Справа №577/1699/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/205/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Приватбанк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

26 березня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 01 вересня 2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500 грн., який згодом збільшено до 4700 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 31 січня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 12808,60 грн., з яких: 4600,69 грн. - заборгованості за кредитом, 5685,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1436,75 грн. - заборгованість по пені та комісії, і штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500 грн. - фіксована частина і 586,12 грн. - процентна складова, яку позивач просить стягнути на користь банку з відповідача, а також стягнути понесені ним судові витрати по справі (а.с.3-5).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області позовні вимоги були задоволені, стягнуто з ОСОБА_3 користь ПАТ КБ «Приватбанк» 11722,48 грн. заборгованості за кредитним договором та 222,94 грн. судового збору. (а.с. 180 - 181).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що форма кредитного договору не відповідає вимогам законодавства, договір є неукладеним та є нікчемним. Вважає, що суд безпідставно не застосував спеціальний строк позовної давності до суми комісії 1436,75 грн., яка є пенею, та не визначив розміру кредиту та відсотків по яким строк позовної давності сплив. Зазначає, що Банком нараховані підвищенні відсотки, що суперечить вимогам законодавства та порушує його права як споживача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення представника Банку ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, шляхом підписання заяви, за умовами якої позичальнику була відкрита сума кредитного ліміту у розмірі 500 грн., який 22 квітня 2011 року був збільшений до 600 грн., 24 травня 2011 року - до 4200 грн., а 30 травня 2011 року - до 4700 грн. Базова відсоткова ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору становила 3 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. 01 вересня 2008 року позичальник отримав кредитну картку «Універсальна» з пільговим періодом 55 днів.

Зі змісту заяви, підписаної позичальником вбачається, що він висловив згоду, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позичальник був ознайомлений і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг, а також Тарифами Банку, які були надані на ознайомлення у письмовому вигляді.

Вказані обставини підтверджуються заявою, Умовами та Правилами надання банківських послуг, випискою по особовому рахунку, довідкою про встановлення кредитного ліміту (5 а 11, 29 41, 116).

Крім того, факт ознайомлення та погодження з умовами договору підтверджується фактичними діями відповідача, оскільки у період з 01 вересня 2008 року по 17 липня 2013 року він користувався платіжною карткою, здійснював за допомогою неї оплату товару, послуг та знімав кошти готівкою, а також 12 грудня 2013 року здійснив останнє часткове погашення заборгованості (а.с. 29 41, зворот а.с. 127).

Пунктом 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що після отримання банком від клієнта документів, а також заяви, банк проводе перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. А у пункті 3.3 цих же Умов передбачено, що підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. (а.с.7)

Згідно п.п. 3.1.1, 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказаний на титульній стороні картки (місяць і рік). Карта діє до останнього календарного дня вказаного місця. По закінченню строку дії картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії).

Після спливу дії картки, яка була видана банком 01 вересня 2008 року, ОСОБА_5 видав відповідачу нові платіжні картки № 091886 зі строком дії до 31 січня 2014 року та № 515033 з строком дії до 30 жовтня 2014 року, що підтверджується випискою наявних у ОСОБА_3 у користуванні карток та випискою з особового рахунку позичальника (а.с.118, 29, 36, 126).

За п. 5.4 Умов і правил вбачається, що строк сплати по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без встановлення мінімального обовязкового платежу, проводиться в наступному порядку: строк сплати процентів по кредиту кожного місяця за попередній місяць, строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту), сплатити винагороду банку.

У зв'язку з тим, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань, передбачених умовами договору, станом на 31 січня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 12808,60 грн., а саме: заборгованість за кредитом у сумі 4600,69 грн., заборгованість за відсотками у сумі 5685,04 грн., заборгованість за комісією у сумі 1436,75 грн., а також штраф відповідно до п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг у сумі 500 грн. - фіксована частина та 586,12 грн. - процентна складова. (а.с.4 - 5).

Заперечуючи проти позову, відповідач просив суд застосувати до даних правовідносин наслідки спливу позовної давності (а.с. 175 176).

Частково задовольняючи позов Банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушені права позивача, при цьому взяв до уваги і ту обставину, що строк позовної давності в один рік, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення штрафних санкцій сплив, тому стягнув на користь Банку заборгованість по кредиту, процентам та комісії.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитися з визначеною судом сумою заборгованості по процентам та висновком суду в частині стягнення з відповідача суми комісії, виходячи з наступного.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, є договори та інші правочини.

За нормами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Встановлено, що відповідачу було зроблено перевипуск картки та надані нові платіжні картки, зокрема, строк дії останньої кредитної картки сплив 01 листопада 2014 року, тим самим відбулася пролонгація договору з продовженням його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, і правовідносини за кредитним договором від 01 вересня 2008 року не припинилися, умови договору виконувалися сторонами договору, позичальник користувався наданими Банком коштами.

Згідно з правовою позицією, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього місяця строку дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Стягуючи заборгованість за процентами у розмірі 5685,04 грн., місцевий суд не взяв до уваги, що частина з них нарахована Банком поза межами строку позовної давності.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом п. 5.4 Правил користування платіжною карткою вбачається, що сплата процентів за користування кредитними коштами повинна відбуватись щомісячними платежами, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом 26 березня 2015 року, при цьому загальна заборгованість за процентами нарахована у період з 15 травня 2011 року по 31 січня 2015 року.

Тому враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що період за який підлягає стягненню заборгованість за процентами становить з 26 березня 2012 року по 26 березня 2015 року.

З розрахунку заборгованості (а.с. 4 5) вбачається, що у зазначений період Банком нараховані проценти (за накопичувальним підсумком) за користування кредитними коштами у розмірі 5554,65 грн. (5685,04 загальна заборгованість за процентами 130,39 грн., що знаходяться за межами строку позовної давності), тому саме ця сума процентів підлягає стягненню з відповідача, а не 5685,04 грн. як визначив суд першої інстанції.

Крім того, за п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязався сплачувати комісію за користування кредитними коштами.

При стягненні суми комісії у розмірі 1436,75 грн. суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що за користування кредитними коштами відповідач сплачував Банку комісії, загальна сума яких становить 603,32 грн. (а.с. 29 41), сплата додаткових комісій кредитним договором не передбачено. Таким чином, доводи апелянта в цій частині підлягають задоволенню, а вказана сума комісії стягненню не підлягає.

Таким чином, на користь Банку підлягає стягненню кредитна заборгованість у розмірі 10155,34 грн., у тому числі 4600,69 грн. заборгованість за кредитом та 5554,65 грн. заборгованість за відсотками.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість за кредитом у розмірі 4600,69 грн. нарахована позивачем у межах трирічного строку позовної давності, оскільки встановлено, що за умовами кредитного договору строк погашення кредиту в повному обсязі становить не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, тобто не пізніше 30 жовтня 2014 року.

З огляду на викладене, не можуть бути підставою для скасування рішення суду твердження апелянта про те, що питання застосування строку позовної давності в частині стягнення тіла кредиту судом належним чином не зясовано.

Доводи апеляційної скарги щодо не укладення кредитного договору є безпідставними, оскільки заява була особисто заповнена та підписана позичальником, з її змісту вбачається, що сторони дійшли згоди з усіх істотних умов, зокрема визначили суму кредитного ліміту, відсоткову ставку, порядок нарахування відсотків, термін дії картки. На момент укладення договору відповідач висловив згоду на його укладення саме в такій формі, про що свідчить його особистий підпис у Заяві позичальника.

Посилання апелянта на нарахуванням Банком підвищених відсотків, що суперечить вимогам законодавства та порушує його права як споживача, не знайшли свого підтвердження, тому не заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року змінити в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 01 вересня 2008 року у розмірі 10155,34 та 222,94 грн. судового збору, а всього 10378,28 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді