5 не проживає з 2005 року по теперішній час, поїхав до Російської Федерації, місце мешкання відповідача їм невідомо.
Як зазначає позивач, з 2005 року, тобто з моменту реєстрації відповідач не мешкає в спірній квартирі. Станом на теперішній час відповідач за місцем реєстрації не мешкає, однак до теперішнього часу зареєстрований у належній позивачу квартирі. У квартирі відсутні речі, які б належали відповідачу.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Данні про те, що позивач порушив право відповідача на проживання, суду не надані, бажання звернутися до суду з зустрічною позовною заявою про поновлення його порушеного права відповідач не виявив.
На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач втратив право користування спірною житловою площею, тому що він добровільно її залишив, не проживає в квартирі понад 6 місяців без поважних причин.
Данні про те, що позивач порушив право відповідача на проживання, суду не надані, бажання звернутися до суду з зустрічною позовною заявою про поновлення його порушеного права відповідач не виявив.
Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
З урахування вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 209, 212, 215, 224 -226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою № 2 за адресою: м. Харків, вул. Бучми, будинок 6.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути скасовано судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у десятиденний строк з дня його отримання.

Суддя: Т. В. Поліщук