Справа № 468/591/16-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

19.01.2017 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого по справі судді Янчук С.В., при секретарі Медведєву Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії начальника Баштанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ У Миколаївській області ОСОБА_1 по повернення виконавчого документа без прийняття до виконання,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії начальника Баштанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ У Миколаївській області ОСОБА_1 по повернення виконавчого документа без виконання. В обґрунтування заявленої скарги представник скаржника зазначив, що 04.10.2016 року стягувачем було направлено поштою до Баштанського РВ ДВС заяву про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 468/591/16-ц, виданого 26.09.2016 року Баштанським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 56567,62 грн. 31.10.2016 року на адресу стягувача надійшло повідомлення начальника Баштанського РВ ДВС ОСОБА_1 від 13.10.2016 року про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки стягувачем не було додано до заяви про відкриття виконавчого провадження підтвердження внесення авансового внеску.

Просить скасувати вказане повідомлення в звязку з тим, що заява про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим документом була направлена до відділу ДВС 04.10.2016 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який вступив в законну силу 05.10.2016 року, та за нормами Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року, в період дії якого було здано до відділу поштового звязку вище вказану заяву про відкриття виконавчого провадження, не було передбачено для відкриття виконавчого провадження обовязку стягувачу сплачувати авансові внески.

В судове засідання стягувач не зявився, надавши заяву про підтримання скарги та розгляд справи в його відсутність.

Боржник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, від нього не надійшло заперечень по розгляду скарги.

В судове засідання державний виконавець не зявився, надавши письмові заперечення проти скарги.

Дослідивши письмові докази скарги та матеріали цивільної справи № 468/591/16-ц, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги.

Згідно вимог статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що 26.09.2016 року Баштанським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 56567,62 грн. 04.10.2016 року стягувач направив поштою до Баштанського районного відділу ДВС заяву про відкриття виконавчого провадження та вище вказаний виконавчий лист, які були отримані виконавцем 11.10.2016 року.

13.10.2016 року начальником Баштанського РВ ДВС ОСОБА_1 було винесено повідомлення по повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки стягувачем не було надано підтвердження сплати авансового внеску.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

В судовому засіданні встановлено, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження надійшла до Баштанського районного відділу ДВС 11.10.2016 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

Відповідно до положень ч.ч. 5,6,7 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Вказані положення свідчать про те, що чинним Законом «Про виконавче провадження» передбачено можливість здійснення виконавчих дій у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом лише у випадку, коли такі дії були розпочаті до набрання ним чинності. При цьому, зі скарги та долучених матеріалів вбачається, що за заявою стягувача від 04.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Баштанського РВ ДВС не виносилася постанова про відкриття виконавчого провадження та не розпочиналися жодні виконавчі дії в порядку, що діяв до набрання чинності вище вказаним законом.

Крім того з положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавець здійснює примусове виконання рішення лише після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що, в свою чергу, також свідчить про відсутність початку здійснення виконавчих дій за заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження та відсутність необхідності їх завершення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Також відповідно до положень ст.ст. 25, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 року) в редакції станом на 04.10.2016 року (дату складення заяви про відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з

моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч.1 ст. 27 вказаного Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Комплексний аналіз вказаних положень нормативного акту дає змогу зробити висновок про те, що примусове виконання рішень здійснюється лише після винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому судом встановлено, що за заявою стягувача від 04.10.2016 року виконавцем не було відкрито виконавче провадження та не проводилися жодні виконавчі дії до набрання чинності 05.10.2016 року Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, й тому відсутні будь-які правові підстави для того, щоб державний виконавець при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження після надходження до нього 10.11.2016 року відповідної заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження повинен був керуватися положеннями закону, який на той час втратив чинність.

Не спростовує вказаних висновків суду й посилання заявника на положення ч.6 ст. 70 ЦПК України, із змісту якої вбачається, що відповідний процесуальний строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами звязку, оскільки в судовому засіданні встановлено, що державний виконавець повернув стягувачу виконавчий лист не за пропуском строку його подання, а з підстав, наведених судом вище.

Вказане свідчить про те, що начальник Баштанського РВ ДВС ОСОБА_1 повернув стягувачу виконавчий документ у відповідності до положень п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» без прийняття до виконання, оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, яке є авансування є обовязковим.

Згідно ст. 387 ч.3 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчить про правомірність дій державного виконавця по поверненню виконавчого документа без прийняття до виконання, а тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії начальника Баштанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ У Миколаївській області ОСОБА_1 по повернення виконавчого документа без прийняття до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: