Справа № 155/226/17
Рішення

іменем України

16 березня 2017 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого Адамчук Г.М.,

при секретарі Ревуцькій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Горохівського району про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Горохівського району, в якому просить встановити, що ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року дійсно належить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008575; визнати, в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Іванівка, вул. Гагаріна, 7, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року; визнати, в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,39 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008575, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року; визнати, в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,56 га, яка розташована на території с. Іванівка, ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування будівель, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 00271, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року.

Мотивує свій позов тим, що 03 травня 2003 року померла її бабуся ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, який 13 червня 2001 року був посвідчений секретарем Горішненської сільської ради Горохівського району. В особистому розпорядженні на випадок своєї смерті ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1. Остання прийняла спадщину. Однак, через розбіжності в написанні імені спадкодавця позивач не має можливості оформити свої права на земельну ділянку площею 1,39 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, адже Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008575 був виданий ОСОБА_4, тоді як в свідоцтві про смерть спадкодавець записаний як ОСОБА_3, в звязку з цим виникла необхідність у встановленні факту належності правовстановлюючого документа. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, який 13 червня 2001 року був посвідчений секретарем Горішненської сільської ради Горохівського району. В особистому розпорядженні на випадок своєї смерті ОСОБА_3 усе своє майно заповіла ОСОБА_1. Заповіт не змінено і не скасовано (а.с.14).

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 померла 03.05.2003 року (а.с.9).

Постановою державного нотаріуса від 19 січня 2017 року №59/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно, оскільки спадкодавець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.18).

Довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 28.11.2016 року №1147 стверджується, що заповіт спадкодавця ОСОБА_3 не змінений і не скасований. Єдиною спадкоємницею по заповіту після померлої ОСОБА_3 є її внучка, ОСОБА_1 (а.с.10).

Документами про родинні відносини стверджується, що ОСОБА_1 є внучкою ОСОБА_3 (а.с.16,17).

Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Іванівка, вул. Гагаріна, 7, даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм.

З Державних актів на право приватної власності на землю видно, що ОСОБА_3 належали земельні ділянки відповідних розмірів (а.с.12.13).

З спадкової справи після померлої ОСОБА_3 видно, що ОСОБА_1 після її смерті прийняла спадщину, є її спадкоємницею за заповітом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_3 прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом.

А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Іванівка, вул. Гагаріна, 7, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року; визнати в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,39 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008575, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року; визнати в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,56 га, яка розташована на території с. Іванівка, ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування будівель, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 00271, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008575 видно, що його було видано на імя ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла 03.05.2003 року (а.с.9).

Судом встановлено, що ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року дійсно належить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008575, розбіжності в написанні її по батькові є граматичною помилкою.

А тому суд з метою оформлення прав на спадкове майно встановляє факт, що ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року дійсно належить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008575.

Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 сільської ради відмовився.

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 256 ЦПК України

ст. ст. 392, 1235 ЦК України,

суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

1. Встановити, що ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року дійсно належить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008575.

2. Визнати, в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Іванівка, вул. Гагаріна, 7, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року.

3. Визнати, в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,39 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008575, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року.

4. Визнати, в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,56 га, яка розташована на території с. Іванівка, ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування будівель, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 00271, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 03 травня 2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Голова Горохівського

районного суду ОСОБА_5