УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участі: скаржника ОСОБА_1,

державного виконавця Семчик І.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького скаргу ОСОБА_1 на протизаконні дії або бездіяльність посадових осіб Старосинявського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на протизаконні дії або бездіяльність посадових осіб Старосинявського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в обґрунтування якої вказав, що предметом оскарження є насамперед невиконання судового наказу у справі №2н-1555/10, що набрав чинності 10.06.2010 року та порушення розумних строків виконавчого провадження через неналежне виконання державним виконавцем своїх посадових обов'язків, що призвело до нанесення йому з вини посадових осіб Старосинявського РУЮ матеріальної та моральної шкоди. Так, в суді при розгляді справи №686/24779/15ц йому стало відомо про постанови 06.01.2011 року та 11.02.2014 року Старосинявського РУЮ про відкриття та закриття виконавчого провадження. Тобто більше трьох років посадові особи Старосинявського РУЮ безпідставно бездіяли, у зв'язку з чим, рішення Хмельницького міськрайонного суду не виконано до цього часу.

Оскільки, посадові особи Старосинявського РУЮ є державними службовцями, то їх основними обов'язками є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; недопущення порушень прав людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці; сумлінне виконання своїх службових обов'язків. Крім того, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

В своїй бездіяльності по виконанню судового наказу у справі №2н-1555/10 посадові особи Старосинявського РУЮ порушили усі вищевикладені пункти, а тому він просить з урахуванням поданих до початку судового розгляду уточнень: визнати дії старшого держвиконавця ОСОБА_2 протизаконними, що проявились у злісному невиконанні нею своїх посадових обовязків згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», а також такими, що підривають віру в закон та встановлений порядок управління; визнати порушення старшим держвиконавцем ОСОБА_2 гарантованих законом прав на розумні строки виконання судового наказу та на мирне володіння майном; визнати порушення старшим держвиконавцем ОСОБА_2 основних вимог своїх посадових інструкцій; визнати, що старшим держвиконавцем ОСОБА_2, дійсно спричинено йому матеріальну та моральну шкоду; зобов'язати старшого держвиконавця ОСОБА_2 виготивити та надати йому копії відповідних документів, які згідно закону він мав направити йому, в тому числі і відповідних постанов.

В судовому засіданні скаржник вимоги своєї скарги підтримав з підстав викладених у скарзі та просив їх задоволити, окрім вимоги про зобов'язання старшого державного виконавця Семчик І.Т. виготовити та надати йому копії документів, які йому вже надано. Суду пояснив, що державний виконавць ОСОБА_2 несвоєчасно та неякісно здійснювала примусове виконання судового наказу, не дотрималась вимог ст.ст.11, 30 Закону України "Про виконавче провадження" та не виконувала обов'язків передбачених її посадовою інструкцією.

Державний виконавець Семчик І.Т. в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, суду пояснила, що за час виконання судового наказу нею було перевірено матеріальне становище боржника, встановлено, що боржник по обліках не числиться, його майна на території Старосинявського району не виявлено. Вона працює на посаді державного виконавця з травня 2013 року і нею в лютому 2014 року було здійснено вихід за адресою боржника та встановлено, що майна боржника не має і боржник за вказаною адресою не проживає. Звернувшись до віддулу УДМС їй стало відомо, що боржник по Старосинявському району не зареєстрований, у зв'язку з чим, на підставі п.10 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку разом із судовим наказом 11.02.2014 року було направлено для виконання, за адресою боржника вказаною у судовому наказі.

Представник Старосинявського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, пояснивши, що скаржником порушено строк звернення до суду з скаргою, оскільки ще 16.04.2010 року скаржником було пред'явлено до примусового виконання виконавчий документ. Скаржник також у своїй скарзі повідомляє про отримання відповіді з Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 15.04.2016 року, у якій його було проінформовано про усі вжиті заходи з примусового виконання за період з квітня 2010 року по квітень 2016 року. Тобто про можливе порушення своїх прав скаржник довідався ще у квітні 2010 року, проте до суду звернувся лише 18.05.2016 року, після спливу 6 років. Також в письмових запереченнях зазначив, що скаржник, як сторона виконавчого провадження жодного разу не знайомився з матеріалами виконавчого провадження, а тому скарга побудована на надуманих звинуваченнях.

Судовий наказ Хмельницького міськрайонного суду №2н-1555 від 14.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів надійшов до відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції 04.01.2011 року. Державним виконавцем Свідерською Н.В. 06.01.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 23999296. 07.04.2011 року державним виконавцем у відповідності до ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" направлено запити в реєструючі органи щодо наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, а також його офіційного працевлаштування. У зв'язку з відсутністю майна боржника на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції виконавчий документ було повернуто у Другий міський відділ державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що винесено відповідну постанову від 11.02.2014 року.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.04.2010 року у справі № 2н-1555/10 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 2037 доларів США та стягнуто з боржника на користь стягувача 111,24грн.

Вище зазначений судовий наказ знаходився на виконання у Другому міському відділі державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції. 29.11.2010 року постановою державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 виконавче провадження ВП №21393636 було закінчено, оскільки майна, яке б належало боржнику на праві приватної власності, на території м.Хмельницького не виявлено, а виявлено за іншою адресою в смт.Стара Синява, вул.Грушевського,72.

30.11.2010 року державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції виконавчий документ було направлено за належністю до Відділу ДВС Старосинявського РУЮ. Згідно штампа реєстрації вхідної кореспонденції вказаний виконавчий документ надійшов до Відділу ДВС Старосинявського РУЮ 04.01.2011 року.

Постановою від 06.01.2011р. державного виконавця державної виконавчої служби Старосинявського районного управління юстиції ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження ВП№23999296 з примусового виконання судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 2н-1555/10 від 14.04.2010 року. Вказаною постановою боржнику було надано строк для добровільного виконання виконавчого документа до 12.01.2011 року.

12.01.2011 року державним виконавцем також було винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 11.12 грн.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Разом з тим, в наданих суду копіях документів виконавчого провадження ВП№23999296 відсутні доказі направлення стягувачу та боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також доказів на підтвердження вчинення державним виконавцем відділу ДВС Старосинявського РУЮ дій щодо примусового виконання судового наказу одразу після закінчення строку, встановленого для самостійного виконання боржником судового наказу, тобто після 12.01.2011 року.

Лише 07.04.2011 року при примусовому виконанні вищевказаного судового наказу державним виконавцем було направлено запити в: БТІ в Хмельницькій області, начальнику ДАІ УМВС України в Хмельницькій області, ДПІ у Старосинявському районі, начальнику Держтехнагляду, Держкомзем щодо надання державному виконавцю інформації про наявність у боржника ОСОБА_3 нерухомого та рухомого майна, рахунків, наявність на арештованих рахунках грошових коштів, та чи займається він підприємницькою діяльністю.

На вказані запити було отримано відповідь з: Старосинявського відділення Летичівської МДПІ від 18.04.2011 року щодо відсутності даних у віділенні про відкритті рахунки ОСОБА_3; Управління ДАІ від 22.04.2011 року про відсутність транспортних засобів зареєстрованих на ім'я ОСОБА_3. Відповіді інших органів до яких направлялись запити в 2011 році в матеріалах виконавчого провадження ВП№23999296 відсутні.

ОСОБА_2 була призначена на посаду державного виконавця відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції з 19.04.2013 року, згідно наказу № 291/04к від 19.04.2013 року. Наказом №613/04к від 02.08.2013 року ОСОБА_2 було переведено на посаду старшого державного виконавця даного відділу з 02.08.2013 року.

З наданої суду книги обліку виконавчих проваджень ОСОБА_2 за 2014 рік вбачається, що в провадженні вказаного державного виконавця перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Хмельницького міськрайонного суду від 14.04.2010 року у справі № 2н-1555/10. В судовому засіданні державний виконавець пояснила, що виконавче провадження перебувало у її провадженні з часу її призначення на посаду, тобто з квітня 2013 року.

Державним виконавцем та представником Старосинявського відділу ДВС на підтвердження заперечень проти задоволення скарги суду надано копії запиту від 09.12.2013 року №2895 в БТІ в Хмельницькій області, начальнику УДАЇ УМВС України у Хмельницькій області, ДПІ у Старосинявському районі, начальникам Держтехнагляду та Держкомзему щодо повідомлення інформації про наявність за боржниками, в т.ч. і ОСОБА_3, зареєстрованого нерухомого майна, транспортних засобів, наявність відкритих рахунків та на арештованих рахунках грошових коштів, та чи займається громадянин підприємницькою діяльністю. З пояснень державного виконавця встановлено, що оригінал вказаного запиту знаходиться в матеріалах іншого виконавчого провадження і його копія до виконавчого провадження ВП№23999296 долучена не була. З журналу реєстрації вихідної кореспонденції відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції за 2013 рік вбачається, що запит направлявся державним виконавцем Семчик.

