Справа № 758/9604/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Романа О. А. ,

при секретарі - Іванюк І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві

позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмети іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

21.08.2015 року, ПАТ»Дельта Банк» (далі - Банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та просить:

-« В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 1 185 828,47 грн., з яких:

тіло кредиту - 1 142 775,12 грн.;

відсотки - 34 369,64 грн.;

пеня - 8 205,68 грн.;

сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 209,78 грн.;

сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 268,25 грн.

за Договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки №2622/0108/71-002-2-1 від 21.01.2008 року з ОСОБА_1, а саме:

квартиру під номером 63, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном М.Ю., за реєстром №242.

Предмет іпотеки має загальну площу 38,40 кв.м., житлову площу 17,70 кв.м. і складається з 1 кімнати в придатному для житла стані, шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» ().

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» () право власності на: квартиру під номером 63, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1

Предмет іпотеки має загальну площу 38,40 кв.м., житлову площу 17,70 кв.м. і складається з 1 кімнати в придатному для житла стані.»(а.с.1-4)

Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №2622/0108/71-002 від 21.01.2008 року (далі-Договір), ВАТ »Сведбанк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 74 000,00 дол.США строком по 14.01.2033 року, яким передбачено щомісячну сплату частини кредиту, проценти за користування коштами, а також пеня за неналежне виконання умов Договору.

Згідно з Договором №2622/0108/71-002-Z-1 від 21.01.2008 року (далі - Іпотечний договір), у виконання договірних зобов»язань, ОСОБА_1 передав ВАТ »Сведбанк» в іпотеку кв.№63 в буд.№6А по пр-ту Свободи в м.Києві.

Згідно з Договором від 25.05.2012 року, ВАТ »Сведбанк» переуступив ПАТ»Дельта Банк» право вимоги по вищевказаному Договору.

Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку він не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник Банку - Фіногєєв В.М. позов підтримав, просить його задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_4 позов не визнала, мотивуючи тим, боргових зобов»язань перед Банком у відповідача немає.

Крім того, Іпотечним договором не передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його передачі у власність Банку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Такого висновку суд дійшов на підставі ст.512 ч.1 п.1 ЦК України, яка передбачає, що кредитор у зобов»язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним свої прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги), ст.516 ч.1 ЦК України, яка передбачає, що заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, ст.526 ЦК України, яка передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, ст.1054 ч.1 ЦК України, яка передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти, ст.12 ч.1 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов»язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, ст.24 ч.1,2,3 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов»язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов»язанням. Іпотекодержатель зобов»язаний письмово у п»ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов»язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку, ст.33 ч.1,3 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, ст.35 ч.1,2 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що у разі порушення основного зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінний від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь - який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку, ст.37 ч.1 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реалізації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання та ст.39 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, в тому числі спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки в Іпотечному договорі відсутнє застереження, яке передбачає можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, як передбачено ст.37 Закону України «Про іпотеку» та передбачено, що одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду.

Згідно ж зі ст.39 Закону України «Про іпотеку», рішення суду може бути прийняте лише з приводу продажу предмету іпотеки, а не його передачі у власність іпотекодержателя.

На підставі викладеного,

-ст.ст.512,516,526,1054 ЦК України,

-ст.ст.12,24,33,35,37,39 ЗУ «Про іпотеку»,

керуючись ст.ст.5,6,7,8,10,11,60,79,88,208,209,212,213,214,215,294 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову, ВІДМОВИТИ.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. А. Роман