У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Бота О.І.,

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконними й неправомірними дій відповідачів, зобовязання вчинити певні дії та визнання незаконними пунктів 1.9. та 1.10 рішення № 373 від 05.10.2011 р. виконкому Ужгородської міської ради,-

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконними й неправомірними дій відповідачів, зобовязання вчинити певні дії та визнання незаконними пунктів 1.9. та 1.10 рішення № 373 від 05.10.2011 р. виконкому Ужгородської міської ради.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив клопотання, яке подав у письмовому вигляді про забезпечення доказів шляхом витребування з архіву Ужгородського міськрайонного суду адміністративну справу № 2а-5358/11 та цивільну справу № 308/498/13-ц . Заява мотивована тим, що вказані справи спростовують твердження директора КП ЖРЕР№1 у її письмовому запереченні від 26.03.2015р. № 47 про те, що він втратив позовну давність, а також з метою прослуховування аудіозаписів судових засідань для підтвердження факту не втрати позовної давності. Окрім того, зазначив що у матеріалах справи наявна фотокопія корінця ордеру № 234 від 31.03.1995 року , який необхідно оглянути.

Інші сторони в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату , час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, вислухавши доводи позивача, дійшов висновку, що клопотання про витребування доказів підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Стаття 10 ЦПК України встановлює, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереденього судового засідання. Докази подані з порушенням вимог даної статті не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подані несвоєчасно з поважних причин.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способом забезпечення судом доказів є витребування доказів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст.58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Між тим, витребування адміністративної справи № 2а-5358/11 не має ніякого відношення до суті спору по суті, та така , не стосуються предмета доказування.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, клопотання позивача про витребування доказів підлягає до часткового задоволення, а саме в частині витребування з архіву Ужгородського міськрайонного суду цивільну справу № 308/498/13-ц для огляду фотокопії корінця ордеру № 234 від 31.03.1995 року.

Керуючись ст.ст. 10,64, 133, 135, 137, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконними й неправомірними дій відповідачів, зобовязання вчинити певні дії та визнання незаконними пунктів 1.9. та 1.10 рішення № 373 від 05.10.2011 р. виконкому Ужгородської міської ради задовольнити частково.

Витребувати для огляду в судовому засіданні із архіву Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області матеріали цивільної справи № 308/498/13-ц для огляду фотокопії корінця ордеру № 234 від 31.03.1995 року.

Зобовязати надати вищевказані докази в строк до 29 квітня 2017 року.

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України докази, які вимагає суд направляються до суду безпосередньо.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі із причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали для її виконання направити до архіву Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

В решті вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області, через Ужгородський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2