Справа № 361/490/17
Провадження № 2/361/1096/17
У Х В А Л А

26 січня 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньова Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Фамільний» про визнання кредитного договору недійсним,

встановив:

Питання про територіальну підсудність даного позову суд вирішує, враховуючи правила про підсудність, визначені в ст.109 ЦПК України.

Згідно правил про підсудність за ст.109 ЦПК позови до юридичної особи предявляються за її місцезнаходженням, тобто за зареєстрованою в належному порядку її юридичною адресою.

Згідно вказаним у позовній заяві відомостям про місце знаходження відповідача (юридичної особи) він знаходиться в місті Києві.

Тобто даний позов територіально не підсудний даному суду.

Позов позивачем подано до Броварського міськрайонного суду за місцем зареєстрованого проживання позивача, з посиланням на предявлення позову про захист прав споживача і без сплати судового збору.

Суд не вбачає підстав для визначення територіальної підсудності даного позову за ч.5 ст.110 ЦПК України (за місцем проживання позивача), виходячи з наступного:

Виходячи з предмету спору, спірних правовідносин, і зі змісту позовної заяви (обґрунтувань і підстав позовних вимог), - даний позов не є позовом, що подається на захист порушених прав споживача в порядку, передбаченому Законом «Про захист прав споживачів», позивач у даному сенсі не є споживачем, визначеним у п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», а даний спір виник не у сфері правовідносин, врегульованих Законом України «Про захист прав споживачів» (ст.10 та ст.11 Закону), в тому числі у випадку придбання товару в кредит чи отримання послуги споживчого кредиту. Зі змісту ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» слід дійти висновку, що в порядку захисту прав споживачів розглядаються спори, які виникають в процесі підготовки і укладення договору споживчого кредиту, його виконання надавачем послуги, з приводу придбання товару (продукції), купленої у кредит.

Сукупність даних обставин, обовязкова для визначення позову як позову про захист прав споживача, у даному випадку відсутня; у позові, який подано позивачем до Броварського міськрайонного суду, позивач просить визнати недійсним договір кредиту з інших підстав, які не відносяться до сфери регулювання Законом «Про захист прав споживачів». Даний позов є звичайним цивільним позовом одної сторони до другої сторони у вже укладеному договорі кредиту, не у сфері регулювання Законом України «Про захист прав споживачів», а у сфері договірних правовідносин. Суд не вбачає підстав для такого розширеного тлумачення норм закону, що регулюють захист прав споживача.

Даний позов визначений позивачем як позов про захист прав споживача помилково і безпідставно, з метою уникнення обовязку сплати судового збору (який позивачем несплачений) і неправильного визначення територіальної підсудності.

Згідно п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява провертається , якщо справа не підсудна цьому суду.

Керуючись п.4 ч.3 ст. 121, ст.109 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву повернути позивачу як територіально не підсудну Броварському міськрайонному суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 5 днів з дня отримання копії.

Суддя Т.В. Селезньова