У х в а л а

24 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Хопта С.Ф., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 9 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що

10 вересня 2015 року надав в позику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі

65 тис. дол. США, які останній зобов'язався повернути 1 лютого 2016 року, однак взяті на себе зобов'язання за договором позики не виконав.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг у розмірі 65 тис. дол. США, що станом на подання позову становить

1 638 000 грн та понесені ним судові витрати.

18 липня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 18 липня

2016 року, з урахуванням ухвали Іллічівського міського суду Одеської області

від 27 липня 2016 року про виправлення описки, визнано мирову угоду, укладену 18 липня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, за якою визнано за

ОСОБА_4 право власності на: 9/10 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею - 319,3 кв. м, житловою площею житлового будинку в цілому - 153,9 кв. м, що належить ОСОБА_2, на підставі договору дарування 9/10 часток житлового будинку від 19 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1817; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,027 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка належить відповідачу на підставі договору дарування земельної ділянки від 19 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В., зареєстрованого в реєстрі № 1825.

Строк передачі права власності встановлюється в тридцять календарних днів, перебіг якого починається з наступного дня після визнання судом цієї мирової угоди.

ОСОБА_4 відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_2 у вигляді відшкодування боргу у розмірі 65 тис. дол. США, що станом на день подання позову складає 1 638 000 грн.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики закрито.

Не погоджуючись з ухвалами міського суду, ОСОБА_5.звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 9 лютого 2017 року ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 18 липня 2016 року та 27 липня 2016 року скасовано, матеріали справи направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У березні 2017 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, подана представником - ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 9 лютого 2017 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня

2004 року.

Касаційну скаргу слід повернути заявнику з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Проте особа оскаржила в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яка подальшому провадженню у справі не перешкоджає, тому не може бути предметом касаційного перегляду.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року № 6-116цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями), має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, ухвала апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції не підлягає касаційному оскарженню, так як вона не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст. 324 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Одеської області

від 9 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.Ф.Хопта