Справа № 185/9843/16-ц
Провадження № 2/185/838/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 січня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря Мерцалової Н.В., представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд за кордон, -
05 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про надання їй дозволу на оформлення документів та виїзд за кордон на постійне місце проживання без згоди її батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема, але не виключно, без засвідченої у встановленому порядку заяви її батька про відсутність вимог щодо стягнення аліментних платежів.
В обґрунтування позову вона зазначила, що відповідач ОСОБА_3 є її рідним батьком. Прізвище «Глухова» нею було змінено на прізвище «Арбузова» у звязку з укладенням шлюбу. Шлюб між її батьками було розірвано. З моменту розірвання шлюбу її батьків не проявляв уваги до неї, як до своєї доньки, спілкування між ними фактично не відбувалося. На даний час вона має намір виїхати до Німеччини на постійне місце проживання. Отже, для виїзду на постійне проживання до Німеччини їй серед усіх інших документів необхідно надати засвідчену згоду батьків. Проте відповідач ухиляється від надання вказаного дозволу, жодним чином не мотивуючи своєї відмови.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений - через оголошення у пресі, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.с.9).
23 вересня 1995 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 та їй було присвоєне прізвище ОСОБА_4 (арк.с.10).
Батьки позивачки розірвали шлюб і відповідач не спілкується зі своєю дочкою ОСОБА_2.
Позивач має намір виїхати на постійне місце проживання до Німеччини і їй необхідно надати засвідчену згоду батьків на вчинення вказаної дії, однак відповідач ухиляється він надання зазначеного дозволу, жодним чином не мотивуючи свої дії.
Паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на імя якої він оформлений, за кордоном і дає такій особі право на виїзд з України і вїзд в Україну. Кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон.
Відповідно до п.25 підпункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року №152 «Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасове затримання та проживання за кордоном», для оформлення паспорта для виїзду за кордон в разі виїзду на постійне місце проживання за кордоном, особа додатково подає, засвідчені у встановленому порядку заяви батьків, які залишились в Україні про відсутність у них вимог щодо стягнення аліментних платежів.
За відсутності дозволу одного з батьків, які залишились в Україні про відсутність у них вимог щодо стягнення аліментних платежів, виїзд на постійне місце проживання за кордоном може бути дозволено на підставі рішення суду.
Отже статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч.2 ст.310 ЦК України - фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Таким чином з огляду на це, суд вважає за можливе надати позивачу дозвіл на оформлення документів та виїзд за кордон на постійне місце проживання без згоди її батька.
Керуючись ст. ст.10, 60, 212, 224 ЦПК України суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд за кордон - задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, паспорт серії ВК номер 192039) на оформлення документів та виїзд за кордон на постійне місце проживання без згоди її батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема, але не виключно, без засвідченої у встановленому порядку заяви її батька про відсутність вимог, щодо стягнення аліментних платежів.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 551.20 гривень.
Копія заочного рішення не пізніше пяти днів з дня його проголошення направляється відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Суддя: В.О. Головін