Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/280/17
Провадження №: 2/332/283/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 21.11.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір №б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач має заборгованість 24033 грн. 81 коп. Позивач просить стягнути вказану заборгованість.

Представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що в матеріалах справи є відповідна заява.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, згодна сплатити заборгованість, але в розмірі отриманого кредиту, тобто 2000 грн. 00 коп..

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.11.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір №б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг,правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. (а.с.5).

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою»

Одночасно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі,а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_2), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення ОСОБА_2, згідно п.1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.. ст.. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобовязання за даним договором.

Ст.. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Відповідно до п.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

На підставі п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» , банк має право на зміну тарифів які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючи сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_2 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматична лонгується на той самий строк.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк»

Разом з цим суд вважає, що вимоги банку стосовно стягнення пені підлягають лише частковому задоволенню з нижченаведених підстав.

Банком заявлено вимоги про стягнення пені на загальну суму 3400,00 грн., за весь період прострочки.

Відповідно до вимог ст.258 ЦК України встановлено спеціальний строк позовної давності, який застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) один рік.

Відповідачка заявила клопотання про застосування позовної давності, що підтверджується журналом судового засідання від 06.03.2017 року (а.с.54).

Отже, суд повинен застосувати строк позовної давності та стягнути пеню в межах річного строку позовної давності, передбаченого ст.258 ЦК України.

Згідно розрахунку, сума пені за один рік до дня предявлення позову складає 2300 грн. (а.с.4).

З урахуванням вищезазначених обставин стосовно отримання кредиту відповідачами та керуючись ст.258 ЦК України суд вважає за необхідне стягнути пеню з відповідача в розмірі 2300 грн.

Отже, з відповідача необхідно стягнути заборгованість по кредиту на суму 22572,17 грн., яка утворилась станом на 30.09.2016р. і складається наступного:

- заборгованість по кредиту в сумі 1781 грн. 07 коп.,

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 17232 грн. 08 коп.

- заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобовязань по договору в розмірі 2300 грн.з урахуванням строку позовної давності. (Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги.) (а.с.3-4)

Разом з цим суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафів на суму 500 грн. (фіксована частина) та на суму 1120,66 грн. (процентна складова), також не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Обовязок відповідача щодо сплати пені на користь позивача за прострочення оплати банківських послуг передбачена п.1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.17).

З зазначених підстав та виходячи із передбаченого статтею 629 ЦК України принципу обов'язковості договору, із положень ч. 1 ст.546 та ст. ст. 548, 549 ЦК України вимоги банку про стягнення штрафів є необґрунтованими.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору на суму 1424 грн. 00 коп. пропорційно задоволеним вимогам (заявлено 24033 грн 81 коп., задоволено - 21313 грн. 15 коп.)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»:

- заборгованість по кредиту в сумі 1781 грн. 07 коп.,

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 17232 грн. 08 коп.

- заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобовязань по договору в розмірі 2300 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1424 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30 березня 2017 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік