КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4681/16-ц
Провадження № 2/488/700/17 р.
14.03.2017 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,
при секретарі судового засідання Бучневій К.О.,
за участю представника позивачів - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Південна Товарна Біржа, про визнання договору купівлі - продажу дійсним, -
В грудні 2016 року позивачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 08.01.1998 року вони, з однієї сторони, та відповідачі, з другої сторони, уклали договір № 8010 купівлі-продажу нерухомого майна - цілого домоволодіння, розташованого в м. Миколаєві, по вул. Фонтанна, 37. Вказаний договір купівлі - продажу був зареєстрований на Південній Товарній Біржі, в Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за № 8010 від 08.01.1998 року, і 09.01.1998 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за № 2937. Дана угода була виконана сторонами повністю, однак від її нотаріального посвідчення вони ухилилися.
На теперішній час позивачам стало відомо, що вищезазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивачі вважали, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.
На підставі вищевикладеного позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.
Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутність, вимоги, викладені у позові, підтримують у повному обсязі. Їх представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги, викладені у позові, підтримала, просила суд задовольнити позов.
Відповідачі були належним чином та своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання, у тому числі і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у газеті Рідне Прибужжя.
Представник третьої особи Південної Товарної Біржі у судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома.
Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані позивачами письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною.
Судом встановлено, що 08.01.1998 року ОСОБА_5, що діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, ОСОБА_7, продала, а ОСОБА_3, ОСОБА_4 купили ціле домоволодіння, розташоване в м. Миколаєві, по вул. Фонтанна, 37. Договір купівлі - продажу був зареєстрований на Південній Товарній Біржі в Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за № 8010 від 08.01.1998 року, а 09.01.1998 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за № 2937.
Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивачі вважали, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч. 2 ст. 47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати дійсним договір № 8010 від 08.01.1998 року купівлі-продажу нерухомого майна - цілого домоволодіння, розташованого в м. Миколаєві, по вул. Фонтанна, № 37, який був укладений між ОСОБА_5, що діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, ОСОБА_7, з однієї сторони, та ОСОБА_3, ОСОБА_4, з другої сторони, зареєстрований на Південній Товарній Біржі в Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за № 8010 від 08.01.1998 року, та зареєстрований в КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за № 2937 від 09.01.1998 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ Л.І. Селіщева