Справа № 191/4756/16-ц
Провадження № 2/191/519/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання, яку в подальшому уточнив.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 23 серпня 2011 року він перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року був розірваний. За час перебування у шлюбі відповідач ОСОБА_3, як член його родини, була зареєстрована в його квартирі за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу відповідач виїхала на постійне місце проживання до м. Дніпропетровська та уклала новий шлюб з громадянином ОСОБА_2 і проживає разом з ним, змінивши своє прізвище на ОСОБА_2. Але, зніматися з реєстраційного обліку за місцем проживання в квартирі позивача, за адресою: АДРЕСА_1, добровільно відмовляється.

На підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВЕО № 790499, виданого Першою синельниківською державною нотаріальною конторою 28 вересня 2007 року, реєстровий номер 495, позивач набув право власності на 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1. Рішення про державну реєстрацію права власності прийнято 30 жовтня 2007 року КП «Синельниківське МБТІ» та внесено в книгу № 96 за № 55.

Власником іншої 1/3 частки квартири є рідний брат позивача ОСОБА_4. Зараз позивач має намір утворити нову сім»ю з громадянкою ОСОБА_5, продати свою частку квартири та придбати окреме жиле приміщення для проживання його сім»ї. Але наявність реєстрації в його квартирі відповідача ОСОБА_2 перешкоджає йому здійснити своє право на відчуження

У звязку з цим, позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Позивач до початку попереднього судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач до початку попереднього судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю.

Від представника третьої особи до початку попереднього судового засідання надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16466359 та № 16466436 від 30.10.2007 року позивач є власником 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, а ОСОБА_4 є власником 1/3 часки вищезазначеної квартири.

З копії технічного паспорту вбачається, що власниками квартири № 12 по вул. Виконкомівська м. Синельникове є : ОСОБА_1 2/3 частки; ОСОБА_4 1/3 частки.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до довідки Синельниківського міського комунального підприємства ЖЕК-1 № 1320 від 05.10.2016 року відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 в, кв. 12, але не проживає.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом повязано з правом відповідача на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України.

Згідно ч.2,3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

З норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.

Реєстрацією відповідача в належній позивачу на праві власності квартирі порушуються його законні права та інтереси.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, а також визнання відповідачем позову, вказують на наявність підстав для задоволення позову та визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше одного року без поважної причини, отже вважається такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, квартирою №12 вул. Виконкомівській 64-в в м. Синельникове.

На підставі викладеного та ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, 64, 72, 156 ЖК України, ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування квартирою № 12 будинку № 64-в по вул. Виконкомівській м. Синельникове Дніпропетровської області, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6