Провадження №2-о/428/65/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., за участі заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Сєвєродонецький міський відділ управління державної міграційної служби України у Луганській області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання паспорту громадянина України. У зв'язку з вищевикладеним, просить встановити факт постійного проживання на території України з 1989 року по 2016 рік.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у заяві.

В судове засідання представник заінтересованої особи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 народилась 02.08.1989 року у с. Муратове Новоайдарського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД №119103, виданого Муратівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області від 01.09.1999 року.

Довідкою Муратівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області № 02.11./396 від 16.10.2012 року, підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1986 року по 1990 рік та з 1996 року по 2000 рік була зареєстрована на території Муратівської сільської ради.

У період з 1997 року по 16.08.1999 рік ОСОБА_1, з першого по третій класи навчалась у середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1 м. Сєвєродонецька Луганської області, про що свідчить лист директора СЗШ І-ІІІ ступенів №1 м. Сєвєродонецька Луганської області, наявний у матеріалах справи.

Відповідно листа Гірської обласної спеціальної загальноосвітньої школи інтернату Луганської обласної державної адміністрації Департаменту освіти і науки України № 65 від 27.01.2017 року, ОСОБА_1 була зарахована на навчання з 27.09.1999 року (наказ № 17 від 27.09.1999 року) по 26.01.2005 року (наказ №3 параграф 2 від 26.01.2005 року).

Згідно копії довідки про склад сім'ї № 723 від 08.11.2007 року, виданої КП «Житлосервіс», ОСОБА_1 проживала разом з матірю за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Танкистів, 30/412.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та їй відомо, що вона проживала разом зі своєю сімєю за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Танкистів, 30/412 з 1994 року.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що він є рідним братом бабусі заявника, у 1989 році забирав її з пологового будинку та йому достовірно відомо, що остання постійно, безвиїзно проживала на території України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_2, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями свідків та наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256, 259, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Сєвєродонецький міський відділ управління державної міграційної служби України у Луганській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного, безвиїзного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України з 1989 року по 2016 рік.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 03.02.2017 року.

Суддя Т. С. Журавель