Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором, який обґрунтовував тим, що 02 листопада 2013 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу металовиробів на суму 17 000 грн, який був викладений в простій письмовій формі, за яким відповідач зобов'язувався сплатити їх вартість до кінця 2014 року.

Позивач вказував, що відповідач сплатив йому 4 000 грн, однак решту суми так і не сплатив.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_5 суму боргу з урахуванням 3% річних на підставі ст.625 ЦК України, а саме 13 510 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг у сумі 13 000 грн згідно розписки від 02 листопада 2013 року, 3% річних від простроченої суми - 510 грн, витрати по наданню правової допомоги у сумі 500 грн, судовий збір у сумі 551,20 грн, а всього 14 561,20 грн.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2016 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що 02 листопада 2013 року ОСОБА_5 було складено розписку, відповідно до якої він взяв у ОСОБА_4 метал на суму 17 000 грн, який зобов'язується повернути до кінця 2014 року.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з вказаною нормою Кодексу покупець приймає на себе обов'язок сплатити за товар певну грошову суму.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки укладений договір не є договором купівлі-продажу, так як у тексті розписки йде мова про повернення вказаного металу.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
Г.І. Мостова