УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_3, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні, виселення з житлового будинку,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в обґрунтування, що 13 жовтня 2006 року він придбав житловий будинок АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_5, з якою відповідач перебував у сімейних відносинах та за її згодою (як член сім'ї власника) вселився в зазначений будинок, а після припинення шлюбних відносин проживав в будинку як колишній член сім'ї власника.

Посилаючись на те, що з жовтня 2006 року відповідач не є членом сім'ї нового власника, просив суд зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди в користуванні будинком та виселити його із займаного житла без надання іншого житла.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області

від 18 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2016 року, у задоволенні позову - відмовлено.

У касаційній скарзі, поданої в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач вселився у спірний будинок з дозволу колишнього власника, а тому на законних підставах набув право користування житлом, що унеможливлює його виселення на підставі

ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР та, врахувавши недоведеність факту чинення відповідачем перешкод у користуванні будинком, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні, виселення з житлового будинку за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_3, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня