Провадження 2/127/150/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
при секретарі Коберник О.Л.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці, третя особа без самостійних вимог ПАТ «Дельта банк» про усунення перешкод в користуванні власністю, скасування арешту,-
позов мотивований тим, що 12.02.2014 року головним державним виконавцем Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №127/8107/13-ц, який був виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 30.09.2013 року про стягнення з позивача на користь ПАТ «Дельта Банк» 1747214,09 грн. та судового збору в сумі 1720,50грн. В той же день державним виконавцем Янечик А.А. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, згідно з якою був накладений арешт на все майно позивача. 30.12.2014 року постановою державного виконавця Янечик А.А. виконавчий лист №127/8107/13-ц, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області від 30.03.2013 року був повернутий стягувачу. 30.11.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області була постановлена ухвала, згідно з якою вказаний виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованості та судового збору був визнаний таким, що не підлягає виконанню. В зв`язку з цим 07.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника Центрального ВДВС міста Вінниці ОСОБА_4, в якій просив зняти арешт з усього майна, який був накладений постановою головного державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_3 від 12.02.2014 року, але 28.07.2016 року позивач отримав відповідь на заяву, в якій його повідомили, що задовольнити його заяву неможливо, оскільки виконавче провадження було завершене на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».
Оскільки на сьогоднішній день відсутні виконавчі провадження, в яких позивач був би боржником, а арешт на майно ОСОБА_1 та заборона на його відчуження діє на підставі відповідної постанови від 12.02.2014 року, він просив суд скасувати арешт та заборону на відчуження його майна, що накладені державним виконавцем 12.02.2014 року.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, суду пояснили, що виконавчий лист № 127/8107/13-ц ухвалою суду визнано таким, що не підлягає виконанню, однак виконавча служба не має підстав скасувати постанову державного виконавця про арешт та заборону відчуження майна позивача, оскільки виконавче провадження було завершене на підставі п. 2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Такими діями (бездіяльністю) порушуються права ОСОБА_1, як власника майна, тому позивач і представник просили суд задоволити позов.
Представник Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно належним чином, позов не оспорила, заяви про відкладення розгляду справи суду не надала.
Представник третьої особи без самостійних вимог ПАТ «Дельта банк» в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією завчасно.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача та представника третьої особи та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2013 року стягувачу був виданий виконавчий лист №127/8107/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № НОМЕР_1 в сумі 1 747 214,09 грн. та судового збору.
На підставі зазначеного виконавчого листа головним державним виконавцем Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_3 12.02.2014 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 42014727, а також постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 3,4).
30.12.2014 року державним виконавцем Янечик А.А. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження (а.с. 5). Державним виконавцем перевірено майновий стан боржника і встановлено, що ліквідного майна, на яке можна звернути стягнення, не виявлено.
Арешт майна боржника ОСОБА_1 і заборона на його відчуження не скасовані.
Так, відповідно до п.2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 09.03.2011 року, який на даний час втратив чинність, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу в тому числі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.
Зняття арешту, накладеного на майно боржника, скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, а також проведення інших дій, необхідних у зв'язку із завершенням виконавчого провадження можливе у разі закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч. 1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження»).
В даному випадку виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.2 ст.47 вказаного Закону, тобто виконавче провадження закінчене не було, і підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_1 станом на 30.12.2014 року державний виконавець не мав.
Тому виконавчий лист не може бути повторно пред`явлений до виконання стягувачем.
Суд враховує, що ПАТ «Дельта Банк» було залучене до участі в даній справі, представник неодноразово отримував повістку про виклик, проте заперечень з приводу позовних вимог ОСОБА_1 і з приводу зняття арешту банк не надав.
В судовому засіданні позивач також повідомив, що на даний час банк претензій майнового характеру не має, оскільки заборгованість по кредитному договору погашена шляхом передачі майна у власність стягувачу.
Таким чином, наявність не скасованої постанови державного виконавця про накладення арешту на майно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 42014727 порушує його право володіння, користування та розпорядження всім майном, тому право підлягає захисту відповідно до вимог ст.ст. 317, 321 ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» в редакції від 09.03.2011 року, ст.ст. 317, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 169, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Скасувати арешт на майно ОСОБА_1 та заборону здійснювати відчуження майна, що належить ОСОБА_1, що був накладений відповідно до постанови головного державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 12.02.2014 року у ВП № 42014727 при примусовому виконанні виконавчого листа №127/8103/13-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 30.09.2013 року.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Суддя: