Справа №303/3319/16-ц
Номер стат. звіту - 20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють вимоги на предмет спору Мукачівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють вимоги на предмет спору Мукачівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування.

Позивач позов мотивує тим, що після смерті чоловіка, 29 липня 2015 року, позивач залишилася проживати одна, часто хворіє і потребує стороннього догляду. Зі своїм чоловіком ОСОБА_7 вона уклала шлюб 11.01.1973 року. Чоловік від першого шлюбу мав своїх дітей, які на час укладення шлюбу проживали окремо і до них з чоловіком не мали ніякого відношення. Після укладення шлюбу чоловік переїхав проживати до неї в її кооперативну квартиру, яка знаходиться АДРЕСА_1. 14 квітня 1995 року вона, під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах для неї, добровільно, усвідомлюючи свої дії, але вона вимушена була це зробити через тяжкі обставини (важка хвороба на момент укладення договору, що підтверджується відповідними медичними документами від березня місяця 1995 року) уклала із своїм чоловіком (за його наполяганням) договір купівлі-продажу належної їй на праві особистої приватної власності свою кооперативну квартиру. Після укладення вказаного договору (посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори 14 квітня 1995 року) її чоловіком 9 червня 1995 року в Мукачівському міжміському бюро технічної інвентаризації було отримане реєстраційне посвідчення за №1253, відповідно до якого квартира по вул.Д.Донського, буд.№4 кв.№63 перейшла у його власність. За обставин, які від неї не залежали, наслідки, які повинні були настати згідно висновків лікарів і проведення аналізів в березні 1995 році не настали і вони з чоловіком проживали і далі в квартирі, фактично яка належала їй, а юридично володів нею її чоловік. За час життя із своїм чоловіком його діти ніколи з ними не проживали, матеріально їх не підтримували. Під час проживання з чоловіком і після його смерті за ними доглядала людина, якій вони довіряли і якій вона по теперішній час довіряє, так як фактично вона доглядає за нею. Її чоловік після укладення договору купівлі-продажу, ніколи не ставив питання щодо власності квартири або передачі її його дітям. На початку 2016 року їй стало відомо, що її чоловік, ще за своє життя, а саме: 18 січня 2006 року склав заповіт на все майно, в тому числі і на квартиру по вул.Д.Донського, буд.№4 кв.63 на імя ОСОБА_2 - його доньку, яка ніколи з ними не проживала, а знаходилася за межами України і яка, після смерті її батька стала їй погрожувати, що виселить з квартири, у разі якщо вона не підпише документи, які вона їй надасть.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч.1 ст.223 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Аналогічна норма містилася і в ст.243 ЦК України в редакції 1963 року.

За змістом зазначених норм матеріального права при укладенні договору дарування волевиявлення дарувальника має бути спрямоване на добровільне, безоплатне, без будь-яких примусів (життєвих обставин або впливу сторонніх осіб) відчуження належного йому майна на користь обдаровуваного. Разом з тим правочин, що вчиняється особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризується тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не є вільним і не відповідає його внутрішній волі. Саме в такій ситуації знаходилась вона 14 квітня 1995 року, коли уклала договір купівлі-продажу своєї квартири чоловіку. Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задоволити з підстав наведених в позові, пояснивши суду, що квартира повинна бути повернута законній власниці, а договір дарування повинен бути визнаний недійсним. Позивач ОСОБА_4 захворіла на невиліковну хворобу, про яку повідомили її лікарі при обстеженні, а саме на онкологічне захворювання і тому знаючи про свою хворобу вона вирішила укласти договір дарування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні пояснивши суду, що позивач ОСОБА_4 була дружиною її покійного батька ОСОБА_7. Саме позивач ОСОБА_4 запропонувала укласти договір дарування та подарувати її батьку квартиру.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов також не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні на підставі заперечення, яке було надано ним суду, а також пояснив суду, що позивач ОСОБА_4 припинила лікування у березні 1995 року і вона з того часу не зверталася до суду про порушення її права, а саме про оскарження даного договору дарування. Також пояснив суду, що позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з пропуском строку позовної давності звернення до суду за захистом своїх прав та просить суд відмовити позивачу на цій підставі.

Представник Мукачівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в судове засідання також не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона постійно приходила в гості до позивача ОСОБА_4 та її чоловіка. В квартирі проживали тільки позивач ОСОБА_4 та її чоловік. Так, дійсно позивач ОСОБА_4 хворіла та лікувалася в лікарні.

Спеціаліст ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що в наданих суду деяких медичних документах зазначено, що в позивача ОСОБА_4 було встановлено онкологічне захворювання, також це показало ендоскопічне дослідження. Але лікарі могли і помилитися так як в той час була недосконала діагностика. Також в деяких наданих суду медичних документах зазначено про хронічну виразку шлунку.

Суд перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідка, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що 14.04.1995 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 був укладений Договір дарування, згідно якого ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 5, 6).

ОСОБА_10 слідує, що у ОСОБА_4 була хронічна виразка шлунку (а.с. 12).

Згідно Свідоцтва про смерть серії І-ФМ №198035 від 04.08.2015 року ОСОБА_7 помер 29.07.2015 року (а.с. 14).

ОСОБА_11 від 18.01.2006 року вбачається, що ОСОБА_7 зробив розпорядження, а саме усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме заповів ОСОБА_2 (а.с. 16).

Дані правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормам Цивільного кодексу Української РСР (18.07.1963 року).

Згідно ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.243 ЦК Української РСР за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність.

У відповідності до ст.71 ЦК Української РСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно ст.ст.75,76 цього ж Кодексу позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Водночас ч.1 ст.80 ЦК Української РСР передбачено, що закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові.

Таким чином, як було встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом 01.06.2016 року, оскаржує Договір дарування, який був укладений між нею і ОСОБА_7 14.04.1995 року, чим самим пропустила процесуальний строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст.717-728 ЦК України та ст.ст. 3, 10, 11, 60-64, 88, 209, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд,-

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_3, укладеного 14 квітня 1995 року між ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_7, посвідченого державним нотаріусом Державної нотаріальної контори м.Мукачево - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір