Справа № 325/215/17
Провадження № 2/325/121/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Шеїної Л.Д.

при секретарі Красновій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідані в приміщені Приазовського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Першої сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької областіпро визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилається на те, що 20 лютого 2016 року помер її батько ОСОБА_3 Борисович.Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно. До спадкового майна належить земельна ділянка площею 0,2152га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_2 Першої сільської ради в селі Миронівка Приазовського району Запорізької області і відповідно до рішення ОСОБА_2 Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області від 21.10.2003 року №109 передана ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер ділянки :05:004:0005, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 19.10.2016 року.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті батька вона звернулась до Приазовської районної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Оригінал зазначеного державного акту, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку було втрачено, про що зроблено відповідне оголошення в газеті «Приазовская Новь» від 03.12.2016 року №93.

Зазначені обставини є перешкодою для отримання спадщини за законом.

В судове засідання позивачка не з*явилась, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, спрямувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 31, 33, 36,42).

Представник відповідача ОСОБА_2 Першої сільської ради в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву у якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу за відсутності представника (а.с. 32,35,43).

Третя особа Відділ Держгеокадаструу Приазовському районі Запорізької області до суду не прибув, будучи належним чином сповіщеними про день та час розгляду справи, спрямував заяву про розгляд справи у відсутності представника, та зазначив, що проти позову не заперечує. (а.с. 34,37, 41,44)

Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини з приводу набуття права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Судом встановлено, що 20 лютого 2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС №346929, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_2 Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області 25 лютого 2016 року, актовий запис №07 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,2152га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_2 Першої сільської ради в селі Миронівка Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер-:05:004:0005) і відповідно до рішення ОСОБА_2 Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області від 21.10.2003 року №109 передана покійному для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 1910.2016 року. (а.с. 13-17)

Оригінал зазначеного державного акту, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку було втрачено, про що зроблено відповідне оголошення в газеті «Приазовская Новь» від 03.12.2016 року № 93. (а.с.19)

Відсутність правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, що є спадковим майном, послужила підставою для відмови нотаріуса у вчинені нотаріальної дії від 02 лютого 2017 року (а.с.12)

Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 є його дочка - позивач по справі ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про його народження ( а.с. 8) та свідоцтвом про укладення шлюбу, що підтверджує зміну прізвища з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 (а.с. 9).

З матеріалів цивільної справи, а саме копії спадкової справи (а.с. 47) вбачається, що з заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 20 лютого 2016 року ОСОБА_3, до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 Ззгідно довідки №399, яка видана ОСОБА_2 Першою сільською радою 06.02.2017 року, звісними спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є дочка ОСОБА_1 (а.с. 10). Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

З долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження, вбачається, що позивачка є донькою померлого ОСОБА_3 (а.с. 8-9).

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги.

Із тексту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2017 року (а.с.12) вбачається, що державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської районної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_4 відмовив спадкоємиці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстави не надання правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що входить до складу спадкового майна.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкуванням від 30.05.2008 р. встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 81 Земельного Кодексу України громадяниУкраїни набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України

1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом....

2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до рішення ОСОБА_2 Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області від 21.10.2003 року №109, покійному ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,2152га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_2 Першої сільської ради в селі Миронівка Приазовського району Запорізької області (кадастровий номер -:05:004:0005), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 1910.2016 року, таким чином, оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги, інші спадкоємці за законом першої черги відсутні, державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської районної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а відтак позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений Законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60,197, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. ст. 1216 , 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України, п.п.10,23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Першої сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької областіпро визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,2152 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Миронівка Приазовського району Запорізької області,кадастровий номер-:05:004:0005, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №054275, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 Першої сільської ради від 21 жовтня 2003 року №109.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Д. Шеїна