Справа № 209/3577/14-ц
Провадження № 4-с/209/4/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Камянське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Маслова Д.В.

за участю секретаря Кулік О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського відділу ДВС ОСОБА_2 від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві серії ВП № 51636431; зобовязати державного виконавця Дніпровського відділу ДВС ОСОБА_2 здійснити, своєчасно і в повному обсязі всі передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 209/3577/14-ц від 16.04.2015 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні Дніпровського районного суду м.Днінродзержинська знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Жунус-угли про відшкодування шкоди завданої ДТП. 05.11.2014 року рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2772,00 грн. - матеріальної шкоди, 1000,00 грн. - моральної шкоди, витрати на оцінку вартості ремонту автомобіля 890,00 грн., судовий збір - 365,40 грн. 16.04.2015 року видано виконавчий лист по вищезазначеній цивільній справі, який вчасно пред'явлено до виконання до Дніпровського відділу ДВС. Однак, 25.02.2016 року державним виконавцем Альохіною А.А. необґрунтовано винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві серії ВП № 49084336, яку отримано стягувачем поштою 21.04.2016 року. Дії ОСОБА_4 були оскаржені, та ухвалено рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська про зобовязання виконати рішення. Однак 04.10.2016 року державним виконавцем Курило В.В. необґрунтовано винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві серії ВП №51636431, яку отримано стягувачем поштою 19.12.2016 року.

З такими діями державного виконавця він не згоден, вважає дії державного виконавця неправомірними та такими, що проведені з грубим порушенням норм діючого законодавства України, оскільки місце роботи боржника не перевірено, боржник до ДВС не викликався, його місце проживання не перевірялось, особисті пояснення не відбирались, всі необхідні виконавчі дії не проведені, та фактично йому відмовлено у виконанні рішення суду, що в свою чергу суперечить всім нормам Конституції і законодавства України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 16 січня 2017 року надав пояснення аналогічні викладеним в скарзі та просив задовольнити її в повному обсязі. 30 січня 2017 року ОСОБА_1 не з'явився, належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений.

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив. Належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчить повідомлення від поштового сервера mailgw1.court.gov.ua про отримання листа-повідомлення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

В постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві зазначено, що підставою для повернення виконавчого документу є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом (а.с.70).

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися по порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч.1-3 ст.387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суду не надано доказів вжиття всіх передбачених Законом про виконавче провадження заходів примусового виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновляє його порушені права чи свободи.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує роз'яснення, викладені в п.14 Постанови ВССУ № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно яких не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, тому судовий збір не стягується.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 208-210, 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову ВП № 51636431 від 04 жовтня 2016 року державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про повернення ОСОБА_1 виконавчого листа № 209/3577/14-ц, виданого 16.04.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_5 Жунус-угли матеріальної шкоди в сумі 2772 грн., моральної шкоди в сумі 1000,00 грн., витрат, пов'язаних з проведенням незалежної оцінки вартості відновлюваного ремонту автомобіля в сумі 890 грн. та судового збору в сумі 365,40 грн. на користь ОСОБА_1

Зобовязати Дніпровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 209/3577/14-ц, виданого 16.04.2015 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_5 Жунус-угли матеріальної шкоди в сумі 2772 грн., моральної шкоди в сумі 1000,00 грн., витрат, пов'язаних з проведенням незалежної оцінки вартості відновлюваного ремонту автомобіля в сумі 890 грн. та судового збору в сумі 365,40 грн. на користь ОСОБА_1

Ухвала суду може бути оскаржена в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Апеляційного суду Дніпропетровської області, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Д.В. Маслов