Справа № 742/3741/16-ц Провадження № 22-ц/795/587/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Коротка А. О. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П.
при секретарі:Халимон Т.Ю.
за участю:представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_7, про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.01.2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_7, про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим. Доводи апеляційної скарги вказують, що при вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції не взяв до уваги положення ч.5 статті 261, ч.1, ч.3 статті 1281 ЦК України. ПАТ КБ ''ПриватБанк" зазначає, що судом першої інстанції не спростовано тих обставин, що між банком та ОСОБА_8 існували правовідносини за договором від 21.10.2013 року про відкриття і обслуговування банківського рахунку, і таким чином, станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком становить 7 530 грн. 89 коп.

В судове засідання апеляційного суду представник позивача, відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.126,127,128), не з'явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 308 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та фактичним обставинам справи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 21.10.2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк ''ПриватБанк'' та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №б/н, за яким вона отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. ОСОБА_8 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.7- 42).

Як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_8 за вказаним кредитним договором, станом на 21.08.2016 року її заборгованість перед банком становила 7530,89 грн., з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: тіло кредиту - 9565,79 грн., нараховано процентів за користування кредитом - 328,46 грн., з них 2363,36 грн. - внесено коштів на погашення заборгованості (а.с.5-6).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 14.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області (а.с.46), ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідок відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради Чернігівської області від 07.12.2016 року (а.с.69,70), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

З претензії кредитора в порядку статті 1281 ЦК України від 30.01.2016 року (а.с.52) вбачається, що ПАТ КБ ''ПриватБанк'' зверталось до Прилуцької районної державної нотаріальної контори з вимогою про надання інформації відносно того, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, а також надання інформації щодо спадкоємців померлої. Позивачем 17.07.2016 року були направлені відповідні листи- претензії ОСОБА_5 та ОСОБА_7, в яких сповіщалось про необхідність погашення відповідачами, як спадкоємцями померлої, існуючої заборгованості перед банком (а.с.56-59).

Як вбачається з довідки №36/01-16 від 13.01.2017 року Прилуцької міської державної нотаріальної контори (а.с. 96), після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №106/2016 за претензією кредитора ПАТ КБ ''ПриватБанк'', яка надійшла 01.03.2016 року; інші спадкоємці до державної нотаріальної контори не звертались; свідоцтва про право на спадщину не видавались; інформація про зареєстроване майно за ОСОБА_8 відсутня.

Відповідно до листа №3902/01-16 від 28.12.2016 року Прилуцької міської державної нотаріальної контори та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46343940, Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №106/2016 після смерті ОСОБА_8 за претензією кредитора ПАТ КБ ''ПриватБанк'', яка надійшла 01.03.2016 року; ; інші спадкоємці до державної нотаріальної контори не звертались; свідоцтва про право на спадщину не видавались; (а.с.86-87).

Провівши правовий аналіз приписів статей: 526, 530, 1054, 1216, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України у оскаржуваному рішенні та прийнявши до уваги фактичні обставини вказаної справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог заявленого позову. Зокрема, судом першої інстанції вказано у оскаржуваному рішенні, що відповідно до вищезазначених приписів норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, спадкоємці боржника зобов'язані задовольняти вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду даної справи, і вказані обставини підтверджені її матеріалами, спадкоємці ОСОБА_8 до державної нотаріальної контори не звертались; свідоцтва про право на спадщину не видавались; інформація про зареєстроване майно за ОСОБА_8 відсутня. Таким чином, за даних обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та вірного по суті висновку про відсутність у відповідачів обов'язку задовольнити вимоги кредитора за договором №б/н від 21.10.2013 року, укладеному між ПАТ КБ ''ПриватБанк ''та ОСОБА_8, і як наслідок, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо відсутності відповідних правових підстав для задоволення вимог заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та фактичним обставинам справи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову узгоджується з фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято до уваги при вирішенні даного спору по суті статтю 1281 ЦК України, яка регулює пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, є необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для скасування вірного по суті оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Оскільки в ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджені її матеріалами, що спадкоємці ОСОБА_8 до державної нотаріальної контори не звертались; свідоцтва про право на спадщину не видавались; інформація про зареєстроване майно за ОСОБА_8 відсутня. Відповідно до приписів ч.1 статті 1282 ЦК України, яка регламентує обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи та норм матеріального права, правовий аналіз яких суд першої інстанції провів у оскаржуваному рішенні, суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Оскільки, всупереч приписам статті 60 ЦПК України, яка регламентує обов'язки доказування і подання доказів, позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів, в розумінні статей: 58, 59 ЦПК України, щодо спростування встановлених судом обставин та щодо спростування висновків суду першої інстанції. Відповідно до ч.1, ч.4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: