АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 681/701/16-ц
Провадження № 22-ц/792/177/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницькоїобласті

у складі: головуючоїсудді ОСОБА_1,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретарГриньова А.М.,

з участю апелянта та його представника,

розглянула у відкритому судовому засіданніцивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2016 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

В травні 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Вендор», звертаючись до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, зазначало, що 08.01.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником всіх прав та обовязків являється ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір 014/1721/5/08885 від 08.01.2008 року, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 24040 доларів США на строк до 07.01.2015 року включно, зі сплатою за користування кредитними коштами 10,99 % річних, комісійних, а також інших платежів відповідно до умов кредитного договору.30.09.2014 року між ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ВАТ «ЕрстеБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» було укладено договір про відступлення права вимоги №6, за яким останній було відступлено право вимоги за цим кредитним договором. Через невиконання відповідачем умов кредитного договору станом на 04.04.2016 року заборгованість становить 122649,78 грн., яку ТОВ «ФК «Вендор» просить стягнути на його користь.

Рішенням Полонського районного суду від 30 листопада 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» заборгованість за кредитним договором 014/1721/5/08885 від 08.01.2008 року в загальному розмірі 4697,70 доларів США, що еквіваленті національної валюти по офіційному курсу НБУ станом на 04.04.2016 року становить 122649,78 грн., з яких 4606, доларів США заборгованість по сумі кредиту, 90,73 доларів США - прострочені нараховані відсотки за користування кредитом.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і направити справу на новий розгляд. та ухвалити нове, яким відмовити у позові. Вважає, що при прийнятті рішення неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. На думку апелянта, суд порушив вимоги ст.ст. 224, 225 ЦПК України і вирішив спір без дотримання умов заочного провадження у справі, оскільки позивач не зявлявся до суду. Апелянт ставить під сумнів набуття позивачем права вимоги за цим кредитним договором, оскільки попередні кредитори не виконали вимоги статті 516 ЦК України щодо його повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні. Такі повідомлення про відступлення права вимоги ОСОБА_2 не отримував.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник позивача, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч.1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом встановлено, що 08 січня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір 014/1721/5/08885 від 08.01.2008 року, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 24040 доларів США на строк до 07.01.2015 року включно, зі сплатою за користування кредитом 10,99 % річних, комісійних, а також інших платежів відповідно до умов кредитного договору.

ПАТ «Фідобанк» є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «Ерсте Банк».

30.09.2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Вендор» було укладено договір №6 про відступлення права вимоги, за яким було відступлено право вимоги за кредитним договором 014/1721/5/08885 від 08.01.2008 року, укладеним між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2

Так, згідно з п.2.1. договору про відступлення права вимоги № 6 від 30.09.2014 року з урахуванням додатку 1 до договору - реєстру прав вимоги №1, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржника - позивача за кредитним договором № 014/1721/5/08885 від 08.01.2008 року у розмірі 4697,70 доларів США, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнюють ціні договору у порядку та строки встановленні цим договором.

14.10.2014 року відповідач отримав повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором ТзОВ «Фінансова компанія «Вендор».

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про ненабуття позивачем права вимоги за кредитним договором є безпідставними і не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленням права вимоги).

За ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з ст. 1.1. Розділу 1 редакції Статуту Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», зареєстрованого 06.04.2016 року, ПАТ «Фідобанк» є юридичною особою, створеною внаслідок зміни найменування ПАТ «СЕБ Банк». 30 жовтня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів банку (протокол № 68) був затверджений передавальний акт, за яким до банку було передано усе майно, права та обовязки ПАТ «Фідокомбанк», який був правонаступником ВАТ «Ерсте Банк». Внаслідок цього ПАТ «Фідобанк» є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «Ерсте Банк» (а.с. 58-60).

Отже, ПАТ «Фідобанк» є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «Ерсте Банк» внаслідок здійсненої реорганізації банків, а не внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги, відтак безпідставним є твердження апелянта про порушення банками вимог ст.516 ЦК України щодо повідомлення його про заміну кредитора у зобовязанні.

В свою чергу ПАТ «Фідобанк» належно повідомив відповідача про відступлення права вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Вендор» за договором № 6 від 30.09.2014 року, що підтверджується відповідним листом та повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_2М.(а.с.28-29).

В будь-якому разі за змістом ч.2 ст. 516 ЦК України неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобовязанні не має наслідком припинення цих зобовязань боржника перед новим кредитором, а лише створює ризики новому кредитору у разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції належно перевірив первинними платіжними документами про сплату ОСОБА_2 платежів за договором (а.с. 71-172).

В свою чергу апелянт не надав жодних доказів на спростування наявної заборгованості за кредитом, що спростовує його посилання на неналежність розрахунку заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання заочного порядку розгляду справи також є безпідставними, оскільки за ч.1 ст. 224 ЦПК умовами проведення такого розгляду є неявка в судове засідання відповідача (а не позивача), який належно повідомлений про розгляд справи. Крім того, ухвалення заочного рішення є правом, а не обовязком суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Суддя: /підпис/

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/177/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія - 19,27