АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1792/17 Справа № 205/5348/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: - Григор»євої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року по справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.01.2014 р. між сторонами укладено договір про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № а01.

10.09.2008 р. позивачем було опломбовано та допущено в експлуатацію лічильник холодної води, встановлений у будинку відповідача, про що складено відповідний акт, копія якого вручена позивачу .

Відповідно до вказаного акту, вищевказаний лічильник холодної води допущений в експлуатацію на період з 10.09.2008 р. до 27.06.2011 р.

Наступна повірка лічильника була здійснена лише 15.08.2013 р., у звязку з чим відповідно до ОСОБА_1 допуску в експлуатацію квартирного лічильника води вищевказаний лічильник був опломбований та допущений в експлуатацію на період з 27.08.2013р. до 15.08.2016р.

У звязку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість станом на 01.07.2016р в розмірі 2522,70 грн..

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради заборгованість з оплати послуг водопостачання та водовідведення станом на 01.07.2016р. у розмірі 2446,46 грн. (дві тисячі чотириста сорок шість гривень 46 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити по справі нове яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, та є споживачем послуг з холодного водопостачання, які надаються за вказаною адресою КП «Дніпроводоканал» ДМР, про що свідчить відкриття на ім'я позивача особового рахунку № а01 та здійснення нею періодичної оплати за водопостачання. Крім того, 27.01.2014р. між КП «Дніпроводоканал» ДМР та ОСОБА_5 укладено договір про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № а01.

10.09.2008р. позивачем було опломбовано та допущено в експлуатацію лічильник холодної води, встановлений у будинку відповідача, про що складено відповідний акт, копія якого вручена позивачу (а.с. 39). Як вбачається з вказаного акту, вищевказаний лічильник холодної води допущений в експлуатацію на період з 10.09.2008р. до 27.06.2011р.

Водночас, наступна повірка лічильника була здійснена лише 15.08.2013р., у звязку з чим відповідно до ОСОБА_1 допуску в експлуатацію квартирного лічильника води вищевказаний лічильник був опломбований та допущений в експлуатацію на період з 27.08.2013р. до 15.08.2016р.

У звязку з нездійсненням своєчасної повірки вищевказаного лічильника КП «Дніпроводоканал» ДМР у період з квітня по серпень 2013 року здійснювало нарахування відповідачу плати за водопостачання згідно з діючими нормативами споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб та поливної площі прибудинкової території, а не згідно з показаннями лічильника, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем ОСОБА_6 звіряння від 06.12.2016р. станом на 01.07.2016р. становить 2446,46 грн.

Підстави виникнення спірної заборгованості сторонами не заперечуються.

Відповідно до п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуг споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 1 сі. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються па: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо - та електропостачання. централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території, (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкові території. санітарно-технічне обслуговування, обслуговування

внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків ( балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо): 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж. їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач мас право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов»язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ. Підприємства. організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Відповідно до п. 15 Правил № 630 засоби обліку воли і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

За таких обставин, суд першої інстанції, вірно зазначив, що засобом обліку води, показники якого зобовязані враховувати виконавець та споживач при справлянні плати за водопостачання, у розумінні Правил №630 є засіб обліку, який своєчасно пройшов періодичну повірку та допущений до експлуатації у відповідний період.

Районним судом встановлено, що у період з 28.06.2011р. по 15.08.2013 року лічильник холодної води не був допущений в експлуатацію, оскільки своєчасно не пройшов періодичну повірку, з урахуванням чого у позивача був відсутній обовязок враховувати показання такого лічильника при розрахунку оплати за водопостачання у спірний період протягом квітня - серпня 2013 року.

Посилання апелянта на те. що суд першої інстанції дійшов невірного висновку, щодо укладення договору з виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є хибною оскільки суд першої інстанції визначив, що «КП«Дніпроводоканал» ДМР як виконавець послуг з водопостачання та водовідведення контролює міжповіркові інтервали та інформує споживача про необхідність виконання періодичної повірки лічильника. Споживач, якщо ним не укладений договір з виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, самостійно виконує періодичну повірку та оплачує за виконані роботи спеціалізованим атестованими організаціям та підприємствам.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: