Справа № 2/756/1537/17
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

27 січня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Галелюк Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою також зареєстровані її діти, а саме: донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою №88/2021 від 20.04.2016 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 11 Київською державною нотаріальною конторою 21.07.2015 р., яке зареєстроване в реєстрі за № 10-558, дочці позивача ОСОБА_2 належала 1/8 частка кв. АДРЕСА_1. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 11-ою Київською державною нотаріальною конторою 21.07.2015 р., яке зареєстроване в реєстрі за № 10-562, дочці позивача ОСОБА_3 належала 1/8 частка квартири АДРЕСА_1.

Як вказує позивач, на підставі договору дарування частки квартири від 11.12.2015 р. дочка позивача ОСОБА_2 - відповідач подарувала позивачу 1/8 частки квартири, а дочка ОСОБА_3 також подарувала позивачу 1/8 частки даної квартири, тобто було подаровано 6/8 часток кв. АДРЕСА_1. Так як позивач зазначає, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, постійно проживає там та сплачує комунальні платежі, які є неправомірними для неї, має намір оформити субсидію, але цьому перешкоджає формальна реєстрація відповідача в її квартирі. Зі слів позивача, відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає близько 2-х років, так як має інше житло і проживає там зі своєю сім'єю.

Тому посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явилася. До початку розгляду справи надала суду заяву щодо розгляду справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з'явився.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини викладені нижче.

Як з'ясував суд, кв. АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується копією договору дарування від 11.12.2015 р., посвідченого державним нотаріусом 21 першої київської державної нотаріальної контори Шовкошитньою В.В. (а.с. 11). У кв. АДРЕСА_1 зареєстровані 3 особи: відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - позивач, що підтверджується довідкою Форми № 3 КК «Центр комунального сервісу» № 88/2021 від 20.04.2016 р. (а.с. 13).

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Як з'ясував суд, відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі АДРЕСА_1 не проживає близько 2-х років, не користується житловою площею, не оплачує її, так як має інше житло і проживає там зі своєю сім'єю.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що відповідач в спірній квартирі не проживає із 2014 р., суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 88, ст. 169, ст. 212-215, 218 ЦПК України, ст. 71 ЖК України, ст. 405 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: К.А. Васалатій