Справа № 242/1127/17
Провадження 2з/242/91/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

23 березня 2017 Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_2, третя особа: Приватного нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_2, третя особа: Приватного нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання правочину недійсним, а саме договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, оскільки дане нерухоме майно є предметом спору та належить відповідачу ОСОБА_2, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з роз'ясненнями, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства, при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись в суд з позовом про визнання правочину недійсним, позивач посилався на те, що 23.11.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири №4, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, пр.Гурова, б.1, яка раніше належала позивачу. Реалізацію вказаного нерухомого майна було здійснено на підставі заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18.05.2016 року по справі №242/1228/16-ц за позовом ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, яке в свою чергу скасовано на підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 07.02.2017 року.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що вказане заочне рішення суду від 18.05.2016 року скасовано.

В обґрунтування своїх доводів про необхідність накладання арешту на майно ОСОБА_2, позивач посилається на інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за якою 23 листопада 2016 року на підставі договору купівлі-продажу від 23 листопада 2016 року вказана квартира була зареєстрована за ним на праві власності.

Проте, з цих відомостей не вбачається, хто є продавцем за договором купівлі-продажу жилого будинку і чи дійсно 23 листопада 2016 року вказана угода вчинена між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ОСОБА_2, що в свою чергу не може свідчити, що між сторонами дійсно виник спір.

Крім того, позивач у заяві не навів обґрунтування підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких умов висновок суду про необхідність забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом накладання арешту на майно ОСОБА_2 є передчасним.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.152, 153 ЦПК України,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_2, третя особа: Приватного нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання правочину недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І.Капітонов