233 № 233/4496/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
22 березня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради, - про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки,
14.09.2016 р. до суду звернулася ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом до ОСОБА_4, підтриманому нею у судовому засіданні, в якому просить:
- Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні його дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
- Призначити її - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над малолітньою ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1
- Стягнути з ОСОБА_4 на її - ОСОБА_1 користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття,
посилаючись на таке:
Вона - позивачка є бабусею малолітньої дитини відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
У серпні 2007 року її донька і мати дитини ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. В ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3. У лютому 2013 року шлюб був розірваний.
Після розлучення донька з дітьми мешкала то у чоловіка в м. Донецьку, то у неї (позивача) за адресою АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_7 її донька і мати дитини ОСОБА_5 померла.
Дитина проживає разом з нею (позивачкою), вона самостійно виховує дитину, створила належні умови для її проживання та розвитку.
Батько дитини - відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, не виконує батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Протягом останнього року відповідач жодного разу не відвідав доньку, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, шкільну освіту, підготовку до подальшого життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не поділяє батьківської уваги до доньки.
Відповідач веде асоціальний спосіб життя, самоусунувся від виховання та матеріального утримання своєї дитини, не цікавиться її місцем знаходженням та розвитком. До доньки відноситься байдуже, дитина не бажає мешкати разом з батьком.
Таким чином, відповідач не виконує своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради за довіреністю - ОСОБА_2 підтримала висновок та подання Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 13.02.2017 р., за яким визнано за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 та стягнення з нього аліментів, а також подання Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради від 13.02.2017 р. про призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_3, оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка тривалий час постійно проживає з позивачкою, яка створила дитині всі необхідні умови для життя і розвитку, фактично опікується нею, і за своїми якісними характеристиками та станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна.
Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову суду не надав, внаслідок чого у відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України судом ухвалено про прийняття заочного рішення.
Суд, заслухавши позивачку, третю особу, свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований, а отже підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4).
Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4).
Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлено:
Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с.17), відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Мати дитини - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с.22).
Дитина проживає разом з бабусею - позивачкою ОСОБА_1, яка самостійно виховує дитину, створила належні умови для її проживання та розвитку.
Батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, не виконує батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, шкільну освіту, підготовку до подальшого життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не поділяє батьківської уваги до доньки.
Зазначені обставини підтверджені:
-поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили, що після смерті матері, дитина постійно проживає з позивачкою, яка є бабцею дитини, піклується про неї, дбає про її стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток, утримує матеріально. Відповідач участі у вихованні дитини та її матеріальному утриманні не приймає, не приїжджає та не спілкується з дитиною в ніякий спосіб, не виявляє до дитини ані найменшої батьківської турботи;
-«Інформацією про родичів», наданою вихователем та завідуючою ДНЗ №13 "Топольок", згідно з якою ОСОБА_3 відвідує дитячий садок з 11 квітня 2016 року, у теперішній час - старшу групу "Барвінок». Після смерті матері в серпні 2016 року дитина проживає з бабусею ОСОБА_1, яка займається вихованням дитини, батько дитини не відвідував д/садок і не приймав участі в її вихованні (а.с.20);
-характеристикою вихователя та завідувача ДНЗ №13 "Топольок" на ОСОБА_3, згідно з після смерті матері дитина проживає з бабусею ОСОБА_1, яка займається вихованням дитини, батько дитини не відвідував д/садок і не приймав участі в її вихованні. Взаємовідносини з бабусею будуються на теплій, доброзичливій основі. Дитина завжди охайна, акуратна, речі відповідають віку. Соматичне здоров'я дівчинки нормальне. Дитячий садок відвідує регулярно, хворіє рідко, апетит хороший. Культурно-гігієнічні навички відповідають віку (а.с.21);
-актом обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою проживання позивача в АДРЕСА_1 (а.с.19), згідно з яким умови проживання є задовільними, в квартирі чисто, зроблений ремонт. Необхідні меблі: диван, комод, комп'ютерний стіл, кондиціонер, гірка, телевізор, шафа для одягу. На кухні побутові прибори, меблі, посуд в охайному вигляді. Для ОСОБА_3 створений ігровий куточок, одяг охайно складений в комоді, постільна білизна є, речі відповідають віку дитини (а.с.19).
Підсумовуючи, суд дістає висновку, що в порушення вимог ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України ОСОБА_4 не виконує своїх батьківських обов'язків щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує доньку матеріально, що доведено позивачем і що не спростовано відповідачем.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради №125/12 від 13.02.2017 р. визнано доцільним інтересам дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.58).
Виходячи з наведеного, суд вважає , що відповідач свідомо, з власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих йому прав, він ні усно, ні письмово не спілкується з донькою, не цікавиться її долею, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я дитини, її розвитком, не проявляє до неї ані найменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, а тому за п.2 ч.1 ст.164 СК України має бути позбавлений батьківських прав.
Щодо вимог призначення опікуном та стягнення аліментів:
За приписами ст.243 СК України над дітьми, позбавленими батьківського піклування, які не досягли чотирнадцяти років, судом встановлюється опіка.
Згідно із ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
ОСОБА_1 є повнолітньою дієздатною особою, має постійне місце проживання (а.с.14), є пенсіонером, її дохід за місяць складає 1300,15 грн. (а.с.15), за лікарняним висновком за станом здоров'я може бути опікуном (а.с.16).
Обмеження щодо неможливості призначення ОСОБА_1 опікуном, зазначені в статті 212 СК України, судом не встановлені.
Згідно з Актом обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 12.09.2016 р. (місце реєстрації позивача), згадуваному вище (а.с.19) ОСОБА_1 створила всі необхідні умови для нормального проживання дитини.
За висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради №126/12 від 13.02.2017 р. є доцільним інтересам неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка фактично залишилася без батьківського піклування, встановлення над нею опіки та призначення її опікуном ОСОБА_1 (а.с.59).
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити опікуном малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Дійшовши висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав і призначення позивача опікуном, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.ст.182-183 СК України стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у визначеному позивачкою і не спростованому відповідачем розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.209,214,215,226,88 ЦПК України, суд
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Донецька, позбавити батьківських прав у відношенні його дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Призначити опікуном над малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Донецька, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.09.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя