АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Панченко М.М.

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СІНТО», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНТО-94» про стягнення кредитної заборгованості,

Справа №756/15312/15-ц
Апеляційне провадження: №22-ц/796/2188/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

у листопаді 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з позичальника ТОВ «Торговий дім «СІНТО» заборгованість за договором про надання овердрафту №103.44887/FW113.502 від 16 вересня 2014р. у розмірі 287 711 грн. 87 коп., стягнення з поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТОВ «СІНТО-94», як солідарних з ТОВ «Торговий дім «СІНТО» боржників, заборгованість за договором про надання овердрафту №103.44887/FW113.502 від 16 вересня 2014р. у розмірі 287 711 грн. 87 коп. з кожного; стягнення з позичальника ТОВ «Торговий дім «СІНТО» заборгованість за договором про надання траншу №103.44532/FW113.502 від 23 травня 2014р. у розмірі 83 423 грн. 71 коп., стягнення з поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТОВ «СІНТО-94», як солідарних з ТОВ «Торговий дім «СІНТО» боржників, заборгованість за договором про надання траншу №103.44532/FW113.502 від 23 травня 2014р. у розмірі 83 423 грн. 71 коп. з кожного.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 29 серпня 2011 р. з відповідачем ТОВ «Торговий дім «СІНТО» було укладено рамкову угоду № FW113.502, за умовами якої було здійснено кредитування на підставі кредитних договорів:

- договору про надання овердрафту №103.44887/FW113.502 від 16 вересня 2014р., згідно якого ТОВ «Торговий дім «СІНТО» було надано кредит у сумі 240 000грн., за процентною ставкою 24,00 % річних, яка пізніше була збільшена до 24,71% річних , на строк 24 місяці.

В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Торговий дім «СІНТО» за кредитним договором 29 серпня 2011р. були укладені окремі договори поруки з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ТОВ «СІНТО-94».

Позивач стверджував, що позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка складається з заборгованості за капіталом 239 927грн. 09коп., процентами 13 495грн. 17коп., процентами за неправомірне користування кредитом 10 166грн. 12коп. та пені 24 123грн. 49коп., а всього 287 711грн. 87коп.

Крім того, позивач посилався на те, що 23 травня 2014 року уклав з ТОВ «Торговий

- 2 -

дім «СІНТО» договір про надання траншу №103.44532/FW113.502, згідно якого позичальнику був наданий кредит у сумі 250 000грн., з процентною ставкою 21,00 % річних, яка пізніше була збільшена до 23,19 % річних, на строк 12 місяців.

В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Торговий дім «СІНТО» за вказаним кредитним договором 29 серпня 2011р. були укладені окремі договори поруки з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ТОВ «СІНТО-94».

Позивач стверджував, що позичальник не виконував умови договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість, що дорівнює розміру заборгованості за капіталом 75 864грн. 44коп., процентами 3 916грн., процентами за неправомірне користування кредитом 1 272грн. 17коп. та пені 2 371грн. 10коп., а всього 83 423грн. 71коп.

Позивач посилався на те, що за умовами кредитних договорів має право на вимогу про дострокове повернення кредиту, у зв'язку із чим надіслав ТОВ «Торговий дім «СІНТО» вимогу про повне дострокове погашення кредиту, яка була отримана відповідачем і за умовами п.8.4.договорів позичальник зобов'язаний був достроково погасити кредит протягом п'яти банківських днів з дня відправлення вимоги, проте відповідач не виконав вимогу і взяті на себе зобов'язання.

У зв'язку з виникненням заборгованості ТОВ «Торговий дім «СІНТО» банк звертався до поручителів з вимогою про виконання зобов'язань відповідно до умов договорів поруки, проте вимоги не були виконані і погашення на підставі договорів поруки не відбулося.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ТОВ «Торговий дім «СІНТО», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТОВ «СІНТО-94» на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за договором про надання овердрафту №№103.44887/FW113.502 від 16 вересня 2014р. в розмірі 287 711грн. 87коп., яка складається: з боргу по капіталу - 239 927грн. 09коп., боргу по процентах 13 495грн. 17коп., боргу по процентах за неправомірне користування кредитом 10 166грн. 12коп., пені 24 123грн. 49коп. Стягнуто солідарно з ТОВ «Торговий дім «СІНТО», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТОВ «СІНТО-94» на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за договором про надання траншу №103.44532/FW113.502 від 23 травня 2014р. в розмірі 83 423грн. 71 коп., яка складається з: боргу по капіталу 75 864грн. 44коп., боргу по процентах 3 916грн. 00коп., боргу по процентах за неправомірне користування кредитом 1 272грн. 17коп., пеня 2 371грн. 10коп. та вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач посилається на неповне з'ясування судом всіх фактичних обставин справи, зокрема, чи в межах шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобов'язання пред'явлено вимогу до поручителів, що є підставою для застосування ч.4 ст. 559 ЦК України.

Також відповідач посилається на порушення судом правил підвідомчості, оскільки суд вирішив справу, сторонами в якій є юридичні особи, і яка має розглядатись в порядку господарського судочинства.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги за адресою, зазначеною ним у апеляційній скарзі, тричі у судове зсідання не з'явився, судові повідомлення не отримував, хоча був обізнаний про відкриття апеляційного провадження, так як 17 лютого 2017р. направив суду заяву про перенесення судового розгляду, тому колегія суддів вважає поведінку відповідача недобросовісною і, враховуючи визначені законом строки розгляду справи апеляційним судом, можливим розглянути справу у його відсутність.

Інші учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги за адресами, зазначеними у апеляційній скарзі, тричі у

- 3 -

судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, тому відповідно до ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 29 серпня 2011р. між ТОВ «Торговий дім «СІНТО» та ПАТ «ПроКредит Банк» була укладена рамкова угода № FW113.502, за умовами якої банк взяв на себе обов'язок здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов'язався належно виконати всі умови, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань.

Пунктом 2.2. рамкової угоди сторони визначили ліміт суми кредитування в 1 600 000грн., строк 120 місяців та максимальний розмір процентів - 40% річних.

23 травня 2014р. між ТОВ «Торговий дім «СІНТО», від імені якого діяв ОСОБА_1, та ПАТ «ПроКредит Банк» укладений договір про надання траншу № 105.44532/ FW113.502, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 250 000грн. строком на 12 місяців та сплатою 21% річних.

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання траншу (графік погашення кредиту та сплати процентів) позичальник зобов'язався погашати кредит щомісячними платежами до 23 числа кожного місяця.

З 23 листопада 2014р. розмір процентної ставки був збільшений до 22,39% річних, а 20 лютого 2015р. та 15 травня 2015р. сторони погоджували новий графік повернення кредиту та сплати процентів, відповідно до яких кредит підлягав поверненню 25 квітня 2016р.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 23 листопада 2015р. заборгованість становить: за капіталом 75 864грн. 44коп., процентами 3 916грн., процентами за неправомірне користування кредитом 1 272грн. 17коп. та пені 2 371грн. 10коп., а всього 83 423грн. 71коп.

16 вересня 2014р. між ТОВ «Торговий дім СІНТО», від імені якого діяв ОСОБА_1, та ПАТ «ПроКредит Банк» укладений договір про надання овердрафту № 103.44887/ FW113.502, за умовами якого банк надав кредит у сумі 240 000грн. на строк до 16 вересня 2016р. та сплатою 24% річних. Також сторони погодили, що через кожні 6 місяців, починаючи з дати видачі кредиту та до моменту його повного погашення, розмір процентів за користування кредитом змінюється і встановлюється за погодженою сторонами формулою.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 23 листопада 2015р. заборгованість становить 287 711грн. 87коп та складається із заборгованості за капіталом 239 927грн. 09коп., процентами 13 495грн. 17коп., процентами за неправомірне користування кредитом 10 166грн. 12коп. та пені 24 123грн. 49коп.

Положеннями п.10.2. кредитних договорів визначено, що у випадку прострочення встановлених договором строків погашення грошових зобов'язань позичальник сплачує кредитору штрафну пеню у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 (п'ятнадцять) гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості.

Умовами п.8.2.1 укладених кредитних договорів передбачено право кредитора вимагати дострокового погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобов'язань за цим договором тривалістю більш ніж 3 банківські дні, а умовами п.8.6. та п. 8.7. передбачено обов'язок позичальника при прострочені погашення грошових зобов'язань за цим договором тривалістю більш ніж 30 календарних днів повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи кредитор пред'явив йому вимогу, якщо інше не буде погоджено з Кредитором. При цьому кредитор вправі самостійно та без повідомлення позичальника

- 4 -

приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення.

14 серпня 2015р. банк направив ТОВ «Торговий дім СІНТО» вимоги про дострокове повернення кредиту за договорами траншу та овердрафту, яка виконана не була.

29 серпня 2011р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТОВ «Сінто-94» укладені окремі договори поруки, за якими поручителі поручилися перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника як солідарні боржники разом із позичальником, які виникають з Рамкової угоди від 29 серпня 2011р.

Пунктом 2.2. договорів поруки сторони визначили ліміт суми кредитування - 1 600 000грн., строк кредитування до 29 серпня 2021р. та максимальний розмір процентів - 40% річних.

Відповідно до пункту 2.3. договорів поруки сторони визначили, що порука у повному обсязі поширюється на зобов'язання позичальника із врахуванням усіх кредитних договорів, а також змін та/або доповнень до кредитних договорів.

14 серпня 2015р. на адресу ОСОБА_1 направлені вимоги про виконання зобов'язань за договором поруки, які виконані не були.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитними договорами, у зв'язку із чим виникла заборгованість та право банку на вимогу про дострокове повернення кредитної заборгованості, а поручителі мають солідарний обов'язок із позичальником з приводу повернення кредитної заборгованості.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

Частинами першою і другою статті 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статей 1, 12 ГПК України господарському суду підвідомчі справи між юридичними особами у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду із позовом до ТОВ «Торговий дім «СІНТО», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТОВ «СІНТО-94» про стягнення кредитної заборгованості.

Згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Розгляд справ між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду.

Вирішуючи позовні вимоги юридичної особи - банку до юридичних осіб - боржника та поручителя, а також фізичних осіб - поручителів, які виникли з окремих договорів кредиту, поруки та можуть бути самостійними й окремими предметами позову, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, безпідставно прийняв до провадження справу у спорі, що виник між юридичними особами і підлягав розгляду в порядку господарського судочинства, та розглянули його разом з вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про порушення судом правил

- 5 -

підвідомчі при розгляді даної справи є правомірними, тому рішення суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ «ПроКредит Банк» до ТОВ «Торговий дім СІНТО», ТОВ «Сінто-94» про стягнення кредитної заборгованості ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування рішення суду в цій частині із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та відповідно до умов договору.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, за законом у цьому випадку немає так званої обов'язкової процесуальної співучасті, тобто законом передбачено право позивача звернутися до суду до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником - за кредитним договором; між кредитором і поручителем - за договором поруки, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин.

З наданих суду першої інстанції позивачем документів вбачається, що позичальник належним чином не виконував свої зобов'язання по погашенню кредитної заборгованості, як за договором про надання траншу від 23 травня 2014р., так і за договором про надання овердрафту від 16 вересня 2014р., у зв'язку із чим виникла заборгованість та право банку висунути вимогу про дострокове повернення кредитної заборгованості.

Оскільки відповідно до умов договору поруки, який був укладений між банком та ОСОБА_1, останній поручився перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитними договорами, він несе самостійну відповідальність за порушення зобов'язань боржником.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитними договорами не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки, оскільки у даній справі встановлено, що зобов'язання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.

- 6 -

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підлягає зміні в частині вирішення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_1, так як інші відповідачі рішення суду не оскаржували і відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не має правових підстав для перегляду рішення суду в частині задоволення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтування неправильності розрахунку заборгованості, наданого суду першої інстанції позивачем, тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 розмір заборгованості ТОВ «Торговий дім «СІНТО» за договорами про надання траншу від 23 травня 2014р. та надання овердрафту від 16 вересня 2014р. не оспорюється, а тому він визнається вірним.

Твердження відповідача у апеляційній скарзі про те, що судом не встановлено чи звертався позивач до поручителя з вимогою в межах шестимісячного строку, колегія суддів вважає безпідставним.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Матеріалами справи підтверджено, що договір про надання траншу від 23 травня 2014р. був укладений на 12 місяців, але у подальшому був продовжений до 25 квітня 2016р., що підтверджується додатковими угодами до договору від 15 травня 2015р. і не оспорювалося відповідачем.

Договір про надання овердрафту від 16 вересня 2014р. був укладений строком на 24 місяці, тобто до 16 вересня 2016р.

З наданих суду першої інстанції позивачем виписок по рахунку ТОВ «Торговий дім «СІНТО» вбачається, що останній платіж на погашення процентів за договором про надання траншу був здійснений позичальником 25 червня 2015р., а по договору про надання овердрафту - 2 липня 2015р.

Вимоги до ТОВ «Торговий дім «СІНТО» про дострокове повернення кредитної заборгованості банк направив 14 серпня 2015р. і в цей же день поручителю ОСОБА_1 були направлені вимоги про виконання зобов'язань за договором поруки. З даним позовом банк звернувся до суду у листопаді 2015р., а відтак правових підстав вважати, що порука є припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України не має.

При цьому, відповідачем у апеляційній скарзі не зазначено з якого часу, на його думку, порука є припиненою, і з якого часу необхідно обраховувати шестимісячний строк, протягом якого банк мав висунути вимогу поручителю.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1, як поручитель ТОВ «Торговий дім «СІНТО» повинен нести відповідальність за погашення кредитної заборгованості, яка не погашена боржником.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року в частині задоволення позовних вимог, заявлених до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СІНТО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНТО-94», скасувати, провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СІНТО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНТО-94» про стягнення кредитної заборгованості закрити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016р. в частині задоволення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_1, змінити.

- 7 -

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за договором про надання овердрафту №№103.44887/FW113.502 від 16 вересня 2014р. в розмірі 287 711грн. 87коп., заборгованість за договором про надання траншу №103.44532/FW113.502 від 23 травня 2014р. в розмірі 83 423грн. 71коп. та судовий збір у сумі 1855грн. 67коп., а всього 372 991грн. 25коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: