Справа № 2-47/11
Номер провадження 4-с/404/10/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді - Павелко І.Л.

з секретарем - Клоченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Крижопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Крижопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, по якій просить зобовязати Крижопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виконати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 345 грн. 04 коп. та врахувати суму, яка повинна бути вирахована відповідачем згідно індексу споживчих цін; зобовязати Крижопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області здійснити виконавчі дії по виконавчому провадженню №50324391, а саме: зробити запити у всі компетентні установи та організації для виявлення майна боржника, отримати від податкової служби актуальні дані про рахунку боржника, накласти арешт на всі рахунки боржника, здійснити вихід за місцезнаходженням боржника для виявлення його майна.

В обґрунтування скарги зазначено, що у Крижопільському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на виконанні перебуває виконавчий лист №2-47/11 від 09.09.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 847 грн. 35 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 643 грн. 44 коп. за проведення авто товарознавчого експертного дослідження, 138 грн. 47 коп. судового збору, 8 грн. 50 коп. вимоги про відшкодування моральної шкоди та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Всього 16 667 грн. 76 коп.

Судове рішення державним виконавцем виконано не було, а саме залишок суми боргу 11 345 грн. 04 коп. та сума, яка повинна бути вирахована відповідачем згідно індексу споживчих цін, стягнуто з божника ОСОБА_2 не було, не розпочато примусове виконання рішення.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник Крижопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні скарги, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.11.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда на виконання рішення суду від 09.09.2011 року, було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 847 грн. 35 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 643 грн. 44 коп. за проведення авто товарознавчого експертного дослідження, 138 грн. 47 коп. судового збору, 8 грн. 50 коп. вимоги про відшкодування моральної шкоди та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Всього 16 667 грн. 76 коп.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Крижопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 26.02.2016 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа.

Згідно відповіді територіального сервісного центру №0544 регіонального сервісного центру у Вінницькій області №584 від 16.06.2016 року, за ОСОБА_2 зареєстрованих транспортних засобів не числиться.

Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Крижопільському районі від 14.04.2016 року за боржником відомості про наявність земельних ділянок у власності чи користуванні відсутня.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 30.06.2016 року, боржник має у приватній власності житловий будинок за адресою: вул. Карла Маркса, 26, с. Гарячківка, Крижопільський район, Вінницька область.

Згідно акту державного виконавця від 27.06.2016 року, за місцем проживання боржника, майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Крижопільського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 30.06.2016 року, виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно постанови за рішенням суду стягнуто частково 800 грн., залишок боргу складає 11 345, 04 грн. Звернути стягнення на житловий будинок за адресою: вул. Карла Маркса, 26, с. Гарячківка, Крижопільський район, Вінницька область не можливо, так як вказаний будинок є єдиним житлом боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло не здійснюється. Іншого майна, на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем не виявлено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній на момент виникнення правовідносин редакції), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії,здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення,зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Посилання скаржника на те, що державним виконавцем не було здійснено виконавчих дій є необґрунтованим, оскільки дослідженням виконавчого провадження встановлено, що в ході виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем були вжиті заходи направлені на розшук майна боржника, а саме: були направлені відповідні запити до Гарячківської сільської ради, Державної сільськогосподарської інспекції у Крижопільському районі, Територіального сервісного центру №0544 та відділу держгеокадастру у Крижопільському районі.

Виконання рішення суду за рахунок житлового будинку не здійснювалось на підставі положень ч. 7 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження". Останньою нормою закону передбачено, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Вимоги скаржника є безпідставними, останнім не надано будь-яких належних та допустимих доказів порушення його прав та свобод.

Як передбачено ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Суд, вважає що державний виконавець Крижопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області діяв в межах своєї компетенції, в порядку та спосіб, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Щодо вимог скарги про зобовязання Крижопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вчинити дії, то суд звертає увагу, що як розяснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

За вказаного, скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Крижопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 293,383,387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Крижопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 345 грн. 04 коп., врахувавши суму згідно індексу споживчих цін та зобовязати Крижопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області звернутись з запитами в компетентні установи для виявлення майна боржника, накласти арешт на рахунки боржника, здійснити вихід за місцезнаходженням боржника для виявлення його майна - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційному суду Кіровоградської області через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко