Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/425/16-ц
Провадження № 2/280/27/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2017 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Василенка Р.О.,

із секретарем - Бех І.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 14.08.2015 року на 103 км автодороги Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, яким останній і керував та автомобіля НОМЕР_2, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27 січня 2016 відповідача ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні вказаної ДТП і відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 8826 від 23 листопада 2015 позивачу завдано шкоду внаслідок пошкодження його автомобіля в сумі 837783,36грн., а тому просить стягнути завдану шкоду з відповідача, яка є винною в даній ДТП.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснив, що внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження і матеріальний збиток просить стягнути з відповідача. Також пояснив, що для визначення матеріального збитку позивач надавав свій автомобіль НОМЕР_3, який був пошкоджений внаслідок вказаної ДТП. Посилання представника відповідача, що досліджувався не той автомобіль є безпідставним, так як всі ідентифікуючи ознаки співпадають. Крім цього погоджується, що на даний час позивачу відшкодовано 50000грн. страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що матеріальний збиток визначався не по тому автомобілю, який був пошкоджений в ДТП, оскільки ніде не зафіксовано він коду кузова автомобіля, зокрема в матеріалах кримінального провадження, а в реєстраційних картках міститься інший вінкод автомобіля БМВ Х5, що свідчить про наявність у позивача декількох автомобілів з одним і тим самим номерним знаком. Також пояснив, що страховою компанією позивачу відшкодовано 50000грн. за пошкоджений автомобіль. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що 14.08.2015 року о 16 години на 103 км + 200м. автодороги Київ-Чоп ОСОБА_4 керувала автомобілем НОМЕР_4, та здійснюючи поворот ліворуч не надала дорогу зустрічному транспортному засобу, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керування позивача ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27 січня 2016 відповідача ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні вказаної ДТП і відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вартість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_3 становить 837783грн. 36 коп., що підтверджується письмовим доказом висновком №8826 експертного авто товарознавчого дослідження від 23.11.2015 року. Разом з цим, як зазначив представник відповідача і з чим погодився представник позивача, то позивачу виплачено страховою компанією страхове відшкодування в розмірі 50000грн. за пошкоджений автомобіль, а тому відповідно за мінусом вказаної суми розмір матеріального збитку складає 787783грн. 36 коп.

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, а також, як розяснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Відповідач ОСОБА_4 керувала, на час ДТП, належним останній транспортним засобом автомобілем НОМЕР_4, тобто є володільцем джерела підвищеної небезпеки. Власником автомобіля НОМЕР_3 є позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Посилання представника відповідача на те, що при визначенні матеріального збитку досліджувався не той автомобіль, який потрапив в ДТП не відповідає дійсності, оскільки в наданому позивачем письмовому доказі висновку №8826 експертного авто товарознавчого дослідження від 23.11.2015 року зазначено, що на дослідження було надано автомобіль НОМЕР_5, у відповідності до свідоцтва про реєстрацію СХТ № 316864, виданого 30.07.2015 взамін втраченого СХХ078199 від 24.04.2014, ідентифікаційний номер (номер кузова) WBAKS410700H44963, 2014 року випуску, коричневого кольору, об»єм двигуна 2993 см. куб. та ідентифікаційному номеру WBAKS410700H44963 відповідає транспортний засіб марки «ВMW», моделі «Х5», модифікації «30d xDrive», з кузовом універсал, повнопривідною автоматичною трансмісією. Крім цього, згідно досліджених фотознімків вказаного автомобіля «ВMW», що містяться в матеріалах кримінального провадження та фотознімків цього ж автомобіля зроблених під час його дослідження при визначенні розміру матеріального збитку, то візуально, виходячи з наявних пошкоджень вбачається, що це один і той самий автомобіль і відповідно посилання представника відповідача на дослідження іншого автомобіля ніж той який потрапив в ДТП є безпідставним.

Також, представником відповідача було заявлено клопотання про призначення по справі судової авто товарознавчої експертизи для визначення розміру збитку завданого позивачу, оскільки не погоджувався з наданим останнім письмовим доказом і вказана експертиза була призначена судом, однак не була проведена з причин відмови відповідачем оплатити витрати на її проведення, що підтверджується повідомленням експерта від 24.06.2016, а тому суд виходить з наданого позивачем письмового доказу висновку №8826 експертного авто товарознавчого дослідження від 23.11.2015 року.

Судові витрати в сумі 6890 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3,10,60,88,208,209,212,213-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1166, 1187ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 787783грн. 36 коп. В решті розміру стягнення матеріальної шкоди відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 6890грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.О. Василенко