Провадження №2/521/1212/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Плавича І.В.,

при секретарі - Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом Головного територіального управління юстиції в Одеській області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Головного територіального управління юстиції в Одеській області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки.

В процесі розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про залишення заявленого позову без розгляду. В обґрунтування даної заяви представник відповідача зокрема посилався на ті обставини, що заявлений позов поданий від імені ОСОБА_2 як громадянина України, але при цьому ОСОБА_2 став громадянином Республіки Італія 06 листопада 2015 року. Тобто відповідна позовна заява подана від імені ОСОБА_2 вже після отримання ОСОБА_2 громадянства Республіки Італія.

При цьому заява про забезпечення повернення дитини була подана ОСОБА_2 22 січня 2015 року на підставі закордонного паспорту в період коли він ще не був громадянином Республіки Італія. Відповідна довіреність центральному органу України діяти в його інтересах також була подана ОСОБА_2 як громадянином України, в заяві і довіреності вказується особа - «ОСОБА_2». Проте, в довіреності Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року, тобто в період, коли ОСОБА_2 вже набув громадянства Республіки Італія, - управління уповноважується представляти інтереси особи - «ОСОБА_2», що не відповідає його паспортам.

Виходячи з викладеного, представник ОСОБА_1 просив суд залишити даний позов без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.2 ЦПК України у зв'язку з тим, що заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідач ОСОБА_1 та представник особи у відкрите судове засідання з'явились, заявлені вимоги підтримали, просили суд заяву задовольнити.

Позивач ОСОБА_2, представники особи та представник Головного територіального управління юстиції в Одеській області у відкрите судове засідання з'явились, заявлені вимоги не визнали, заперечували проти задоволення заяви.

Згідно ст. 38 ч.1 ЦПК України, сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

При цьому як встановлює ст. 42 ч.1 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: 1) довіреністю фізичної особи; 2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; 3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Як передбачає ст. 45 ч.1 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Законодавство України про громадянство ґрунтується зокрема на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України (ст. 2 Закону України «Про громадянство»).

В силу ст. 17 Закону України «Про громадянство», громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Згідно ст. 19 Закону України «Про громадянство», підставами для втрати громадянства України є, зокрема, добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Тобто за національним законодавством сам факт набуття громадянства іншої держави не є підставою для припинення громадянства України, примусове позбавлення особи громадянства України прямо заборонено Конституцією України (стаття 25) та Законом України «Про громадянство» (стаття 2).

Суду не представленого належних доказів виходу ОСОБА_2 з громадянства України або втрати громадянства України, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду та відмовляє в задоволенні відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 207, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про залишення позову Головного територіального управління юстиції в Одеській області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки без розгляду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: