Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя, яке має дітей,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року заявники звернулись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про розірвання шлюбу.

Вказували, що з 15.10.1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають четверо дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Посилаючись на те, що спільне сімейне життя не склалося через те, що мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки в ній, на протязі 6 років шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільного господарства, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, просили їх шлюб розірвати.

В судове засідання заявники не з'явились, звернулась до суду із заявами в яких просили розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 15.10.1997 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київській області, актовий запис № 1357 (а.с.9).

Від спільного життя подружжя має четверо дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що вбачається з наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження (а.с.6, 7, 8, 9).

19.10.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір № 2 між батьками про проживання дітей та про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо та сплату аліментів на дітей (а.с.10-11).

19.10.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено угоду № 1 про врегулювання майнових відносин (а.с.12).

Згідно ч.3 ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ч. 1 ст. 209 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч.3 ст.209 СК України).

Будь-яких доказів або заперечень, які б спростовували викладені в заяві обставини в матеріалах справи не містяться.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, заявники дійшли згоди про визначення місця проживання дітей та здійснення ними права на особисте виховання, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч.7 ст.235 ЦПК України (порядок розгляду справ окремого провадження) при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 226, 234-235 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.10.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київській області, актовий запис № 1357 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7