РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/6814/16-ц

Пров. №2/766/1990/17

30 січня 2017 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом та просила визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 108 у будинку № 5 по вул. Шенгелія у м.Херсоні, посилаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, який з 2003 року у спірному житловому приміщенні не проживає, виїхав на заробітки до Російської Федерації, його місцезнаходження їй невідомо. Вона проживає разом з сином, змушена сплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб та не має можливості оформити субсидію.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник третьої особи Херсонської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що є сусідкою позивача по тамбуру. Відповідач ОСОБА_3 у 2003 році поїхав на заробітки, та з тих пір не дає про себе знати. Востаннє бачила ОСОБА_3 на початку осені 2003 року. Випадків того, що позивач або будь-хто інший перешкоджав відповідачеві проживати у спірному житловому приміщенні їй не відомі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач мати її подруги, а відповідач батько. В 2003 році ОСОБА_3 поїхав на заробітки та більше не повертався. В квартирі бувє часто, востаннє влітку 2016 року, коли навчалась у школі була кожний день. Випадків того, що позивач або будь-хто інший перешкоджав відповідачеві проживати у спірному житловому приміщенні їй не відомі.

В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_1 належить позивачеві ОСОБА_2, на підставі ордеру №00813 від 03.05.1990 року, що підтверджено відповідною довідкою (арк. справи 6).

Відповідно до довідок форми №17, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 (арк. справи 4-6).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 12.11.2002 року (арк. справи 7).

З акту від 08.07.2016 р. складеного комісією в складі голови ОСББ "Шенгелія-5" ОСОБА_7, жильців будинку ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 вбачається, що комісією при перевірці квартири АДРЕСА_3 встановлено, що у зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_4, та ОСОБА_3, який з вересня 2003 року по вищезазначеній адресі не проживає, наймачем квартири є ОСОБА_2 (арк. справи 9).

Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою достовірно не менш ніж 14 років підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.

Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього можу бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в спірному житлі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні понад 6 місяців не існувало.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад 14 років, без поважних причин дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні понад 6 місяців без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 71 ЖК України, ст.ст. 11, 60, 214-215, 224, 293 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_4.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10