Справа № 127/2517/17
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого Баряка А.С.,
за участі секретаря Шмирової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, виключення житлового приміщення з числа маневрового фонду, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, виключення житлового приміщення з числа маневрового фонду, зазначивши, що на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №2643 від 03.11.2011 року «Про затвердження Положення про маневровий фонд Вінницької міської ради»АДРЕСА_1 житловою площею 28,6 м2 в будинку № 116 по вул. Келецькій в м. Вінниці включена до маневрового фонду. 21.05.2015 року, за результатами розгляду клопотання начальника МКП «АБС» від 12.05.2015 року, відповідачем було прийнято рішення № 1080 від 21.05.2015 року про надання зазначеної вище квартири - головному інспектору господарського відділу МКП «АБС» ОСОБА_1 в складі сім'ї із 3 осіб. На підставі вищезазначеного рішення, Департаментом житлового господарства ВМР було видано ОСОБА_1А з сім'єю у складі 3-х осіб ордер №7 від 27.05.2015 р. на відповідне жиле приміщення, на підставі якого сім'я позивача була вселена в квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. 27.05.2015 року, між балансоутримувачем згаданого житлового приміщення, в особі МКП «ЖЕК-12», та наймачем, в особі ОСОБА_1, за погодженням представника Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради, було укладено Договір найму житла в будинках комунального маневрового житлового фонду, який дійсний до 25.05.2016 року, і який в подальшому було продовжено до 01.07.2018 року. Відповідно до умов зазначеного договору, МКП «ЖЕК-12» передав наймачеві ОСОБА_1 і членам його сім'ї у строкове користування житлове приміщення - вищевказану квартиру. Позивач зазначає, що з моменту його вселення з сім'єю в згадане жиле приміщення, між ним і відповідачем виникли і фактично здійснюються відносини з договору найму жилого приміщення: позивач здійснює зобов'язання, передбачені житловим законодавством для наймачів житла, виконує поточний ремонт спірного приміщення, оплачує житлово комунальні послуги за встановленими тарифами, а відповідач приймає відповідні платежі, утримує житловий будинок і прибудинкову територію. Позивач 08.11.2016 року звернувся до відповідача із відповідною заявою про виключення даної квартири з маневрового фонду, для подальшої її приватизації. Проте, 24.11.2016 року, ВК ВМР видав рішення № 2744 «Про маневровий фонд», відповідно до якого виконком міської ради вирішив відмовити позивачу у виключенні з маневрового фонду Вінницької міської ради, вище зазначеної квартири, в зв'язку з тим, що не відпала потреба в такому її використанні. Із даним рішенням позивач не погоджується, в силу чого просить суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2744 від 24.11.1016 року «Про маневровий фонд»; зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради виключити з числа маневрового фонду Вінницької міської ради двокімнатну квартиру № 58 в житловому будинку № 116 по вул. Келецькій в м. Вінниці.
Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:
Згідно копії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21.05.2015 року № 1080 тимчасово надано за рахунок маневрового фонду двокімнатну квартиру № 58 жипловою площею 28,6 м.кв. в житловому будинку № 116 по вул. Келецькій, головному інспектору господарського відділу МКП "АБС" - ОСОБА_1, на склад сім'ї 3 особи: (він, дружина - ОСОБА_2, донька - ОСОБА_3). Департаменту житлового господарства міської ради видати відповідний ордер на зазначену квартиру (а.с. 6).
Відповідно до копії корінця ордеру на жиле приміщення в маневровому житловому фонду № 7 від 27.05.2015 року, виданого Департаментом житлового господарства Вінницької міської ради, вбачається, що відповідний ордер виданий ОСОБА_1 з сім'єю з 3 чоловік на право зайняття жилого приміщення жилою площею 28,6 кв.м., яке складається з 2 кімнат за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 7).
Зміст копії Договору найму житла в будинках комунального маневрового житлового фонду від 27.05.2015 року, укладеного між МКП "ЖЕК-12", як наймодавця, з однієї сторони та ОСОБА_1, як наймача, з другої сторони, зазначає, що наймодавець надає наймачу і членам його сім'ї у строкове користування відповідно до рішення виконкому міської ради від 21.05.2015 № 1080 до 25.05.2016 року житлове приміщення: ізольована квартира АДРЕСА_4, загальною площею 44,84 кв.м., що складається з двох кімнат житловою площею 28,6 кв.м. (а.с. 8-11).
Згідно копії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 16.06.2016 року № 1470 та Договору найму житла в будинках комунального маневрового житлового фонду від 16.06.2016 року продовжено з гр. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 строк договору найму житлового приміщення з маневрового фонду Вінницької міської ради за адресою: АДРЕСА_5, до 01.07.2018 року (а.с. 12, 13-16).
Копія заяви від 08.11.2016 року зазначає, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звертались до міського голови ОСОБА_4 з проханням виключити двокімнатну квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 44,84 м.кв., із маневрового фонду (а.с. 17).
Зміст копії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради про маневровий фонд від 24.11.2016 року № 2744 зазначає, що гр. ОСОБА_1 відмовлено у виключенні з маневрового фонду Вінницької міської ради двокімнатної квартири АДРЕСА_7, в зв'язку з тим, що не відпала потреба в такому її використанні (а.с. 18).
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кориспонденції.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановленно, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь- якою особою є крайньою формою втручання у права на житло.
Суд звертає увагу на те, що поняття «маневрового фонду» у ЖК Української РСР відсутнє, натомість, відповідно до ст. 1 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», маневровий житловий фонд - житловий фонд, сформований інвестором-забудовником за власні кошти та призначений для тимчасового проживання громадян на час проведення реконструкції житла застарілого житлового фонду.
Вказаним Законом передбачено, що порядок надання маневрового житлового фонду та умови користування ним встановлюються місцевим органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування.
Як було встановлено в судовому засіданні, зазначена квартира надавалася позивачу та членам його сім'ї з метою тимчасового проживання, а не з метою тимчасового проживання на час проведення реконструкції інвестором-забудовником житла застарілого житлового фонду, при цьому суду не надано жодного доказу, що така квартира була віднесена до відповідного маневрового фонду, який сформований інвестором-забудовником за власні кошти, як передбачено вимогами законодавства, що стосується маневреного житлового фонду.
Відповідно до вимог ст. 4 ЖК Української РСР вбачається, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає:
- жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд);
- жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд);
- жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів);
- жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд);
- квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).
Надані суду докази дають підстави вважати, що відповідна квартира, яка розташована АДРЕСА_8, і яка була надана відповідачем позивачу та його сім'ї для тимчасового проживання - є житловим фондом соціального призначення, в силу чого дане житлове приміщення не може відноситись до маневрового фонду, в розумінні вимог чинних актів цивільного законодавства, до складу яких відносяться закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, що передбачено ч. 2 ст. 4 ЦК України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За даних обставин, враховуючи, що зазначена квартира надавалася відповідачем позивачу та членам його сім'ї з метою тимчасового проживання, а не з метою тимчасового проживання на час проведення реконструкції інвестором-забудовником житла застарілого житлового фонду, при цьому суду не надано жодного доказу, що така квартира була віднесена до відповідного маневрового фонду, який сформований інвестором-забудовником за власні кошти, як передбачено вимогами законодавства, що стосується маневреного житлового фонду, з огляду на надані суду докази, аналіз та оцінка яких дає підстави вважати, що відповідна квартира, яка розташована АДРЕСА_8, і яка була надана відповідачем позивачу та його сім'ї для тимчасового проживання - є житловим фондом соціального призначення, в силу чого дане житлове приміщення не може відноситись до маневрового фонду, в розумінні вимог чинних актів цивільного законодавства, до складу яких відносяться закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, що передбачено ч. 2 ст. 4 ЦК України, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та підлягають до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись: ст. 4 ЖК Української РСР, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд ,-
Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2744 від 24.11.1016 року «Про маневровий фонд».
Зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради виключити з числа маневрового фонду Вінницької міської ради двокімнатну квартиру № 58 в житловому будинку № 116 по вул. Келецькій в м. Вінниці.
Копію заочного рішення відправити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя