БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6252/16-ц
провадження № 2/361/494/17
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

13 березня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаряОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Броварська міська рада Київської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання останніх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що на підставі ордеру № 98 від 03.03.1983 року, який виданий виконавчим комітетом Броварської міської ради народних депутатів на імя ОСОБА_4, позивач 24.02.1984 року вселився у квартиру № 4, що розташована у будинку № 2 по вулиці Білодубровна у м. Бровари Київської області. З того часу позивач постійно зареєстрований та проживає у вказаній квартирі. Окрім нього, у квартирі проживали та зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_4 та їх спільний син ОСОБА_5 Однак, у 1990 році ОСОБА_4 повідомила позивачу про те, що з ним проживати не буде, забрала свої речі і сина, та виїхали у невідоме позивачу інше місце проживання. З того часу, відповідачі у квартирі не проживають, не сплачують квартирну плату та комунальні послуги, що покладає на позивача додаткові витрати, які він змушений сплачувати за осіб, які фактично у квартирі не зареєстровані. Перешкод у користуванні житловим приміщенням будь-хто відповідачам не чинить, останні за власним бажанням покинули своє місце реєстрації.

За таких обставин, позивач вважає, що оскільки відповідачі у квартирі не проживають, то мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки їх реєстрація змушує позивача нести додаткові витрати щодо утримання квартири.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги із підстав, викладених у позовній заяві підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала пояснення по суті заявлених позовних вимог та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-ОК № 347301, виданого повторно 09 лютого 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Із матеріалів справи вбачається, що 03 березня 1983 року виконавчим комітетом Броварської міської ради народних депутатів на імя ОСОБА_4 видано ордер № 98 на право зайняття квартири № 4, що розташована у будинку № 2 по вулиці Білодубровна у м. Бровари Київської області (а.с. 4).

Згідно довідки № 598, виданої 20 жовтня 2016 року Комунальним підприємством Броварської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора 4», вбачається, що у квартирі № 4, що розташована у будинку № 2 по вулиці Білодібровна у місті Бровари Київської області зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 5).

Матеріалами справи встановлено, що 30 листопада 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу за № 5, сформованого 23 лютого 2017 року.

Зі змісту актів обстеження житлово-побутових умов, складених 30 червня 2015 року та 30 вересня 2016 року депутатами Броварської міської ради Київської області вбачається, що згідно наданих документів та зі слів сусідів у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Але фактично, вже більше 20-ти років ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у квартирі не проживають. На день складення акту у квартирі проживають ОСОБА_3 та його інша дружина ОСОБА_7, їх спільні діти (а.с. 6-7).

Згідно із відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 17.11.2016 року ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Свідок ОСОБА_8, пояснила, що вона є сусідкою позивача із 1994 року та з того часу колишньої дружини та сина позивача жодного разу у будинку не бачила. Свідок буває у квартирі позивача, в якій проживає лише він, його дружина ОСОБА_7 та їхні діти.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9, який є сусідом позивача, пояснив, що у 1979 році поселився у будинок, в якому живе позивач. Свідку відомо, що позивач проживав у квартирі із своєю дружиною та сином, які є відповідачами. Згодом, позивач із дружиною розійшовся та остання із сином переїхали проживати в інше місце. На даний час позивач проживає у квартирі зі своєю другою дружиною. Відповідачів за адресою: АДРЕСА_2, давно вже не бачив.

За змістом ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідність до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року за № 9 при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

З огляду на викладене, судвважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин відповідачів понад шість місяців у квартирі № 4, будинку № 2, що розташований по вулиці Білодубровна у м. Бровари Київської області.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 209, 224-228 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо, його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Петришин