Дата документу 26.01.2017
ЄУ № 420/105/17
Провадження №2/420/174/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 січня 2017 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Тарасов Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду із позовом до відповідача, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд та повернення на Україну неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої є відповідач ОСОБА_2 при обовязковому її поверненні на Україну, у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 01 березня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

В позовній заяві, позивач просить звільнити її від сплати судового збору у звязку з малозабезпеченістю та знаходженням на утриманні дитини.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, або зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Аналогічне положення міститься в ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 3 статті 82 ЦПК України передбачає, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

У п. 29 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження знаходження її в скрутному матеріальному становищі, що дало б підставу суду звільнити її від сплати судового збору.

Таким чином, подана позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК, оскільки позивачем не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, або достатні докази для звільнення від сплати судового збору, а тому позовна заява, відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК, має бути залишена без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2017 року складає 1600 грн.

Отже, позивачу необхідно надати квитанцію про сплату судового збору в розмірі 640 грн. на реквізити: р/р 0223, одержувач УДКСУ у Новопсковському районі, банк одержувача ГУДКСУ у Луганській області, код 37942461, МФО 804013, код бюджетної класифікації 22030001, або докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з наданої позовної заяви вказані вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності зі ст. 121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121, 209, 210, 293 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: