Провадження № 2/219/253/2017
30 березня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючої судді Чопик О.П.,
при секретарі Чубикало О.А.,
з участю: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Розвитку» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідач та представник відповідача, належним чином повідомлені у відповідності до вимог частини 5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вони не зявились у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1.6 кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,2% від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати.
За п.2.4 кредитного договору, період сплати кредиту, комісії та процентів з 1-го по 10-те числа кожного поточного місяця. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими.
Згідно з п.2.5 кредитного договору повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок, зазначений в п.1.8. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) відповідно до графіку погашення кредиту (додаток №2) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, щомісячної комісії за надання кредитним ресурсів.
Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк враховує позичальнику відсотки в розмірі процентної ставки 15,50% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.
За порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п.6.3 кредитного договору).
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобовязання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13.
Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором станом на 23 березня 2017 року (а.с.137-150). Згідно з вказаним розрахунком, що відповідає виписці по особовому рахунку (а.с.151-156), відповідач виконував умови кредитного договору, сплачуючи щомісяця суму, передбачену графіком погашення кредиту, в розмірі 2 086,85 грн. в період з жовтня 2012 року до листопада 2014 року. У звязку з несплатою до 10-го числа листопада 2014 року 2 086,85 грн., кредит, комісія та проценти, на підставі п.2.4 вважаються простроченими. Відтак відбувається нарахування прострочених відсотків на підставі п.6.1 кредитного договору. Відповідач продовжив сплату кредиту з квітня 2016 року сплачуючи по 2 100 грн. 14 квітня 2016 року, 14 травня 2016 року, 18 червня 2016 року, 12 липня 2016 року, 18 серпня 2016 грн., 17 вересня 2016 року, 18 жовтня 2016 року, 12 листопада 2016 року, 13 грудня 2016 року, 17 січня 2017 року, 16 лютого 2017 року, та 3 200 грн. 16 березня 2017 року.
Тому станом на 22 березня 2017 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 54 076,45 грн., яка включає: поточну заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10 884,71 грн., прострочену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 42 661,63 грн., поточну заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 108,29 грн., прострочену заборгованість зі сплати процентів в розмірі 128,59 грн., прострочену заборгованість за комісією 275,41 грн. та заборгованість за пенею в розмірі 17,82 грн.
Щодо нарахування пені, передбаченої кредитним договором, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м.Світлодарськ Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Згідно з листом Світлодарської міської ради від 26 жовтня 2016 року №399 (а.с.33) ОСОБА_3 зареєстрований у м.Світлодарську з 21 червня 2011 року до цього часу.
Однак суд враховує те, що пеня накопичувальним підсумком нараховувалась позивачеві з 12 січня 2013 року у звязку з несплатою визначеної графіком суми до 10-го числа місяця. Пеня у розмірі 17,82 грн. відповідачеві нарахована 15 січня 2013 року, тобто до строку, передбаченого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.526, 629, 1048, 1054 ЦК України, суд
позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Розвитку» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.П.Чопик