справа № 2-595/10
провадження № 4-с/691/1/17
УХВАЛА

07 квітня 2017 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» м.Київ на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

встановив:

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» м.Київ звернувся до суду iз скаргою на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В обґрунтування скарги зазначили, що на підставі рішення Городищенського районного суду Черкаської області у Городищенському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі №2-595-2010 від 09.03.2011 року, що виданий Городищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» м.Київ залишку судових витрат у сумі 364,58 грн.. 18.10.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Банк не погоджується з такою постановою, остільки вона є неправомірною, так як порушує ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст.19,58,124 Конституції України та вказує за своїм змістом, що державний виконавець не сумлінно виконав службові обов»язки, так як не використав своїх прав визначених п.п.1.5 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень». Державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх посадових обов»язків та не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів, тому прийнято рішення про звернення до суду за захистом порушених прав стягувача.

Скаржник до суду, будучи вчасно та належним чином повідомленим про час та місце судового засідання не з»явився, надіслав письмове клопотання від 10 березня 2017 року про розгляд скарги у його відсутності і просив визнати рішення державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №51115411 від 18.10.2016 року неправомірним; скасувати постанову державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачеві; зобов»язати державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-595-2010 від 09.03.2011 року про стягнення залишку судових витрат у сумі 364,58 грн..

Державний виконавець Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлену скаргу не визнав, та пояснив, що при виконанні рішення суду ним було дотримано всіх вимог чинного законодавства, а постанову від 18.10.2016 року вважає законною та просив відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю вимог.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії, чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права, свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги, ст.387 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 09.03.2011 року на підставі рішення суду від 20.12.2010 року видано виконавчий лист №2-595 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» м.Київ судових витрат у сумі 372,21 грн. та відповідно за заявою стягувача відкрито виконавче провадження (а.с.3).

18.10.2016 року постановлено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку відсутністю у боржника майна на яке б можливо було стягнути стягнення (а.с.3- зворотня сторона).

Правовою основою діяльності державної виконавчої служби є Конституція України, Закони України «Про державну виконавчу службу»,«Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 встановлено порядок організації виконання рішення суду у примусовому порядку та покладено на державного виконавця ряд обов»язків та прав під час такого виконання, яких останній повинен неухильно дотримуватись та вживати всіх заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі (ст.ст. 5,11, 52,55,57 Закону та п.п 3.12, 11.1, 13.3 Інструкції).

Відповідно до ст. 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

При невиконанні відповідною особою рішення державний виконавець виконує його примусово.

Із пояснень представника державної виконавчої служби встановлено, що при виконанні рішення суду було вжито всіх заходів, передбачених чинним законодавством, однак у звязку із відсутністю майна стягувача, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ст. 37 Закону. Однак належних та допустимих доказів, які підтверджували б вищенаведене представником виконавчої служби не надано. Досліджені судом матеріали виконавчого провадження, дають підстави суду прийти до висновку, що державний виконавець, дійсно не в повному обсязі використав надані йому права у процесі виконання рішення суду, а саме не встановив та не перевірив місцезнаходження боржника, не викликав до відділу ДВС і в разі неявки боржника без поважних причин не виніс постанови про його привід через органи поліції, у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду, не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Проведені державним виконавцем виконавчі дії мають ознаки неповноти та поверховості. Так, з Акту державного виконавця від 17 серпня 2016 року вбачається, що боржник за вказаною адресою не проживає, але поняті до такої виконавчої дії не залучені; постанова про примусовий привід боржника на підтвердження пояснень суду не надана; при зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд, у своїй ухвалі вказав на необґрунтованість подання та не підтвердження належними доказами, що не потягнуло за собою повторного звернення до суду після усунення встановлених недоліків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.10.2016 року слід скасувати і рішення про її винесення визнати неправомірним та зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії по виконанню рішення суду від 20.12.2010 року відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.383, 386-387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу задовольнити .

Визнати рішення державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №51115411 від 18.10.2016 року неправомірним.

Скасувати постанову державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.10.2016 року за виконавчим листом №2-595 виданим 09.03.2011 року.

Зобов»язати державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 провести виконавчі дії за виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа №2-595-2010 від 09.03.2011 року про стягнення залишку судових витрат у сумі 364,58 грн. відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд Черкаської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити скаржнику та боржнику для відому.

Суддя ОСОБА_5