Справа № 466/8461/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Степанюк Н.В.

позивача ОСОБА_11

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_4

представника третьої особи ШРА Цибрух Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_11 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб-Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Балатон-409», ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання права власності на реконструйоване приміщення в мезоніні будинку,-

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_11, з участю третіх осіб - ЛКП «Балатон - 409», Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7, органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні спільною власністю шляхом демонтажу самочинно влаштованого у квартирі санвузла.

До початку розгляду справи по суті, відповідач ОСОБА_11 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, з участю третіх осіб - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Балатон - 409» про визнання права власності на перепланований мезонін, який в подальшому 21.06.2016р.уточнив (Т. 1 а.с. 186-190) та остаточно просив суд ухвалити рішення, яким визнати право власності за ОСОБА_11 на реконструйоване приміщення під санітарний вузол в мезоніні будинку АДРЕСА_1, площею 5,2 кв.м.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 березня 2016 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_11, з участю третіх осіб - ЛКП «Балатон - 409», Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7, 2002 року народження, органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні спільною власністю шляхом демонтажу самочинно влаштованого у квартирі санвузла та зустрічний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Балатон - 409» про визнання права власності на перепланований мезонін в частині первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_11, з участю третіх осіб - ЛКП «Балатон - 409», Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7, 2002 року народження, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні спільною власністю шляхом демонтажу самочинно влаштованого у квартирі санвузла - залишено без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що ОСОБА_11 є законним власником квартири №6, яка розташована в мезоніні будинку, тобто 1/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_11 на підставі Договору дарування 1/10 частини будинку від 08 липня 2004 року та на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, та із своєю сім'єю (із дружиною та двома малолітніми дітьми) проживає у даній квартирі, яка знаходиться у приміщенні мезоніну (мансарди) вищевказаного житлового будинку.

Зазначає, що неповнолітні діти ОСОБА_11 відвідують дошкільний навчальний заклад №171 та середню загальноосвітню школу №78, які розташовані в м Львові про що засвідчують довідки від 18.05.2015 №258 та від 19.05.2015 №44, яким не є під силу, як і ОСОБА_11, а також і дружині відвідувати цілодобово та на протязі цілого року для справляння щоденних природніх потреб у вигрібну яму із хиткою вбиральнею на території подвір'я, у яку можна впасти та позбавити себе життя.

У зв'язку з необхідністю проведення аварійного ремонту для утримання квартири та будинку в належному стані, ремонту даху, а також у зв'язку з тим, що сім'я збільшилася, тому для покращення санітарних вигод ОСОБА_11 вимушений був звернутися за технічними висновками про стан конструкції житлового будинку квартири №6, до Державного науково - дослідного та проектно - вишукувального інституту «НДІПРОЕКТ РЕКОНСТРУКЦІЯ», і тому отримавши висновок експерта, ОСОБА_11 зробив перепланування мезоніну встановив санвузол на існуючу та узаконену каналізацію згідно проектної документації. Роботи з добудови та поліпшення технічного стану будинку №7 ОСОБА_11 розпочав уже давно, а саме з середини серпня 2004 року, і до ОСОБА_11 ОСОБА_2, та інші мешканці даного будинку за такий довготривалий час щодо проведення ремонтних робіт жодних претензій не мали, що підтверджуються зібраними письмовими заявами мешканців даного буднику щодо перепланування та встановлення санвузла у квартирі №6, яка розташована в мезоніні будинку.

Так, як будівництво виконувалось ОСОБА_11 з середини серпня 2004 року до 01.01.2010, через брак коштів не були у встановленому порядку виготовлені проектуючі документи та дозволи.

Станом на 15.07.2014 були затверджені «Технічні висновки про стан конструкцій житлового будинку та квартири № 6, після здійснення перепланування на АДРЕСА_1» Державного науково - дослідного та проектно - вишукувального інституту «НДІПРОЕКТ РЕКОНСТРУКЦІЯ» із висновком експерта ОСОБА_13 за реєстраційним №509 від 15.07.2014, в якому одним із пунктів чітко зазначено: «квартира №6 - однокімнатна без санітарних вигод, загальною площею 23,80 м.кв., розташована в мезоніні будинку. Існуюче планування квартири не відповідає будівельним нормам, відсутні санітарні вигоди. Для покращення умов проживання мешканцями квартири здійснено перепланування з влаштуванням санітарних вигод та комірки 3,80 кв.м.

З часу дарування ОСОБА_11 квартири, яка розташована в мезоніні будинку №7, ОСОБА_2, яка проживає поверхом нижче під територією санвузла в приміщенні мезоніну, на пропозицію ОСОБА_11 у минулому категорично відмовилася від спільного проведення ремонту каналізації та покрівлі даху мезоніну, який протікав, та які перебували в аварійному стані, тому ОСОБА_11 довелося понести витрати та власними зусиллями провести ремонт каналізації та покрівлі.

Також, зазначає, що між ОСОБА_11 та ЛКП «Балатон - 409» не існує жодних усних чи письмових домовленостей щодо надання останнім ОСОБА_11 будь-яких послуг, жодних договірних відносин між ОСОБА_11 та ЛКП «Балатон - 409» про надання послуг не існує, ОСОБА_11 ніколи не потребував та не звертався до ЛКП «Балатон - 409», а тому саме від середини серпня 2004 року, коли ОСОБА_11 розпочав вперше ремонтні роботи, по ремонту покрівлі мезоніну та каналізації, що підтверджується фотознімками, які долучаються до справи, за власні кошти, де ОСОБА_2 до 01.01.2010 не заперечувала у проведенні аварійно - ремонтних робіт, фактично надаючи дозвіл на проведення аварійно-ремонтних робіт, і не виявляла бажання самостійно проводити аварійні відновлювальні роботи, та зовсім не перешкоджала у діях ОСОБА_11, а тільки тоді коли ОСОБА_11 реконструював приміщення під санітарний вузол в мезоніні, ОСОБА_2 тоді виявила бажання усунути перешкоди у користуванні нібито її спільною власністю, яка жодними доказами не підтверджена.

Всі ці вищезазначені аварійні пошкодження відбулися саме внаслідок недбалою та не вжиття заходів ОСОБА_2 для збереження майна мешканців будинку, та через негативне ставлення нею до нерухомого майна, а саме будинку №7.

Окрім цього, як зазначає ОСОБА_11, що згідно договору дарування 1/10 частини будинку від 08 липня 2004 року, ОСОБА_11 прийняв у дар цегляний мезонін, а згідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1, у плані мезоніну (мансарди) будинку чітко зазначена тільки ОСОБА_11 площа, де ОСОБА_11 проживає із своєю сім'єю, і згідно технічного плану третій поверх, це колишнє горище, а зараз приміщенні мезоніну (мансарди).

Також, при проведенні ОСОБА_11 дій по благоустрою, щодо покращення життєво необхідних санітарних вигод для сім'ї із установкою санвузла на існуючу узаконену каналізацію, яка проходить через приміщення санвузла, а тому при наявності технічного висновку експерта про відсутність санітарних вигод для покращення умов проживання здійснено перепланування згідно із висновком експерта від 15.07.2014 з влаштуванням санвузла в приміщенні мезоніну квартири №6.

Вважає, що дії ОСОБА_2 свідчать про те, що вона, навмисно бажає завдати шкоди ОСОБА_11 та його сім'ї, залишаючи сім'ю ОСОБА_11 без життєво необхідних санітарних вигод для їх сімейних щоденних життєвих потреб, яких сама собі не покращує, і ОСОБА_11 не надає такої можливості. Тому з метою захисту своїх прав позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_11 та представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просили позовну заяву з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 21.06.2016 задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечили в повному обсязі, вважаючи такий безпідставним та просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 відмовити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 та представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечили в повному обсязі, вважаючи такий безпідставним та просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Цибрух Я.В. заперечив в повному обсязі, вважаючи такий безпідставним та просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи ЛКП «Балатон - 409» в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Треті особи ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. На адресу суду поступило клопотання та пояснення третіх осіб, в якій просять розгляд справи проводити за їхньої відсутності. Повністю підтримують зустрічний позов ОСОБА_11 та просять суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Третя особа ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, третіх осіб, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи та права і обов'язки сторін, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог і необхідності відмови у їх задоволенні виходячи з нижче наведених підстав та мотивів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

У відповідності до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11 є законним власником квартири №6, яка розташована в мезоніні будинку, тобто 1/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_11 на підставі Договору дарування 1/10 частини будинку від 08 липня 2004 року та на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, та із своєю сім'єю (із дружиною та двома малолітніми дітьми) проживає у даній квартирі.

У зв'язку з необхідністю проведення аварійного ремонту для утримання квартири та будинку в належному стані, ремонту даху, а також у зв'язку з тим, що сім'я збільшилася, тому для покращення санітарних вигод ОСОБА_11 звернутився за технічними висновками про стан конструкції житлового будинку квартири №6, до Державного науково - дослідного та проектно - вишукувального інституту «НДІПРОЕКТ РЕКОНСТРУКЦІЯ», і тому отримавши висновок експерта, зробити перепланування мезоніну встановив санвузол на існуючу каналізацію згідно проектної документації.

Згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР від 26.04.1984 №189 «Про порядок обстеження стану житлових будинків з метою встановлення їх відповідність санітарним та технічним нормам та визнання житлових будинків і жилих приміщень непридатними для проживання» встановлено порядок та процедуру ухвалення органами місцевого самоврядування або їх виконавчими органами рішень про аварійність житлових будинків або їх окремих частин (дахів, горищ, технічним конструкцій тощо).

Рішення про аварійність житлового будинку чи окремої частини будинку приймається департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що оформляється відповідним наказом.

Технічний висновок експерта ДП «НДІПРОЕКТ РЕКОНСТРУКЦІЯ» від 17 липня 2014 року не може бути належним доказом у справі, адже аварійність окремих частин житлових будинків встановлюється виключно рішеннями органів місцевого самоврядування або їх виконавчих органів.

Крім того, у згаданому позивачем технічному висновку про аварійність даху чи інших частин будинку, в якому проживає ОСОБА_11, не вказано ні слова.

Позивач ОСОБА_11 також стверджує, що єдиним власником мезоніну виступає саме він, в той час як доказів з даного приводу у справі немає.

Як встановлено в судовому засіданні, що у власності позивача ОСОБА_11 перебуває виключно кухня та одна житлова кімната, які розміщені у мансарді (мезоніні) житлового будинку АДРЕСА_1, проте вихід на мансарду, сходова клітка перебувають у спільній сумісній власності та користуванні усіх власників житлового будинку.

Тому твердження позивача про те, що нібито ним проведено виключно перепланування власної квартири із встановленням санвузла на мансарді будинку не відповідають дійсності, адже крім перепланування квартири відбулося самовільне захоплення складових частин мезоніну, які перебувають у спільній власності проживаючих в будинку мешканців - співвласників).

Самовільне перепланування позивачем своєї квартири із захопленням частини мезоніну та самовільне встановлення каналізаційної труби відбулося без згоди співвласників будинку.

Представлений позивачем проект на відповідність будівельним нормам вже фактично проведеного перепланування квартири не погоджений у встановленому порядку на відповідність санітарним вимогам та не може виправдовувати самовільні дії позивача.

Приміщення загального користування, технічні конструкції у дво- або більше квартирних житлових будинках перебувають у спільній власності усіх власників квартир будинку згідно (ст. 382 ЦК України). Факт перебування у спільній сумісній власності таких приміщень та конструкцій визначається законом і не потребує окремого виготовлення документів про спільну сумісну власність на них.

Позивач звернувся з позовом про визнання права власності на окремий об»ект , розміщений в будинку, що виключає задоволення позову в тій частині, оскільки правовстановлюючого документу на право власності на санвузел відповідно до вимог чинного законодавства не видається.

Окрім того, позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, однак відповідач в тій частині не порушила права позивача, оскільки не уповноважена вирішувати питання закріплення права власності.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_11 є необґрунтованими, надуманими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3,4,8,10,11,15,60,169,88,209,212-216,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб-Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП»Балатон-409» , ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання права власності за ОСОБА_11 на реконструйоване приміщення під санітарний вузол в мезоніні будинку АДРЕСА_1, площею 5,2 кв.м. -відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова