Справа № 647/1729/16-ц
№ провадження 2/647/4/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - В.С.Миргород

при секретарі Т.О.Полозок

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області, Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка знаходиться на території Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Звернувшись з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бериславського нотаріального округу, йому було відмовлено у зв'язку з пропущенням строку звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. У зв'язку з тим, що хворів та з відсутністю право встановлювального документу, не міг вчасно прийняти спадщину. Просить визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері, ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на три місяці, після набранням рішення суду законної сили.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 04.10.2016 року у якості співвідповідачів по справі залучено Милівську сільську раду Бериславського району Херсонської області та ОСОБА_3.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 19.12.2016 року у якості співвідповідачів по справі залучено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав, викладених у ньому, суду пояснила, що позивач строк пропустив з причин того, що він довготривалий період знаходився на лікуванні, в зв'язку з чим не міг вчасно прийняти спадщину. Просила визначити ОСОБА_2 додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері, ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на три місяці, після набранням рішення суду законної сили.

Представники Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області та Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з'явились, до суду надали заяви, згідно яких просили справу розглянути без їх участі. Проти задоволення позову не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У попередньому судовому засіданні позов визнав.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_8, в судове засідання не з'явились, до суду надали заяви, згідно яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст..169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки учасника розгляду цивільної справи, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.

Згідно з ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі.

При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_7, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Берислав Херсонської області, про що 03.07.2012 року складено відповідний актовий запис за №10 та Милівською сільською радою Бериславського району Херсонської області видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 03 липня 2012 року (а.с.8).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Позивач ОСОБА_2 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11).

Крім того, главою 87 ЦК України визначено процедуру здійснення права на спадкування.

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Нотаріус, керуючись статтею 49 Закону України "Про нотаріат" листом відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії за законом, так як позивач пропустив всстановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини.(а.с.7).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Обов'язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Перебування позивача на «Д» обліку у лікаря хірурга з діагнозом:хронічна венозна недостатність нижнії кінцівок стадія субкомпенсації (2-ст.) з червня 2012 року та перебування на «Д» обліку у лікаря уролога з періодичним проходженням стаціонарного та амбулаторного лікування не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини з 2012 року.

Причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі знаходження на «Д» обліку у лікаря та періодичне проходження лікування без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

Окрім зазначеного не заслуговують на увагу посилання позивача щодо поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини на таку причину, як відсутність право установчого документу, оскільки відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.5 ч. 2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до п. п. 4.14 ч. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 - саме при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти, тобто відсутність право встановлювального документу ніяким чином не перешкоджала позивачу звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

За вищезазначених обставин суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки такі причини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача вчинити дії щодо прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Берислав Херсонської області.

На підставі ст. 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування»,

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 209, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області, Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, належить відмовити за його необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з часу проголошення його вступної та резолютивної частин, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, встановлених ст..294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала не знайде підстав для поновлення строку про що постановляється ухвала.

Суддя В. С. Миргород