Справа №478/2432/16-ц 04.04.2017 04.04.2017 04.04.2017
Провадження №22-ц/784/341/17
Справа №478/2432/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Сябренко І.П.
Провадження № 22ц-784/341/17 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

04 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Бондаренко Т.З.,

із секретарем Богуславською О.М.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2,

- прокурора Цвікілевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Казанківської районної державної адміністрації, управління Державної казначейської служби України у Казанківському районі Миколаївської області про стягнення коштів.

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Казанківської районної державної адміністрації, управління Державної казначейської служби України у Казанківському районі Миколаївської області про стягнення коштів.

Позивачка зазначала, що 13 серпня 2001 року померла її тітка ОСОБА_3, яка за життя набула право на земельну частку (пай) площею 10,27 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2015 року їй визначено додатковий строк для прийняття спадщини, а 26 грудня 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом за яким успадкувала право на вказану земельну частку (пай). В подальшому відділом Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області вище вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер.

Під час оформлення документів на право власності на земельну ділянку їй стало відомо, що починаючи з 08 грудня 2009 року Казанківська РДА передала в користування ПП «Агротех» зазначену земельну ділянку, а підприємство в свою чергу перераховувала в бюджет протягом 2013 -2015 років орендну плату за користування землею.

Посилаючись на те, що Казанківська РДА набула гроші без достатніх правових підстав, спадщина відумерлою не визнавалася, позивачка просила на підставі ст. 1214 ЦК України стягнути із Казанківської РДА 39 000 грн. доходу від безпідставно набутого майна шляхом проведення стягнень з рахунків Управління Державної казначейської служби України у Казанківському районі.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі рішення Казанківської РДА від 10 грудня 1996 року № 444-р отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Кірова Казанківського району Миколаївської області, розміром 10.27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Сертифікат було зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 225 від 18 грудня 1998 року (а.с. 12).

13 серпня 2001 року ОСОБА_3 померла.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що померла 13 серпня 2001 року ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_4, який помер 27 грудня 2003 року.

Наступним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3

27 серпня 2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області ухвалив рішення, яким визначив ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 грудня 2015 року, виданого державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 є спадкоємцем майна своєї матері ОСОБА_5 та отримала в спадщину право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективному сільськогосподарському підприємстві КСП ім.. Кірова с. Михайлівка Казанківського району Миколаївської області, розміром 10,27 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до сертифікату на земельну частку (пай) Казанківською районною державною адміністрацією 28 грудня 2015 року внесено зміни про те, що право на цю земельну частку (пай) передано ОСОБА_2

04 квітня 2016 року позивачка зареєструвала свої права як власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

08 грудня 2009 року між Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області та ПП «Агротех» зареєстрований договір оренди землі сільськогосподарського призначення строком на 10 років на території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, загальною площею 18,99 га, у тому числі 19,99 га рілля.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка послалася на те, що Казанківська РДА не мала права на укладання договору та розпорядження спірною земельною ділянкою, оскільки земельна ділянка належала померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) , увійшла до складу спадщини, яка відумерлою не визнавалась.

Так, у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Тобто земельними ділянками, право на які належить громадянам, які в свою чергу його ще не реалізували (не виділили їх в натурі та не одержали на них державних актів), можуть розпоряджатись районні державні адміністрацій шляхом укладення відповідних договорів оренди.

Як видно із сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на імя ОСОБА_3, у ньому зазначено про право позивачки на земельну частку (пай) у розмірі 10,27 в умовних кадастрових гектарах без зазначення конкретного місця розташування земельної ділянки.

Отже, земельний сертифікат - це документ, що засвідчує право позивача на земельну частку й містить відомості про її вартість та розмір в умовних гектарах і не підтверджує право позивача на конкретну земельну ділянку.

Згідно з повідомленням Казанківської районної державної адміністрації від 17 жовтня 2016 року в оренду ПП «Агротех» були передані земельні ділянки, які віднесені до категорії нерозподілених (невитребуваних паїв) до оформлення на них права власності.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Пунктом 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

З огляду на те, що спірна земельна ділянка на час передачі її в оренду ПП «Агротех» відносилася до категорії нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок, Казанківська РДА правомірно нею розпорядилася, передавши в оренду вказаному підприємству.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин частини 2 статті 1214 ЦК України .

Наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :