РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/344/17

27 березня 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Здибель І.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №564/344/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що 11.02.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, актовий запис №19. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 05.05.2016 року у справі №564/626/16-ц шлюб було розірвано. Від подружнього життя мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Просить стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із підстав, зазначених у позові. Пояснила, що колишній чоловік у вихованні дитини участі не приймає та матеріально не допомагає, аліменти на утримання сина не сплачує.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначив, що має невисокий дохід, син проживає здебільшого разом з ним.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що 11.02.2014 року між ОСОБА_1 та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис №19. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 05.05.2016 року у справі №564/626/16-ц шлюб було розірвано /а.с.2/.

Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ГЮ №228676 /а.с.6/.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено статтею 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Частиною 1 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Суд враховує, що обовязок утримувати дітей згідно положень ст.180 СК України лежить на обох батьках.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення частково.

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дітей, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно, не буде надто обтяжливим для відповідача, є обґрунтованим та підлягає до задоволення, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення сином повноліття.

Позов про стягнення аліментів був поданий 20 лютого 2017 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, Рівненська обл., Костопільський район, с.Підлужне, вул.Варшавська,65) на користь ОСОБА_1 (Рівненська обл., Костопільський район, с.Збуж, вул. 8 Березня,18; ід.код НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200 гривень щомісячно з 20.02.2017 р. до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4