Провадження № 2/325/62/2017
Справа №325/1756/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 січня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Олексюк І.В., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Приазовського району Запорізької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

21 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11 квітня 2012 року.

Позов обґрунтований тим, що 11.04.2012 року помер брат позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,05 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Приазовського району Запорізької області. Позивач є спадкоємцем померлого за законом. В грудні 2016 року представник позивача звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але нотаріусом було відмовлено у звязку з пропуском строку на прийняття спадщини. Про наявність спадкового майна позивачу стало відомо лише у жовтня 2016 року, коли він випадково в речах брата, знайшов державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7,05 га, котрий був виданий 27.04.2004 року на імя померлого ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3, який проживав у іншому селі ніж позивач, про наявність у нього спадкового майна позивачу не повідомляв. Відсутність до жовтня 2016 року будь-яких відомостей щодо наявності спадкового майна є обєктивною та поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті брата позивач вважав, що у нього немає підстав для звернення до нотаріуса через відсутність спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_4 належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявились, ОСОБА_4 надала заяву від 29.12.2016 року про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, про причини неявки суду не повідомила.

На підставі ст. 224 ЦПК України і за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами.

Дослідивши зібрані у справі д окази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 11 квітня 2012 року помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 230991 від 11.04.2012 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,05 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Приазовського району Запорізької області, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 27.04.2004 року.

Як свідчать свідоцтво про народження позивача серії І-ЖС № 219902 від 10.01.2013 року та Повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 29.11.2016 року № 7 на ОСОБА_3, позивач є братом померлого ОСОБА_3, а отже на підставі ч. 2 ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом.

В позовній заяві на обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, позивач послався на відсутність у нього до жовтня 2016 року будь-яких відомостей про наявність спадкового майна після смерті брата, та надав суду копію постанови державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної ОСОБА_5 від 06.12.2016 року про відмову в оформленні спадщини у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Також, позивач зазначив, що через відсутність відомостей про спадкове майно до жовтня 2016 року у нього не було необхідності звертатись до нотаріуса для прийняття спадщини.

На виконання ухвали суду від 29.12.2016 року державний нотаріус Приазовської районної державної нотаріальної ОСОБА_5 повідомив, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 відкрита у приватного нотаріуса ОСОБА_6 та надав Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру.

Ухвалою суду від 12.01.2017 року у приватного нотаріуса ОСОБА_6 були витребувані копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3

Як свідчать матеріали спадкової справи № 43/2012, заведеної після смерті ОСОБА_3, 23.10.2012 року позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріуса ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 В заяві позивач зазначив, що після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яку він прийняв та просить видати йому свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.

Постановою нотаріуса ОСОБА_6 від 23.10.2012 року № 161/02-31 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема, через пропуск строку для прийняття спадщини.

Крім того, в матеріалах спадкової справи міститься копія рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 11.12.2012 року (справа 2-327/2012), яке набрало законної сили 25.12.2012 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким позовні вимоги задоволено та визначено позивачу ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 11.04.2012 року.

Судом були оглянуті матеріали цивільної справи № 2-327/2012 та встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини особисто, в позові зазначив про наявність спадкового майна, копія рішення суду від 11.12.2012 року була отримана його уповноваженим представником 12.12.2012 року.

Таким чином, на переконання суду дослідженими матеріалами спадкової справи повністю спростовуються доводи позивача про те, що він взагалі не знав про наявність спадкового майна до жовтня 2016 року, оскільки відомості про наявність спадкового майна вказувались самим позивачем в заяві про прийняття спадщини від 23.10.2012 року, поданої з метою оформлення спадщини, а також в позові при зверненні до суду в листопаді 2012 року.

Також, з огляду на досліджені матеріали спадкової справи, є необґрунтованими доводи позивача про те, що раніше у нього не було необхідності звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і в цьому йому було відмовлено за пропуском строку тільки 06.12.2016 року.

Статтею 3 ЦК України визначено, що одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 26.09.2012 року у справі № 6-85цс12 зазначено, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

На переконання суду позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним строку для прийняття спадщини, більш того наведені позивачем причини повністю спростовані дослідженими судом доказами, будь-яких інших доводів позивачем не наведено, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Також, суд звертає увагу, що в позові ОСОБА_1 не зазначив, що раніше рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 11.12.2012 року йому вже визначався додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, і відповідно ним не доведено поважності причин неподання заяви про прийняття спадщини у межах строку, визначеного рішенням суду та необґрунтовано необхідність повторного визначення йому строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні п озову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Приазовського району Запорізької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Є.В. Діденко