Провадження № 2/638/705/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.17 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Помазан М.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнання прилюдних торгів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнання прилюдних торгів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 лютого 2008 року між ним та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML -706/014/2008, відповідно до якого мені було надано кредит в розмірі 94 600 (дев'яносто чотири тисячі шістсот долларів США, жом до 22 лютого 2023 року.

Для забезпечення виконання забовязання за кредитним договором між ним та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір іпотеки від 22 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 219, предметом якого є нерухоме майно - 4-х кімнатна квартира АДРЕСА_1.

У звязку з підвищенням курсу долару США та його складним фінансовим становищем за кредитним забовязанням утворилась заборгованість.

Він вимушений був поїхати до м. Київа, оскільки там йому запропонували роботу, де працює і на теперішній час.

У травні 2015 року йому зателефонували сусіди з будинку № 15-А по вулиці Ахсарова в м. Харкові де розташована квартира та повідомили, що в квартирі нові власники, які нібито придбали її з аукціону .

Приїхавши до Харкова у травні 2015 року та від ОСОБА_3 дізнався, що вона придбала квартиру з прилюдних торгів ще 25 квітня 2014 року за 365975,00 грн., які проводились за зверненням Дзержинського ВДВС ХМУЮ.

Ознайомившись через своїх представників за довіреністю з матеріалами виконавчого провадження в Дзержинській ВДВС ХМУЮ йому стало відомо наступне :

Виконавче провадження було відкрите Дзержинським ВДВС ХМУЮ за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна 29.08.2013 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 18.07.2013 року.

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 виконавчому написі запропонувала : за рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ « ОТП Факторинг Україна » у розмірі : залишок заборгованості за кредитом - 91 446,64 доларів США; заборгованість по відсоткам за кредитом - 23 164,62 доларів США; витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису- 1700 грн.

Про відкриття виконавчого провадження йому відомо не було, оскільки державні виконавці Дзержинського ВДВС ХМУЮ під час виконавчого провадження, яке відбувалось майже рік направляли листи на адресу: м. Харків, Салтівське шосе, буд.256, кв. , незважаючи на те, що в матеріалах виконавчого провадження є відповіді КП «Жилкомсервіс», та Дзержинського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області щодо його реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Важає, що посадові особи Дзержинського ВДВС ХМУЮ умисно не повідомляли його за належною адресою про хід виконавчого провадження.

Пізніш після передачі документів виконавчого провадження державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ Філії 21 ПП «Нива-В.Ш., остання також направляла повідомлення про проведення прилюдних торгів на адресу : м. Харків. Салтівське шосе 6.256, кв. 521.

Про реалізацію квартири йому стало відомо тільки у травні 2015 року.

В матеріалах виконавчого провадження відсутній кредитний договір.

Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2М, є таким що не підлягає виконанню з наступних підстав:

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

В порушення вищенаведеного Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2М, вчиняючи нотаріальний напис не врахувала та не перевірила факту безспірності заборгованості, на його адресу не направлялось повідомлення про наявність порушень виконання основного забов'язання та вимога про їх усунення, він не був повідомлений про звернення стягнення на предмет іпотеки, матеріали виконавчого провадження не містять даних, що банк надав нотаріусу документи, які б підтверджували безспірність заборгованості та установлювали розтрочення виконання забов'язання. Також немає доказів направлення банком повідомлення про порушення забов'язань .

Крім того, на час вчинення виконавчого напису строк виконання основного забовязання не сплинув, оскільки кредитний договір укладений до 22 лютого 2023 року.

Він укладав кредитний договір з Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», а з виконавчим написом до нотаріуса, а пізніше до виконавчої служби звернулось ТОВ «ОТП Факторинг Україна », при цьому матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про зміну кредитора та передання йому права вимоги.

Таким чином, для вчинення виконавчого напису відповідачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна » не були надані приватному нотаріусу документи, що підтверджують безпірність заборгованості, а також порушення приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 норм діючого законодавства є підставою для визнання виконавчого напису № 4999 від 18.07.2013 року, таким що не підлягає виконанню.

Щодо проведення прилюдних торгів, відносно квартири АДРЕСА_3, вважає їх недійсними у звязку з недодержанням вимог діючого законодавства, а саме правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням « Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна », затвердженого Наказом Мінюсту № 68/5 від 27.10.1999 р.

Натомість, йомунаправлялись листи за іншою адресою, де він ніколи не проживав і не був зареєстрований, незважаючи на те. що в матеріалах виконавчого провадження, а також в кредитному договорі та договорі іпотеки зазначена правильна адреса, за якою він зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 15-А,кв.135.

Позивач був позбавлений можливості знати про оцінку квартири, стартову ціну та ціну реалізації майна, приймати участь в торгах. Направлення йому державним виконавцем та директором Філії 21 ПП «ОСОБА_5Ш.» листів та повідомлень за іншою адресою, тобто по суті неповідомлення позивача щодо оцінки, та переоцінки квартири, передачі квартири на реалізацію, проведення торгів є порушенням порядку організації торгів та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Також важає, що недійсними являються протокол № 2114243 проведення прилюдних торгів від 25.04.2014 року та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів квартири № 135, по вул.. Ахсарова 15-а у м. Харкові.

На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та надала пояснення відповідно до викладених у позові.

Відповідач - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечувала, надавши заперечення у письмовому вигляді. Просила розглядати справу у її відсутність. Послалася на те, що між нею та позивачем не існувало та не існує будь-яких цивільно-правових відносин, тобто спору про майно або особисті немайнові права. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні від 31.01.1992 р. з подальшими змінами, справи щодо оспорювання виконавчого напису нотаріуса розглядаються в позовному провадженні, позивачем в якому є боржник, а відповідачем - кредитор.

Цей висновок Пленуму ВСУ прямо закріплений в ст. 110 ч.12 ЦПК України, яка передбачає, що в рядку цивільного судочинства розглядаються позови до стягувана про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса.

Таким чином, нотаріус, що вчиняв нотаріальний напис відповідно до ст.ст. 1, 15 ЦПК країни не може бути відповідачем за даним позовом, а дійсним відповідачем по справі може бути лише стягувач, у якого виникло право на звернення стягнення на предмет застави та який звернувся за виконанням такого напису. Вважає, що виконавчий напис вчинений нею із дотриманням чинного законодавства України, оскільки розмір заборгованості перед банком не є спірним, позивач не обґрунтовує відсутності заборгованості або наявності боргу в меншому розмірі, не вказує сум, які ним були вказані, не підтверджує факт погашення заборгованості жодними документами, тобто ніяк не спростовує розміру заборгованості, вказаного у виконавчому написі.

Таким чином, предметом спору в цій справі є не дійсний розмір його боргу перед кредитором відсутність такого, а дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису, а такі порушення, навіть якби вони були допущені, не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вважає, що твердження Позивача щодо безпідставності вчинення напису є наявно хибним, оскільки виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості: договір іпотеки, розрахунок заборгованості, виписка з особового рахунку.

В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року, вказано, що при вирішенні справ, повязаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України Про нотаріат виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або її відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими нормативним актом з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не меньше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності не минув цей строк, виконавчий напис було вчинено в межах цього строку.

Таким спеціальним нормативним актом є Постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 99 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 цього нормативного акту, для виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає право звернення стягнення на заставлене майно і документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення.

Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Така ж позиція закріплена у п. 10 Узагальнень судової практики з розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 7 лютого 2014 року, в якому зазначено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Крім цього, твердження позивача щодо порушення п.п. 2.3 ст.2 Глави 16 «Порядку» стосовно вчинення виконавчого напису до спливу тридцяти днів з моменту надісланих на імя боржника письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором,спростовується тим, що у неї є належні докази того, що на імя ОСОБА_1 була направлена досудова вимога про усунення порушень за кредитним договором, що підтверджується описом вкладення в цінний лист, а виконавчий напис був вчинений 18.07.2013 року, тобто після спливу ЗО днів.

Звернула увагу суду на те, що і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України і Законом України «Про іпотеку» передбачено вчинення виконавчого напису після спливу 30 днів з моменту направлення боржнику відповідної вимоги, а не отримання її боржником.

Позивач жодним чином не оскаржує розмір заборгованості, не наводить доказів відсутності заборгованості, чи її меншого розміру. Тобто будь-які підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відсутні, адже жодні цивільні права Позивача не були порушені.

Таким чином, вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи Позивача є неспроможними, тому що відповідач, на її думку, діяла у повній відповідності до законів України «Про іпотеку», «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. В подальшому в судове засідання не з*явилися. Про день та час судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином.

В письмових запереченнях послалися на те, що здійснення виконавчого напису нотаріусом цілком відповідає чинному законодавству України.

Жодним законодавчим актом не зобовязано надавати іпотекодержателем нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи, що підтверджують видачу грошових коштів боржнику, а нотаріуса не уповноважено перевіряти факт отримання боржником грошових коштів та встановлення дати, з якої необхідно проводити розрахунок заборгованості. Так, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у передбачений строк звернулося до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, надавши всі необхідні документи, які підтверджують безспірність кредитної заборгованості, а отже виконавчий напис вчинено нотаріусом у відповідності до вимог закону.

На відому адресу позивача була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором та про усунення порушень за кредитним говором, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист з відміткою поштового відділення ЦОКК - 1. У вказаній вимозі була зазначена сума заборгованості за кредитом. Аналогічні суми вказані також і у виконавчому написі нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру. Отже, суми заборгованості, зазначені у виконавчому написі, відповідають сумам заборгованості, зазначеним у вимогах, отриманих відповідачами.

Таким чином, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати у боржника заборгованість перед кредитором саме в такому розмірі.

Безспірними визнаються вимоги, які не викликають у їх отримувача будь - яких заперечень, будь - яких не погоджень із заявленими вимогами, будь - яких зустрічних заяв з відповідним обґрунтуванням та своїми запереченнями, вимога за наслідками яких ; виник спір між сторонами, вимоги під сумнів їх змісту яких не ставить отримувач даних вимог.

На момент вчинення виконавчого напису, Позивач жодним чином не ставив під сумнів безспірність вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а саме не було направлено ним заперечень з приводу правомірності чи неправомірності розрахунку боргових зобовязань, не існувало будь - яких судових оскаржень діючих кредитним договорів чи договору застави. А тому нотаріус правомірно включив до виконавчого напису зложений про задоволення за рахунок реалізації майна заборгованості у повному обсязі, та була надана банком на день вчинення.

Також зазначили, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису ТOB «ОТП Факторинг Україна» було подано заяву та наступні документи: кредитний договір, з усіма додатками та змінами до нього, оригінал договору іпотеки, розрахунок заборгованості за кредитним договором, оригінал досудової вимоги про погашення заборгованості і кредитним договором, оригінал договору про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, оригінал договору комісії, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», оригінали установчих документи ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Позивач належним чином не довів жодними доказами існування іншої суми заборгованості, своїх заперечень щодо сум заборгованостей зазначених у досудових вимогах не надавав і до чи під час судового розгляду його позову, також не надано жодного платіжного доручення чи альтернативного розрахунку, який би свідчив про існування іншої, аніж указана у вимозі, суми заборгованості.

Вважають, що посилання представника позивача на те, що строк виконання основаного зобовязання не сплинув також є хибними, оскільки, відповідно до пункту 6.2. договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь якої із таких обставин: (а) несплати Іпотекодавцем іпотекодержателеві будь - якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі.

Також вважає, що посилання позивача па те, що йому листи ніби-то направлялися на іншу адресу, ніж та, в якій він мешкає є хибною, оскільки факт не проживання в іпотечному майні підтверджує сам позивач в позовній заяві, а саме на аркуші 2, абзац 4 позову і в самому позові, відповідач вказує адресу проживання, як місто Київ. Проте, Відповідно до п. 2.3.5 Кредитного договору позичальник зобовязаний повідомляти Банк про втрату або зміну місця постійного працевлаштування, фактичної адреси проживання, номера телефону.

Також посилаються на те, що пунктом 4 Положення передбачено, що після отримання виконавчих документів організатор аукціону здійснює підготовку до збирання необхідних матеріалів з реалізації майна, визначає початкову вартість реалізації, готує і публікує інформацію про майно, що підлягає реалізації.

Зазначаючи про неналежне повідомлення позивача про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також про стартову ціну реалізації майна Позивач не врахувала, що до обов'язку організатора прилюдних торгів не входить надсилання повідомлень рекомендованим листом із зворотнім повідомленням про його вручення.

Відповідно до п. 3.5 Тимчасового положення спеціалізована організація, яка проводить публічні торги публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 N 43/5, на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується.

Аналогічні оголошення на виконання вимог чинного законодавства були опубліковані в засобах масової інформації і в день їх публікації відділ ДВС і сторони виконавчого провадження, серед яких і ОСОБА_1 повідомлені про день та час прилюдних торгів,, як того вимагає стаття 43 Закону України «Про виконавче провадження».

Також повідомлення про оцінку майна - ОСОБА_1 нааправлялося за місцезнаходженням предмету іпотеки, що підтверджується самим повідомленням, яке позивач долучив до справи.

Вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо витребування майна з чужого законного володіння не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Позивач по справі добровільно погодився на те, щоб спірна квартира стала заставним майном, він добровільно підписав договір іпотеки і погодився нести відповідальність у випадку порушення виконання ним своїх грошових зобовязань.

В даному випадку предмет іпотеки був проданий в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про іпотеку», тобто в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На підставі викладеного, просили відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що 12.04.2014 року з засобів масової інформації, а саме з публікації офіційного інтернет-видання https://trade.informjust.ua ОСОБА_3, стало відомо, що за адресою м. Харків пров. Театральний 11/13 проводитимуться прилюдні торги, призначені на 25.04.20014 року з реалізації 4-кімнатної квартири розташованої за адресою: м. Харків, пр-т Л.Свободи, б. 36-а кв. 71.

Зазначена пропозиція зацікавила її, тому ОСОБА_3 було вжито всі передбачені нормами чинного законодавства заходи для участі в прилюдних торгах з реалізації зазначеного вище майна, а саме: оформлено заявку на участь в прилюдних торгах та сплачено за зазначеними в обяві реквізитами суму гарантійного внеску.

25.04.20014 року за адресою м. Харків, пров. Театральний 11/13 були проведені прилюдні торги. За результатами проведених прилюдних торгів ОСОБА_3 було визначено переможцем.

Після чого, відповідно до норм чинного законодавства керівником приватного підприємства «ОСОБА_5 - В.Ш.», було складено протокол проведення прилюдних торгів та скріплено підписами керівника приватного підприємства «ОСОБА_5 - В.Ш.» та підписом переможця торгів.

Також було розяснено, що відповідно наказу Міністерства Юстиції від 27.10.1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4838.в якому передбачено, що переможець прилюдних торгів протягом семи робочих днів з дня підписання протоколу перераховує кошти за придбане на торгах майно на зазначений у протоколі банківський рахунок. У відповідності до зазначеної вище вимоги відповідачем, було здійснено остаточний розрахунок в термін, передбачений нормами чинного законодавства. В подальшому після проведення повного розрахунку за придбане майно та на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів, державним виконавцем було складено акт про реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів від 15.05.14 року.

На підставі Акту державного виконавця приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право власності від 19.05.2014 року, зареєстроване в реєстрі за № 1971.

Тобто в даному випадку відсутні будь-які порушення норм діючого законодавства.

Також вважає, що вона, як переможець торгів, є добросовісним набувачем майна, яке у встановленому законом примусовому порядку було реалізовано на прилюдних торгах і беручи до уваги, що її діями не порушено жодного права позивача, до неї в позові не висунуто жодної вимоги, відповідно не може бути відповідачем по цій справі.

Стосовно дій державного виконавця, які оскаржуються позивачем, вважає, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Ч. 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недотримання вимог закону саме в момент його вчинення.

Підставою для визнання недійсним результатів прилюдних торгів є наявність порушень в ході проведення процедури реалізації арештованого майна з прилюдних торгів. Даний висновок також відповідно узгоджується з Постановою Верховного суду України від 13.02.2013 року № 6-174цс12.

Слід зазначити, що процедура реалізації арештованого майна з прилюдних торгів проходить 3 основних етапи: 1) підготовка до проведення прилюдних торгів; 2) аукціон, за допомогою якого саме і визначається переможець; 3) оформлення результатів проведених прилюдних торгів шляхом підписання відповідних документів.

Відповідно, до правил проведення торгів належать норми трьох видів: 1) ті, які визначають процедуру підготовки до проведення торгів; 2) ті, які регулюють порядок їх проведення; 3) ті, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

До порушення правил підготовки торгіввідноситься опублікування інформаційного повідомлення в неналежному виданні або порушення строку його опублікування.

Порушенням порядку організації торгів є відмова допустити до участі в них учасників, які виконали умови допуску до торгів, а саме подали заяву на участь в торгах та сплатили гарантійний внесок.

До порушень порядку оформлення результатів торгів є підписання протоколу про проведення прилюдних торгів особою, яка не є їх переможцем, або ж підписання цього протоколу на інших умовах, ніж це було запропоновано переможцем торгів.

Будь-яких документальних підтверджень щодо вище наведених порушень Позивачем надано не було. Проведені прилюдні торги з реалізації арештованого рухомого майна відбулися у відповідності до вимог норм чинного законодавства, а саме Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку».

Також вважає, що пропущений строк оскарження прилюдних торгів, оскільки згідно ст. 48 Закону України «Про іпотеку», як спеціального Закону, що регулює спірні правовідносини щодо порядку реалізації предмета іпотеки, боржник вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням майна. Цей строк не може бути поновлено або продовжено, адже саме в такий спосіб законодавець захистив права особи, що придбала майно з прилюдних торгів та є добросовісним набувачем майна.

Враховуючи те, що прилюдні торги з продажу обєкта нерухомості: квартири № 135, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Ахсарова, б. 15-а відбулись 25.04.2014 року, то позивач мав право звернутись до суду в строк до 25.07.2014 року. Натомість позовна заява датована 30.06.2015 року. Поважних причин для пропущення терміну позовної давності в позовній заяві не зазначено.

Таким чином, вбачається, що в такий спосіб Позивач має на меті виключно завадити безперешкодному користуванню та розпорядженню власним майном особою, яка є добросовісним набувачем права власності.

З огляду на викладене вище та зважаючи на той факт, що тримісячний термін, встановлений ст. 48 Закону України «Про іпотеку», на оскарження результатів прилюдних торгів ним пропущений без поважних підстав просила відмовити у позові.

Також вважала, що і нотаріальний напис нотаріуса, і дії держвного виконавця, і процедура та результати проведення прилюдних торгів відповідали вимогам чинного законодавства України, а її довіритель є добросовісним набувачем у даному випадку.

На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції проти задоволення позовних вимог заперечувала. Надала пояснення про те, що всі виконавчі дії та винесені при цьому постанови відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Вважають, що направлення всіх документів та повідомлень боржнику відбувалося вірно, за адресою його фактичного проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2, тому про всі виконавчі дії та винесені за їх наслідками відповідні постанови позивач був повідомлений належним чином.

Відповідач Філія 21 Приватного підприємства «ОСОБА_5 В.Ш.» в судове засідання не з*явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причин неявки суду не сповістив. Під час розгляду справи по суті провадження у ній в частині позовних вимог до вищезазначеного відповідача закрите на підставі п.7 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

29.08.13 року Дзержинським ВДВС ХМУЮ було відкрите виконавче провадження за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Дослідивши представлені копії нотаріальної справи, суд приходить до висновку, що дії нотаріуса не суперечили чинному на той час законодавству України, що регулювало порядок та процедуру вчинення нотаріальних написів.

Відповідно до ст.. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що діяла на момент вчинення нотаріального напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Виконавчий напис (окрім вимоги про неоплату чека) вчиняється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотекодержателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотекодержателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі отримання письмової заяви від попереднього іпотекодержателя, який має вищий пріоритет, про припинення звернення стягнення на предмет іпотеки виконавчий напис нотаріусом не вчиняється. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені

Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

У разі вчинення виконавчого напису за договором іпотеки, нотаріус перевіряє за даними Державного реєстру іпотек наявність чи відсутність заставної, наявність чи відсутність інших іпотекодержателів. За наявності заставної вчинення виконавчого напису може бути здійснено лише на підставі заяви (вимоги) власника заставної.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України

У разі стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов*язання (Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.99 року № 1172).

Вивченням судом наданої нотаріусом копії нотаріальної справи щодо вчинення спірного нотаріального напису встановлено, що приватним нотаріусом були дотримані вимоги чинного на той час законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Вимога про погашення заборгованості була направлена позивачу 24.05.13 року цінним листом за адресою: АДРЕСА_4. Тобто за адресою, зазначеною в договорі іпотеки № РМL 706/014/2008 від 22.02.2008 року та підписаному позивачем. (про що є відмітка поштового відділення).

В той же час, державним виконавцем під час проведення виконавчих дій допущені порушення чинного на той час законодавства України.

Відповідно до ст.. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою ст..25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Вивченням судом наданої ДВС належним чином завіреної копії виконавчого провадження встановлено, що у всіх винесених державним виконавцем постановах зазначена адреса боржника (позивача) м. Харків, Салтівське шосеАДРЕСА_5. За цією ж адресою з невідомих підстав направлялися всі листи та документи позивачу, незважаючи про наявність документів та даних про реєстрацію позивача за адресою: АДРЕСА_6.(така ж адреса зазначена в договорі іпотеки, відомостях з АДБ, тощо).

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача, що її довіритель не знав і не міг знати про обставини примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на належну йому квартиру, а відповідно і не міг скористатися наданими йому правами, які передбачені ст.. 12 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки навіть постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена йому належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених ч.1 ст. 215 ЦК України.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно та оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

Отже, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов*язковою умовою правомірності правочину.

Під час розгляду справи судом встановлена наявність порушень вимог чинного законодавства України, що могли вплинути на результати прилюдних торгів, починаючи (як зазначалося вище) з відкриття виконавчого провадження.

За змістом п. 3.11 Тимчасового положення, спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цією особою зазначених відомостей, які мають бути їм повідомлені.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року № 6-143цс14, яка, згідно зі ст.. 360-7 ЦПК України, є обов*язковою для судів.

Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу- продавця і покупця до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов*язальних відносин.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги в частині визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_7, а також свідоцтва про придбання квартири з прилюдних торгів. Позовні вимоги щодо визнання недійсним протоколу прилюдних торгів № 2114243 суд залишає без задоволення, оскільки самі прилюдні торги визнані судом недійсними і, на думку суду, визнання недійсним протоколу як окремого документу не потребується.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що її довірителтниця є добросовісним набувачем, суд вважає непереконливими, оскільки відповідач не була позбавлена права перевірити законність проведення прилюдних торгів, а тому задовольняє позовні вимоги в частині витребування спірної квартири з чужого незаконного володіння та повернення права власності на вищевказану квартиру позивачу ОСОБА_1.

Також, з урахуванням обставин справи, відсутності безспірних, належних, допустимих та достовірних доказів щодо обізнаності позивача про реалізацію спірної квартири, суд приходить до висновку, що в даному випадку повинні застосовуватися не присічні (преклюзивні) строки давності, а загальні строки позовної давності, передбачені ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88. 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсними прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_7.

Визнати недійсним свідоцтво про придбання з прилюдних торгів квартири АДРЕСА_7.

Витребувати квартиру АДРЕСА_8 з чужого незаконного володіння та повернути право власності на вищевказану квартиру позивачу ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення.

Суддя: