Справа № 606/48/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Теребовлянської РДА до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_4з 2001 по 2004 роки перебувала у шлюбі з відповідачем, в подружжя народилася донька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу обов'язки по вихованню та догляду за дитиною виконувались лише ОСОБА_4, яка померла 09.12.2013 року.З 2004 року відповідач не проявляє батьківського піклування та турботи про здоров'я дитини, її фізичний, моральний, духовний розвиток. Батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню доньки. За останні роки будь-яких спроб побачитися з донькою зі сторони батька не було, будь-які прояви турботи та піклування про дитину відсутні. Окрім цього, з моменту смерті матері ОСОБА_4 по даний час ОСОБА_1 проживає зі своєю бабусею ОСОБА_2 яка є її опікуном.За вказаних обставин, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання онучки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надіслала до канцелярії суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надіслала до канцелярії суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь - яких заперечень, клопотань з приводу розгляду справи не надав.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, справу просив слухати без участі представника третьої особи.

Суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача, за наявними в справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Судом встановлено наступні обставини.

12.07.2001 року ОСОБА_4та відповідач зареєстрували шлюб, який в подальшому 21.01.2004 року було розірвано.

Під час перебування в шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №098070, видане Острівецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області 12.11.2001 року).

Мати дитини ОСОБА_4 померла 09.12.2013 року відповідно до свідоцтва про смерть І-ИД № 165483 від 11.12.2013 року.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26.03.2014 року відібрано неповнолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у батька ОСОБА_3 без позбавлення його батьківських прав та передано неповнолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації для встановлення над дитиною опіки.

Відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 29.04.2014 року №138-од «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштування ОСОБА_1, 12.10.2001р.н.»ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклуваннята призначено ОСОБА_2 опікуном над дитиною.

Згідно висновку органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації від 15.03.2017 року №01-376/02-20 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, органом опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації при розгляді матеріалів цивільної справи, які надійшли із Теребовлянського районного суду за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів для надання відповідного висновку органу опіки та піклування, встановлено, що ОСОБА_1 проживає з бабусею ОСОБА_2 яка є її опікуном та належно здійснює опіку над дитиною. Батько дитини ОСОБА_3 не спілкується з ОСОБА_1, не цікавиться її навчанням, не займається вихованням дитини, матеріально не забезпечує її. Дитина повністю перебуває на утриманні опікуна ОСОБА_2 А тому орган опіки та піклування районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3, 28.06.1976р.н., щодо його дочки ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 24.11.2016 року ОСОБА_1 проживає з бабусею ОСОБА_2 яка здійснює належний догляд над дитиною, батько дитини ОСОБА_3 участі у вихованні дитини не приймає.

Враховуючи вищевикладене, захищаючи права та інтереси дитини, орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3, 28.06.1976р.н. стосовно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради №199 від 25.11.2016 року ОСОБА_1 дійсно прописана та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 із своєю бабусею ОСОБА_2, яка здійснює належний догляд над дитиною. Батько дитини ОСОБА_3 участі у вихованні дитини не приймає.

У довідці Гумниської загальноосвітньої школи №1 І-ІІ ступенів від 07.10.2016 року ОСОБА_1 навчається у 9 класі Гумниської загальноосвітньої школи.

В силу ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8).

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх правта інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років (ст.152 СК України).

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом встановлено, що ОСОБА_3ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, тривалий час не спілкується з дитиною, не створює умов для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2, третя особа Теребовлянської РДА до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення шляхом позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН "Про права дітей" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу приписів частини 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу приписів ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що встановлено підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600,00 грн. на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подала її 17.01.2017 року. Таким чином, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 17.01.2017 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 640 грн судового збору в користь позивачки та 640 грн судового збору в користь держави.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 166, 180, 181, 184, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 60, 88, 212 - 215, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Теребовлянської РДА до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 позбавити батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_3, 28 червня 1976 року народженн жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.01.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1640 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь держави 640 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів після отримання копії цього рішення через Теребовлянським районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Б. Марціцка