АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5360/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/210/17 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря Бріля В.Л., позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ НАСК Оранта на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ НАСК Оранта про відшкодування моральної шкоди за шкоду заподіяну здоров'ю,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ПАТ НАСК Оранта в якому просила стягнути із відповідача:

5000 грн. моральної шкоди заподіяної здоров'ю;

250 грн. індексу інфляції та 169 грн. процентів за несвоєчасну страхову виплату;

1500 грн. витрат на юридичну допомогу;

3000 моральної шкоди за несвоєчасну виплату.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що у квітні 2014 року, мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої їй як потерпілій було спричинено тілесні ушкодження середньої важкості. Враховуючи те, що при вирішенні цивільного позову в процесі розгляду кримінальної справи в мотивувальній частині ухвали Апеляційного суду Тернопільської області вказано, що страховик несе відповідальність в розмірі 5% від ліміту відповідальності, що становить 5000 грн., тому, просить стягнути із НАСК Оранта вказані судом кошти із врахуванням індексу інфляції та відсотків в результаті затримання виплати страхової виплати.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12 грудня 2016 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

стягнуто із ПАТ НАСК Оранта в користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 330,44 гривень інфляційних втрат та 100,27 грн. 3% річних за невиконання грошового зобов'язання;

у задоволенні решти позовних вимог відмовити;

стягнуто із ПАТ НАСК Оранта в дохід держави 551,20 гривень судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ НАСК Оранта просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що моральна шкода за шкоду заподіяну здоров'ю згідно чинного законодавства обраховується в розмірі 5% страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю, а не від страхової виплати. Страхова виплата позивачці не виплачувалась, оскільки вона протягом року у страхову компанію із заявою про страхове відшкодування не зверталась та добровільно отримала від підсудного відшкодування матеріальної та моральної шкоди під час розгляду кримінальної справи, тому підстав для страхової виплати немає. Враховуючи вищенаведене, просить рішення Тернопільського міськрайонного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В суді апеляційної інстанції, позивачка ОСОБА_1, доводи апеляційної скарги заперечила та суду пояснила, що підставою для пред'явлення нею позову послужила ухвала Апеляційного суду в якій було вказано, що 5000 грн. моральної шкоди повинна їй відшкодувати НАСК Оранта. Тому, саме після постановлення вказаної ухвали вона звернулась у страхову компанію із заявою про страхове відшкодування. Суми відшкодованої їй матеріальної шкоди підсуднім ОСОБА_2 вона не пам'ятає. Будь-яких доказів про розмір спричинених їй матеріальних збитків у зв'язку із її лікуванням, як потерпілої під час ДТП, вона страховій компанії не надала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши ОСОБА_1, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вина ОСОБА_2 доведена вироком суду, а його страхова відповідальність застрахована у НАСК Оранта, тому із страхової компанії слід стягнути 5000 грн. моральної шкоди, як компенсацію за шкоду заподіяну здоров'ю, що становить 5% ліміту страхового відшкодування.

Вказаний висновок суду суперечить нормам матеріального та процесуального права виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.04.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В ході досудового слідства, потерпілою ОСОБА_1 заявлено цивільний позов у кримінальній справі лише до власника джерела підвищеної небезпеки КП Міськавтотранс Тернопільської міської ради про компенсацію моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 29.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді двох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду у зв'язку з її відшкодуванням засудженим. В частині стягнення моральної шкоди - задоволено частково та стягнуто із КП Міськавтотранс в користь ОСОБА_1 9 900 грн. (а.с. 7-9).

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 01 квітня 2015 року вирок Тернопільського міськрайонного суду змінено в частині стягнення моральної шкоди, та стягнуто із КП Міськавтотранс Тернопільської міської ради у якості відшкодування моральної шкоди в користь потерпілої ОСОБА_1 кошти в сумі 25 000 грн. (а.с. 11-14).

Із змісту вироку Тернопільського міськрайонного суду та ухвали Апеляційного суду Тернопільської області, вбачається, що підсудним матеріальна шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі.

Згідно ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника, або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст. 35.1. Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів далі Закон № 1961-IV) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі, одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала.

Відповідно до чинної на день ДТП редакції ст. 26-1 Закону України № 1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Згідно ст. 9 Закону України Про страхування страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб підсудного ОСОБА_2 БАЗ А 079.14, д.н.з. НОМЕР_1 застрахований у страховій компанії Оранта.

Потерпіла ОСОБА_1, під час досудового слідства та кримінального провадження, цивільного позову до страхової компанії Оранта про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП не заявляла.

Заяви про страхове відшкодування протягом року до НАСК Оранта не подавала.

Таким чином, потерпіла, пред'являючи цивільний позов у вказаній кримінальній справі самостійно обрала відповідачів та відмовилася від свого права вимоги до страховика; одержала повне відшкодування шкоди завданої здоров'ю від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Вказана позиція не суперечить правовій позиції, яка викладена в Постанові ВСУ у справі 6- 725 цс16 від 14.09.2016 року .

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував чинних на день ДТП норм матеріального права та помилково застосував для розрахунку моральної шкоди заподіяної здоров'ю із розміру 5 відсотків ліміту страхового відшкодування, а не із розміру страхової виплати.

Окрім цього, суд першої інстанції не врахував, що позивачка під час розгляду кримінальної справи отримала повне відшкодування матеріальної шкоди винуватцем ДТП та не отримувала жодної страхової виплати від страхової компанії, оскільки протягом року не зверталась до них із заявою про таку виплату та не пред'являла вказаних вимог під час кримінального провадження. Моральні страждання їй компенсовано власником джерела підвищеної небезпеки - роботодавцем ОСОБА_2

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у позові до ПАТ НАСК Оранта про відшкодування моральної шкоди за шкоду заподіяну здоров'ю у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

Вирішив:

Апеляційну скаргу ПАТ НАСК Оранта задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_1 до ПАТ НАСК Оранта про відшкодування моральної шкоди за шкоду заподіяну здоров'ю відмовити.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3