З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 28 березня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.
при секретарі Чернишовій І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом, -
Позивач звернувся до суду зі своїм вищезгаданим позовом.
В позові вказує, що 31.01.2016 року померла ОСОБА_2
Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке складається із квартири АДРЕСА_1.
У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спірну квартиру.
На підставі викладеного позивач просить суд після смерті ОСОБА_2 визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказану квартиру.
Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалив розглянути справу заочно.
Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, 31.01.2016 року, лишивши заповіт від 07.06.2013 року на користь позивача, померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої.
За життя ОСОБА_2 належала квартири АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва на право власності № 1668 від 16.06.1998 року.
У встановлений законом строк позивач звернувся до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою.
Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом від 07.06.2013 року після смерті ОСОБА_2, оскільки вищезазначене спадкове майно позивач прийняв згідно зі ст. 1261 та ст. 1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини.
Позивач заяву про відмову у прийнятті спадщини відповідно до ч. 4 ст. 1273 ЦК України не подавав.
Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво на право на спадщину.
Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину звязку із ненаданням правовстановлюючого документу, а саме оригіналів вищевказаних договорів на вказаний житловий будинок.
Натомість, копії названого вище свідоцтва наявна у матеріалах цивільної справи, вони були надані ТОВ «ЗМБТІ» на запит нотаріуса Пятої Запорізької державної нотаріальної контори.
За положеннями ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.
При цьому від осіб, які беруть участь у справі, відповідних клопотань не надходило, через що, ну думку суду, в силу положень ст. 64 ЦПК України, копія свідоцтва на право власності № 1668 від 16.06.1998 року є належним та допустимим письмовим доказом правовстановлюючим документом спадкодавця на спірну квартиру.
Окрім позивача інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.
Вказане достовірно підтверджено матеріалами спадкової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 31, 392, 1217, 1220, 1261, 1269, 1273, 1274, 1278, 1296, 1301 ЦК України ст.ст. 3, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 до до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 - у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, померлої 31.01.2016 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін