Справа 688/1391/17
№ 2/688/347/17
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2017 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного нотаріуса Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_7 від 05.08.2016 року, посилаючись на те, що останній до дня смерті важко хворів, відчував нестерпні страждання, приймав велику кількість лікарських препаратів, що могло вплинути на його здатність усвідомлювати свої вчинки.

Ухвалою суду від 28 березня 2017 року неналежного відповідача приватного нотаріуса Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 замінено на належного ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 27 квітня 2017 року до участі у справі як третю особу залучено ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду покзала, що її балько ОСОБА_7 був у неприязних стосунках з його сестрою ОСОБА_4, а тому не міг скласти заповіт на її користь, за життя недієздатним чи обмежено дієздатним визнаний не був.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала суду, що в травні 2016 року ОСОБА_7 захворів на рак, в звязку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в Шепетівській центральній районній лікарні, де вона його доглядала. Під час лікування ОСОБА_7 приймав велику кількість медичних препаратів, в тому числі знеболювальних. Під час хвороби він нормально спілкувався з нею та іншими родичами, проте у нього траплялися випадки марення, коли він наказував забрати хліб чи каструлі з вікна, яких там не було. 05.08.2016 року вона відвезла його до нотаріуса для складання заповіту; він мав намір скласти заповіт на її користь, але вона відмовилася від цього та наказала скласти заповіт на користь його сестри ОСОБА_9

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення судово-медичної експертизи для встановлення наявності чи відсутності психічних відхилень у ОСОБА_7 внаслідок впливу медичних препаратів, на вирішення якої просив поставити питання:

-Чи могли вплинути в сукупності медичні препарати, призначені під час лікування ОСОБА_7, на можливість особи повноцінно усвідомлювати свої дії та психічний стан?

-Чи могли фізичні страждання ОСОБА_7 із встановленим діагнозом «злоякісне новоутворення головного бронху, ателектаз правої легені, ендогенна інтоксикація» вплинути на можливість особи повноцінно усвідомлювати свої вчинки?

-Чи міг ОСОБА_7 із вказаним діагнозом заради полегшення болю від отримання знеболювального погодитись на підписання будь-яких заяв чи документів з врахуванням того, що ОСОБА_7 помер через 2 тижні після підписання документів?

Проведення експертизи просив доручити Хмельницькому обласному бюро судово-медичних експертиз.

Позивач ОСОБА_1 клопотання підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти клопотання заперечував, вважає, що підстави для призначення експертизи відсутні, оскільки ОСОБА_7 за життя не хворів на психічне захворювання, недієздатним чи обмежено дієздатним визнаний не був.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з?ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки для з?ясування обставин справи необхідні знання в галузі медицини, суд вважає необхідним призначити судово-психіатричну експертизу.

При формулюванні питань, які слід поставити на вирішення експертів, суд виходить із приписів ст.58 ЦПК України щодо належності доказів з урахуванням позовних вимог.

Суд відхиляє питання представника позивача «Чи міг ОСОБА_7 із вказаним діагнозом заради полегшення болю від отримання знеболювального погодитись на підписання будь-яких заяв чи документів з врахуванням того, що ОСОБА_7 помер через 2 тижні після підписання документів?» як таке, що не віднесено до компетенції експерта.

Згідно ч.2 ст.86 ЦПК України витрати на оплату судової експертизи слід покласти на позивача.

Згідно п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.143, 149, 202 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача задовольнити частково.

Призначити у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити

Хмельницькій обласній психіатричній лікарні № 1 (с.Скаржинці Ярмолинецького р-ну Хмельницької області).

На вирішення експертів поставити такі питання:

1.Чи могли вплинути в сукупності медичні препарати, призначені під час лікування ОСОБА_7 на його можливість усвідомлювати свої дії?

1.Чи могли фізичні страждання ОСОБА_7 із встановленим діагнозом «злоякісне новоутворення головного бронху, ателектаз правої легені, ендогенна інтоксикація» вплинути на його можливість усвідомлювати свої дії?

Визначити строк для проведення експертизи до 31.07.2017 року.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Для проведення експертизи направити експертній установі матеріали цивільної справи .

Витрати на оплату експертизи покласти на позивача.

Провадження по справі зупинити до отримання експертного висновку.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом пяти днів з дня її проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Н.Л.Стаднічук