Справа № 716/246/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.

секретаря Климус Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Кадубівці Заставнівського району про визнання права власності на спадщину за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, який розташований в с.Кадубівці вул. Стуса, 12 Заставнівського району в порядку спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 10.06.2016 .

В мотивування позову посилається на те, що 10.06.2016 помер ОСОБА_2 Після смерті останнього відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок, який розташований в с.Кадубівці по вул. Стуса, 12 Заставнівського району та земельна ділянка, площею 2.11 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Згідно заповіту від 21.03.2000 ОСОБА_2 все належне своє майно заповів їй. Спадкоємцем, яка має право на обов"язкову частку в спадщині є донька померлого- Мацарюк ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини.

Позивач посилається на те, що в установленому порядку прийняла спадщину, оскільки протягом шестимісячного строку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, згідно якої була заведена спадкова справа щодо майна померлого батька.

На даний час звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право власності на спадщину, проте у видачі його їй відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити.

Представник територіальної громади с. Кадубівці Заставнівського району в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.06.2016 помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 163547 від 10.06.2016 (а.с.20).

За нормами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який розташований в с.Кадубівці по вул. Стуса, 12 Заставнівського району та земельна ділянка, площею 2,11 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Згідно заповіту від 21.03.2000 (а.с.21), посвідченого секретарем виконкому Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі № 87, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий ОСОБА_2 зробив розпорядження своїм майном, а саме: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів дочці ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємцем, яка має право на обов"язкову частку спадкового майна померлого ОСОБА_2 є донька- Мацарюк ОСОБА_4.

Згідно заяви від 24.11.2016, яка міститься в матеріалах спадкової справи і досліджена в судовому засіданні ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_2

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що на день смерті 10.06.2016 ОСОБА_2 разом із ним ніхто не проживав, що підтверджується довідкою Кадубовецької сільської ради Заставнівського району №359 від 15.02.2017 (а.с. 24).

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_2, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.01.2017 (а.с. 38).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 № 69.

Згідно копій виписок з погосподарської книги Кадубовецької сільської ради за об"єктом № 521, довідки Кадубовецької сільської ради № 358 від 06.02.2017 (а.с.26) значиться житловий будинок, що знаходиться по вул. Стуса, 12 в с.Кадубівці Заставнівського району належав ОСОБА_2 (а.с.29-33).

Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ (а.с.44), технічного паспорта (а.с.39-43) житловий будинок, який розташований по вул. Стуса, 12 в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_2 і збудований у 1955, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3. інформаційного листа Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Встановлено, що за життя ОСОБА_2 набув право власності на вказаний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.29-46).

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328,392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1235, 1241, 1268,1269,1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Стуса, 12 в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 10.06.2016 в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом 10 днів з часу проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пухарєва О.В.