РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3098/16-ц

провадження у справі № 2/0285/259/17

27 січня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………………..ОСОБА_1

за участю секретаря…………...ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з цим позовом та уточнивши позовні вимоги просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів його заробітку щомісячно.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на дитину, яка повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно працює і може утримувати свою дочку.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала.

Відповідач надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, уточнені позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/, яка знаходиться на утриманні позивача /а.с.6/.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач працює в Київському науково-дослідному інституті судових експертиз МЮУ старшим судовим експертом, де сукупний його дохід з 01.01.2016 року по 31.01. 2016 року склав 108 384 грн. 20 коп.

Домовленості про утримання спільної дочки сторони не досягли.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує.

Оскільки відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, інших утриманців не має, не достатньо приймає участі в вихованні неповнолітньої дитини, будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги дитині, на момент розгляду справи не існує, позовні вимоги визнав, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

На думку суду, визначена судом сума аліментів є реальною та дає змогу забезпечити достатні життєві потреби дитини. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03 листопада 2016 року до повноліття дочки 08 липня 2027 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуючий Л. Й. Савицька