Справа № 344/4049/16-ц
Провадження № 2-др/779/6/17
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач ОСОБА_1
28 березня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:
головуючого Васильковського В.М.
суддів: Девляшевського В.А., Ясеновенко Л.В.,
секретар Шемрай Н.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних та інфляційних збитків за несвоєчасне виконання зобовязання, -
в с т а н о в и л а :
рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6 663,19 грн санкцій за невиконання зобовязання в розмірі 19 043 грн за період з 01.04.2015 по 29.02.2016 включно, з яких 6 138,86 грн - інфляційні збитки, 524,33 грн - 3% річних, а також 551,20 грн сплаченого судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2016 року в частині розміру стягнення санкцій за невиконання зобовязань змінено, зменшено загальну суму стягнення до 4 853,85 грн; в решті рішення залишено без змін.

Питання про судові витрати судом апеляційної інстанції не вирішувалось.

13 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання судових витрат, оскільки апеляційним судом змінено рішення суду першої інстанції, однак не вирішено питання про судові витрати.

В засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 5 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки апеляційний суд змінив рішення в частині зменшення розміру стягнення санкцій за невиконання зобовязань і не вирішив питання розподілу судових витрат, то понесені відповідачкою судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, судові витрати ОСОБА_2 складаються із судового збору в сумі 606,32 грн. (а.с. 90).

З урахуванням вимог ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що зазначені витрати підлягають відшкодуванню позивачем на користь відповідачки.

На підставі наведеного та керуючись ст. 220, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 606 грн 32 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на додаткове рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

ОСОБА_4