Справа № 144/1505/16-ц
Провадження № 2/144/168/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Бербець І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

установив :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Вказала, що відповідач проживає окремо від дитини. Син проживає разом з нею, однак, відповідач добровільно на його утримання коштів не надає, не бажає домовитись про його участь в утриманні дитини.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання тричі(09 грудня та 27 грудня 2016 року, 30 січня 2017 року) не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, заперечень проти позову не подав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача не надходила заява про розгляд справи у його відсутність. Судові повістки надсилались поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця проживання відповідача ОСОБА_2В ., зареєстрованого у встановленому порядку, поштові відправлення повернули до суду з відміткою про те, що за зазначеною адресою він не проживає, на підставі ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено відповідачеві належним чином.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2010 року народився ОСОБА_3, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач(а.с.5).

Відповідно довідки виконавчого комітету Веселівської сільської ради Теплицького району за №345 від 03 листопада 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з позивачем ОСОБА_1І.(а.с.9).

Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст..182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на неповнолітню дитину підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що позивач працює, відповідач має постійний дохід у вигляді грошового забезпечення, перебуваючи на військовій службі за контрактом(а.с.6-8), неповнолітня дитина перебуває на обліку в лікаря-окуліста та потребує лікування(а.с.27), та приймаючи до уваги те, що відповідач письмових заперечень проти позову не подав, визначає розмір аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку(доходу) відповідача, але не менше мінімального розміру аліментів.

Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3,10,15,60,88,209,213,215 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН

- 2 -

НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки від заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 листопада 2016 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Розяснити сторонам, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