Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/141/17 Головуючий у 1 інстанції: Дністрян О.М.
Є.У.№ 310/3693/16-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько - ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями після його смерті є: вона, як донька померлого, відповідачі по справі - його діти, його колишня друга дружина - мати позивачки - ОСОБА_7, з якою батько розірвав шлюб ще за життя у серпні 1993 року, дві його рідні сестри ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які мешкають у м. Києві. Вона постійно утримувала та допомагала батькові, виконуючи свої обов'язки як дитина, приїздила в літній період у гості. Останній раз вона бачила батька у серпні 2007 року. По березень 2008 року вона підтримувала зв'язок зі своїм батьком через його сусідку ОСОБА_10 шляхом телефонних переговорів, однак, після березня 2008 року цей зв'язок обірвався. У червні 2009 року у неї народилась донька і вона не мала змоги приїздити до свого батька. Про смерть батька їй стало відомо у березні 2012 року від сестри свого батька - тітки ОСОБА_8 Остаточно у цьому факті вона впевнилась лише у травні 2013 року, коли разом із сестрами батька приїхала провідати могилу батька у м. Бердянськ. До цього часу вона не мала достовірної інформації про смерть батька. У встановлений законом строк вона не мала змоги звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 протягом двох місяців з дня набрання рішення суду законної сили.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким в позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не пілдягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2. Спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця: позивачка ОСОБА_3, яка у подальшому змінила прізвище з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_3» у зв'язку із укладанням шлюбу (свідоцтво про народження НОМЕР_2, видане виконавчим комітетом Мар'янівської сільської ради Васильківського району Київської області 10.07.2013р. та свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва 14.09.2007 р.), а також відповідачі по справі - ОСОБА_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_4, видане міським відділом ЗАГС м. Бердянськ 24.01.1978 р.). та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_5, видане міським відділом ЗАГС м. Бердянськ 18.11.1974 р.).

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21.08.2008р. звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_6 та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивач ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини лише 09 лютого 2016 року, але нотаріусом вона була повідомлена про пропуск строку для прийняття спадщини.

При розгляді справи у суді першої інстанції, суд з'ясовував питання поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

До таких причин позивач віднесла необізнаність про смерть спадкодавця, проживання в іншому місті, навчання, вагітність, народження дитини.

За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

За ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції правильно послався на роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» за якими, спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач не зазначила, які існували перешкоди для своєчасного звернення до нотаріальної контори., позаяк навіть проживання у іншому місті надає спадкоємцеві право подати письмову заяву про прийняття спадщини шляхом надіслання поштою.

Ані проживання у іншому місті, ані вагітність не перешкоджають поданню заяви про прийняття спадщини через пошту.

За ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

В постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа №6-85 цс 12), від 04 листопада 2015 року (справа 6-1486 цс 15) висловлена правова позиція, що правила ч. 3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнанні судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зокрема, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність позивача про наявність спадкового майна, незнання про існування заповіту або про смерть спадкодавця, перебування за кордоном тощо.

Зазначені положення сталої судової практики були враховані судом першої інстанції при розгляді справи.

Сама позивач зазначала, що вона про смерть батька дізналася ще навесні 2012 року, але не була впевнена. Жодних переконливих доказів на підтвердження того, що позивач вживала заходи щодо встановлення та підтвердження факту смерті батька не надано.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачкою не доведено, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини (з дня відкриття спадщини сплинуло майже 8 років) були поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій.

Зазначення в апеляційній скарзі про те, що позивач навчалася на стаціонарному відділенні ВНЗ у м. Києві з 2006 по 2009 рік, не є обставиною, яка свідчить про наявність непереборних труднощів у поданні заяви про прийняття спадщини.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: