Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі: Химинець О.Я

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Укрсоцбанк звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 15.09.2005 р. між банком та ОСОБА_3, було укладеного кредитний договір № 08/133, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 156200.00 грн., із сплатою 15% річних, з кінцевим терміном погашення боргу до 14.09.2025 року. У подальшому з урахуванням заяви про уточнення та про збільшення позову просив стягнути з ОСОБА_3 536 446,00 грн. з яких 124 952,00 заборгованість по тілу кредиту, 134054.15 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 49564.58 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 117279.09 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 32406.56 грн.- розмір інфляційних втрат за кредитом, 78189.62 грн.- розмір інфляційних втрат по відсотках.

У судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити такі.

Представник відповідачки проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав їх часткової недоведеності, а також з пропуском строків позовної давності про застосування яких подана письмова заява.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з таких з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 15.09.2005 р. між ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_3 було укладеного кредитний договір № 08/133, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 156200,00 грн., із сплатою 15% річних, з кінцевим терміном погашення боргу до 14.09.2025 року. Сторонами по справі не заперечується факт отримання грошових коштів на підставі кредитного договору. Умовами кредитного договору а саме п. 1.1.1. передбачено зо зобовязання зі сплати тіла кредиту та відсотків за його користування оплачуються частинами по 651 грн. Останній платіж повинен бути зроблений в сумі 611 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з підпунктом 4.5 кредитного договору № 08/133 від 15.09.2005 р. в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених підпунктами 3.3.8 (сплата процентів), 3.3.9 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 60 (шістдесят) календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів.

З розрахунків наданих позивачем вбачається, що останній платіж по кредиту було 15 березня 2010 року. З позовом банк звернувся до суду у листопаді 2014 року. Зазначені обставини сторонами не заперечувалися.

Таким чином з моменту порушення пункту 4.5 кредитного договору і з моменту звернення з позовом до суду пройшло понад 3 роки , а відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, тому вказана обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Аналогічного висновку дотримується Верховний суд України у Постанові від 16 листопада 2016 року по справі № 6-900цс16 яка у відповідності до ч. 2 ст. 214 та ст. 360-7 ЦПК України підлягає до застосування у даних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 257, 261, 267, 268, 509, 256, 530, 611, 1050, 1054 ЦК України Постановою ВСУ від 16.11.2016 р. у справі № 6-900цс16 суд, -

РІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити повністю.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись через 5 днів.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4