ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1263/17
Провадження № 2/210/1223/17
У Х В А Л А

іменем України

"27" березня 2017 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву ОСОБА_3, в інтересах якого діє як законний представник ОСОБА_4, до ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6 та стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю члена сім`ї ,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6 та стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю члена сім`ї.

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, та визначено, що ціна позову про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується (п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Проте, всупереч вищевказаним вимогам, представником позивача не зазначено ціну позову щодо вимоги майнового характеру.

Також, з поданої позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги майнового та немайнового характеру, а саме: стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю члена сім`ї та встановлення факту сумісного проживання.

Відповідно до ст.. 5 ч. 1 п. 2 ЗУ «Про судовий збір», позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Проте законним представником позивача - ОСОБА_4 не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру - встановлення факту сумісного проживання.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2017 року встановлено 1600 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI зі змінами (редакція від 01.01.2017 року), за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 320,00 грн.

Банківські реквізити для зарахування судового збору: рахунок 0020, одержувач УДК у м. Кривий Ріг ЄРДПОУ 38032510, код платежу 22030001, банк ГУДКУ у Дніпропетровській області МФО 805012, призначення платежу судовий збір.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суд акцентує увагу представника позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «ОСОБА_5 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 1ст. 121 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3, в інтересах якого діє як законний представник - ОСОБА_4, до ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6 та стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю члена сім`ї - залишити без руху.

Розяснити представнику позивача, що зазначені в ухвалі недоліки можуть бути усунуті протягом п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

У випадку не виправлення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Літвіненко