Провадження № 2/234/1100/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Харькової Т.С., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецьке обласне управління про визнання права власності на вклади в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на вклади в порядку спадкування, свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько, ОСОБА_3, помер 23 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-НО № 749883. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, вважає себе спадкоємцем першої черги за законом. Йому відомо, що батько був власником вкладів у ВАТ «Ощадбанк». Після його смерті він звернувся до Другої макіївської державної нотаріальної контори, але у звязку з проведенням АТО наказом Головного управління юстиції у Донецькій області «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор» № 69/2 від 18.11.2014 Друга макіївська державна нотаріальна контора перереєстрована за адресою: 87500, Донецька область м. Маріуполь, пр-т. Металургів, буд. 21, але фактично дана нотаріальна контора не перемістилася та не здійснює свою нотаріальну діяльність. Коли він звернувся до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у м. Краматорськ Донецької області, йому повідомили, що видати свідоцтво про право на спадщину по раніше заведеній Другою макіївською державною нотаріальною конторою спадковій справі на теперішній час не надається можливим. Після чого, він звернувся до Другої Краматорської державної нотаріальної контори за відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю матеріалів спадкової справи для подальшого звернення до суду. 28.02.2001 р. померла його мати ОСОБА_4, яка проживала за адресою: 86144, Донецька область м. Макіївка -44, АДРЕСА_1, у неї також були вклади в зазначеному банку. Просить визнати за ним право власності на вклади Публічного Акціонерного Товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецьке обласне управління.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, втім, надав суду заяву в якій зазначив, що просить суд розглянути справу без його участі.

Заслухавши думку позивача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені до них правовідносини.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (ч.1 ст.213 ЦПК). Обґрунтованим визнається рішення, яке ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставин, які мають значення для вирішення справи.

У встановлений ст. 1270 ЦК України 6- ти місячний термін спадкоємець першої черги за законом син померлого ОСОБА_3 звернувся до Другої Макіївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі цього була зареєстрована спадкова справа, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №55851184 від 14.03.2014 (а.с.8).

Проте отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, оскільки діяльність нотаріуса Другої Макіївської державної нотаріальної контори була припинена на підставі наказу Головного управління юстиції у донецькій області від 18.11.2014 №69/2 «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор», про що свідчить відповідь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08.06.2016 за № Н-363-1235, та розяснено позивачу право звернення до суду для визнання право власності в порядку спадкування (а.с.9-10).

Так, Верховною Радою України було прийнято Закон України від 12.02.2015 №189-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування», який набрав чинності 04.03.2015, відповідно до якого внесені зміни до Цивільного кодексу України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Вищевказаним законом №189-VIII Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» доповнено ст. 91 «Забезпечення реалізації права на спадкування», якою передбачено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимог кредиторів.

30.06.2016 позивачу була направлена від державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки усі матеріали спадкової справи перебувають у приміщенні Другої Макіївської державної нотаріальної контори та архів Другої макіївської державної нотаріальної контори залишився на тимчасово неконтрольованій українській владі території, крім того, м. Макіївка віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.11-13).

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач є батьком померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, що свідчить про те, що позивач відноситься до першої черги на спадкування за законом. Дані обставини також підтверджуються, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01.12.2016, яким встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_3. (а.с.4; 15).

З огляду на викладене, аналізуючи у сукупності всі наведені вище докази, враховуючи передбачені ст.16 ЦК України способи захисту цивільних прав та інтересів, суд приходить до висновку, що право власності у порядку спадкування позивача на грошовий вклад в банківській установі, підлягає судовому захисту шляхом визнання його права власності на грошові внески у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1217,1218,1261,1268,1270 ЦК України, ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецьке обласне управління про визнання права власності на вклади в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3, померлого 23.02.2014 р., на грошовий вклад на рахунку № 427; № 18004; №91551/4558; № 91551/46; №4321; №91551/220; №91551/2421; №91551/1855 у Донецькому обласному управлінні ПАТ «Державний ощадний банк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів від дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя