Справа № 591/2897/16-ц
Провадження № 2-о/591/4/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

народних засідателів Димитрова А.Г., Сіденко Л.В.

при секретарі - Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи управління Державної міграційної служби України в Сумській області, Відділ реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції в Сумській області, Сумська місцева прокуратура про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його сином. У 2001 році його син поїхав до с. Низове Ленінградської області Росії. 06.01.2003 року син пішов з місця свого проживання у с. Низове та зник. З того часу у продовж останніх 13 років відсутні відомості про місце знаходження його сина. Визнання сина померлим необхідне йому для вирішення питання зняття з реєстраційного обліку та спадкування.

Заінтересовані особи повідомлені про час та місце розгляду справи, але їх представник у судове засідання не зявилися.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами наданими сторонами та отриманими судом, вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За положеннями частини 1 статті 46 ЦК фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до змісту зазначеної норми кожна з цих підстав є самостійною для оголошення особи померлою, і в залежності від обставин, визначається строк, протягом якого мають бути відсутні відомості про таку особу у місті її постійного проживання.

Згідно статті 47 ЦК правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Відповідно до статті 247 ЦПК у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Із роз'яснень пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вбачається, що оголошення особи померлою здійснюється на підставі вірогідного припущення про смерть громадянина, зробленого на підставі обставин, передбачених статтею 46 ЦК. У випадку відсутності відомостей про місце перебування особи протягом трьох років днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Судом встановлено, що заявник є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2.

В той же час з пояснень заявника у судовому засіданні вбачається, що з 2001 року його син постійно мешкав у с. Низове вул. Лісна Ленінградської області РФ та мав дозвіл на тимчасове мешкання на території РФ. 06 січня 2003 року його син пішов з дому в с. Низове, при цьому повідомив матері що скоро повернеться. Після цього син до місця свого проживання не повернувся та з того часу відсутні відомості про місце його знаходження.

З пояснень заявника у судовому засіданні вбачається, незважаючи на реєстрацію ОСОБА_2 у с. Залізняк, останній з 2001 року постійно мешкав на території Російської Федерації

Будь яких доказів на підтвердження того, що на території Росії відсутні відомості про місце знаходження ОСОБА_2 суду не надані.

Отже, докази того, що за місцем реєстрації ОСОБА_2 та місцем проживання заявника відсутні відомості про місце знаходження ОСОБА_2, не можуть бути єдиною та достатньою підставою для оголошення його померлим.

При цьому суд враховує й те, що причиною зникнення з місця постійного проживання стало бажання ОСОБА_2 уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин про що свідчить довідка ІЦ та повідомлення МВС України з яких вбачається, що ОСОБА_2 з 01.10.2003 року перебуває у розшуку за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Будь-яких обставин, за яких можливо припустити смерть ОСОБА_2 заявник суду не надав та не зазначив..

Таким чином, встановлені обставини в сукупності більше свідчать про свідоме приховування ОСОБА_2 від інших осіб, в тому числі членів своєї сімї, місця свого місця перебування, ніж дають підстави для вірогідного припущення його смерті.

За наведених вище обставин суд вважає за необхідне відмовити заявнику у задоволенні заяви за її необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 234, 235, 249 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви за її необґрунтованістю

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

Суддя

Народні засідателі