Справа № 135/1985/16-ц
Провадження у справі № 2-з/135/1/17
У Х В А Л А

іменем України

16.01.2017 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі

судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши одноособово заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за її позовом до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області із заявою про забезпечення позову і просила винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_3.

Заву мотивує тим, що нею до суду було подано заяву до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу даної квартири, зареєстрований 18.12.2015 року приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №1901. Вважає, що відповідач може вжити заходів для відчуження вищевказаного майна і таким чином ускладнити виконання рішення суду.

Ураховуючи вищевикладені обставини та положення закону, предмет позовних вимог та характер спірних правовідносин, а також співмірність способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, зважаючи на те, що незабезпечення позову може утруднити виконання або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також обмежившись дослідженням письмових матеріалів справи без виклику сторін та з'ясування їх думки, оскільки це не передбачено чинним цивільним процесуальним законодавством, суд визнає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1ч.1ст.152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до пунктів 1 та 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанова), єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до пункту 10 Постанови, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Судом встановлено, що 12.12.2016року на адресу Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Відтак, з огляду на зазначене вище, суд дійшов до висновку, що між зазначеними особами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, а тому до ухвалення судового рішення по даній справі, у разі задоволення позовних вимог позивача та набрання ним законної сили, відповідач може реалізувати належне йому нерухоме майно, що значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим необхідним є забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

На підставі ст.ст. 151, 153 ЦПК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження квартири АДРЕСА_2, яка належить відповідачу ОСОБА_3.

Копію ухвали направити заявникові негайно після постановлення ухвали, а відповідачеві негайно після її виконання.

Виконання ухвали доручити Ладижинському міському відділу державної виконавчої служби Головного теротиріального управління юстиції у Вінницькій області.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Ухвала про забезпечення позову може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: