Справа № 682/2193/16-ц
Провадження № 2/682/43/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

з участю секретаря Захарчук С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 23 жовтня 2013 року він надав в позику відповідачу під розписку грошові кошти в сумі 2740 євро строком до 10 листопада 2013 року. Станом на день подання позову до суду відповідач прострочив виконання договору, та не повернув 1548 євро. Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 13 вересня 2016 року сума позики в еквіваленті складає 46269,72 гривень. Оскільки відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання та майнові права позивача, просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 основний борг за договором позики в розмірі 46269,72 гривень, 6425,69 гривень індекс інфляції за час прострочення зобовязання, 1183 гривень відсотків за прострочення зобовязання, судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання повторно не зявляється, хоча належним чином повідомляється про час, дату та місце розгляду справи.

Виклик відповідача ОСОБА_2 в судові засідання було здійснено через оголошення в пресі.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року № 972-р "Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2017 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи», затверджено перелік друкованих засобів масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в яких у 2017 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідачів, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме. Зокрема, таким друкованим засобом масової інформації є газета "Урядовий курєр". Таким чином, відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 23 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2740 євро, і останній зобов'язався повернути кошти в термін до 10 листопада 2013 року, що підтверджується розпискою.

Станом на 13 вересня 2016 року відповідач не повернув всю суму боргу за договором позики, в звязку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 1548 євро.

Стаття 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1ст.192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За даними розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 6425,69 гривень збитків, заподіяних інфляцією, та 1183 гривень по відсотках за прострочення зобовязання.

Враховуючи наведене, визнання суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 23 жовтня 2013 року.

Що стосується стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, такі задоволенню не підлягають, оскільки понесення таких не доведені належними доказами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 192,526,533, 625, 1046-1049 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,61,88,212-215, 224-228 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, борг за договором позики від 23 жовтня 2013 року в розмірі 46269,72 гривень (еквівалент 1548 євро), 6425,69 гривень індексу інфляції, 1183 гривень по відсотках за прострочення зобовязання та 551,20 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням протягом трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Мацюк Ю. І.