Також суду було надано: копію листа Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Деражнянського, Летічівського та Старосинявського районнів УДАІ УМВС України в Хмельницькій області від 26.12.2013 року щодо відсутності за іншими громадянами, вказаними у запиті від 09.12.2013 року №2895, в тому числі і ОСОБА_3, станом на 26.12.2013 року зареєстрованих транспортних засобів; лист Старосинявського відділення Красилівської ОДПІ щодо того, що станом на 26.12.2013 року ОСОБА_3 на податковому обліку, як суб'єкт підприємницької діяльності не перебуває; лист Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 20.12.2013 року №2-02-41/2408, згідно якого за ОСОБА_3 земельних ділянок на території Старосинявського району не зареєстровано. З пояснень державного виконавця в судовому засіданні було встановлено, що оригінали та копії вказаних листів зберігались в інших виконавчих провадженнях.

Проте, суду не було надано доказів на підтвердження отримання державним виконавцем відповіді з БТІ в Хмельницькій області та Держтехнагляду за вищевказаним запитом державного виконавця від 09.12.2013 року №2895, а також інформації щодо наявності відкритих рахунків на ім'я боржника та на арештованих рахунках грошових коштів. Натомість суду надано повідомлення Хмельницького БТІ від 19.04.2012 року, згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2007 року 48/100 частин приміщення в смт.Стара Синява, вул.Грушевського,72, яке було отримано невідомо у якому провадженні, та копію рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 24.11.2011 року, згідно якого право власності на 48/100 частин приміщення магазину, що знаходиться за адресою смт.Стара Синява, вул.Грушевського,72 визнано за ОСОБА_6 З пояснень державного виконавця в судовому засіданні встановлено, що вказане рішення суду знаходилось в іншому виконавчому провадженні, відкритому щодо боржника ОСОБА_3 і було нею знайдено вже під час розгляду скарги ОСОБА_1.

З наведенного вбачається, що державним виконавцем Семчик І.Т. не було належним чином перевірено наявність зареєстрованого за боржником нерухомого майна на час здійснення нею примусового виконання судового наказу.

З наданої суду копії адресної довідки від 27.01.2014 року, що наявна в матеріалах виконавчого провадження, вбачається, що ОСОБА_3 не значиться по обліках Старосинявського РС УДМС України в Хмельницькій області.

В 2014 році старшим державним виконавцем Семчик І.Т. при примусовому виконанні судового наказу № 2н-1555/10 03.02.2014 року, також було складено акт державного виконавця, згідно якого боржник ОСОБА_3 за вказаною адресою не прописаний і не проживає, майно яке підлягає опису і арешту на день перевірки відсутнє.

При цьому, вказаний акт не містить відомостей про те, за якою адресою проводилась перевірка державним виконавцем Семчик І.Т., яка не змогла пояснити вказаного і в судовому засіданні.

Після складання вказаного акту 11.02.2014 року старшим державним виконавцем Семчик І.Т. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки було встановлено, що боржник проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Того ж 11.02.2014 року судовий наказ № 2н-1555/10 з постановою про закінчення виконавчого провадження було направлено Управлінню ДВС ГУЮ у Хмельницькій області, що підтверджується супровідним листом №03-35/2.1/296 від 11.02.2014 року та копією Журналу реєстрації вихідної кореспонденції. Згідно вказаного журналу вбачається, що боржнику та стягувачу також було направлено постанову про закінчення виконавчого провадження, проте доказів направлення такої постанови поштою, суду надано не було.

Отже, з наведеного вище вбачається, що державним виконавцем Семчик І.Т. з квітня 2013 року було зроблено запити в реєструючі органи щодо наявності нерухомого та рухомого майна зареєстрованого за боржником ОСОБА_3 лише в грудні 2013 року (тобто через 8 місяців), запит про реєстрацію боржника на території Старосинявського району зроблено лише в січні 2014 року, а в період з квітня 2013 року по грудень 2013 року будь-які заходи примусового виконання судового рішення державним виконавцем не проводились. Запити до органів Пенсійного фонду України, Державної служби зайнятості, Державної податкової інспекції щодо працевлаштування боржника та отримання ним інших доходів взагалі зроблено не було.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всієї території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Цим же Законом встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ (ст.384 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.1,11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до п.2.1 Посадової інструкції старшого державного виконавця відділу ДВС Старосинявського управління юстиції старший державний виконавець відповідно до покладених на нього завдань: неупереджено, своєчасно, повно вчиняє виконавчі дії, здійснює примусове виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), виконання яких відповідно до законів України покладено на державну виконавчу службу, за закріпленою за ним дільницею; контролює, аналізує та оцінює стан виконання рішень на відповідній ділянці роботи. Згідно п.4.1 Посадової інструкції старший державний виконавець несе відповідальність за невиконання, неякісне виконання посадових завдань та обовязків, перевищення своїх повноважень, бездіяльність або невикористання наданих йому прав.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що старшим державним виконавцем Семчик І.Т. при примусовому виконанні судового наказу Хмельницького міськрайонного суду від 14.04.2010 року у справі № 2н-1555/10 у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Посадової інструкції старшого державного виконавця відділу ДВС Старосинявського управління юстиції не було своєчасно, у строки встановлені законом, вжито всіх заходів щодо його примусового виконання, а саме: не встановлено наявність у боржника зареєстрованого за ним нерухомого майна та іншого майна, відкритих рахунків на ім'я боржника у фінансових установах і наявність на них коштів, на час здійснення нею виконавчих дій, а також не зясовано та не перевірено інформацію щодо працевлаштування боржника і отримання ним інших доходів, своєчасно не встановлено місце проживання та реєстрації боржника та не здійснено його повідомлення (виклик) до відділу ДВС.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження заперечень проти скарги щодо перевірки майнового стану боржника, суду надано запити в БТІ Хмельницької області від 07.04.2011 року та від 09.12.2013 року, на які не було отримано відповіді та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.06.2016 року, тобто отриману після закінчення виконавчого провадження. А також, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.05.2013 року, сформовану ОСОБА_7 у виконавчому провадженні ВП26235368, при цьому необґрунтовано підстави її надання суду, враховуючи її відсутність у виконавчому провадженні ВП 23999296. У звязку з чим, вказані Інформаційні довідки, суд не приймає як належні та допустимі докази на підтвердження заперечень державного виконавця проти скарги.

Посилання державного виконавця Семчик І.Т. на лист ПриватБанку від 30.06.2010 року, що відсутності згоди іпотекодержателя на реалізацію предмета іпотеки, а саме 48/100 частки приміщення магазину за адресою: смт.Стара Синява, вул.Грушевського,72, яка належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_3, суд також до уваги не приймає, враховуючи, що вказаний лист було надіслано ПриватБанком 30.06.2010 року, тобто до відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу № 2н-1555/10. Крім того, з наданого суду рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 24.11.2011 року вбачається, що право власності на вказане майно було визнано за іншою особою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що старший державний виконавець Старосинявського відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 своєчасно, у строки встановлені законом, не здійснила усіх передбачених законом дій щодо примусового виконання судового наказу, а тому вимоги скарги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині: визнання дій старшого держвиконавця ОСОБА_2 що проявились у неналежному виконанні нею своїх посадових обовязків згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» протизаконними; визнання порушення нею гарантованих законом прав на розумні строки виконання судового наказу; визнання порушення старшим державним виконавцем Семчик І.Т. основних вимог своїх посадових інструкцій щодо вжиття належних, повних та своєчасних заходів для примусового виконання рішення суду.

В задоволенні решти вимог скарги слід відмовити, оскільки скаржником не доведено, що діями державного виконавця порушено його право на мирне володіння майном, а також, що мало місце злісне невиконання державним виконавцем своїх посадових обов'язків, враховуючи, що не доведено наявність умислу державного виконавця на вчинення таких дій.

Щодо вимоги скарги про визнання, що старшим держвиконавцем ОСОБА_2, йому дійсно спричинено матеріальну та моральну шкоду, то суд приходить до висновку, що в цій частині скарга задоволенню не підлягає, оскільки у разі заподіяння шкоди особа не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в позовному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.60, 383-389 ЦПК України, ст. 124 Конституції України, ст.ст.11-12,25,27,31,32 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дій старшого державного виконавця Старосинявського відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2, що проявились у неналежному виконанні нею своїх посадових обовязків згідно ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» при примусовому виконанні судового наказу Хмельницького міськрайонного суду № 2н-1555/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів, та з порушенням гарантованих законом прав на розумні строки виконання судового наказу, протизаконними.

Визнати допущення порушення старшим державним виконавцем Старосинявського відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 основних вимог своєї посадової інструкції щодо вжиття належних, повних та своєчасних заходів для примусового виконання судового наказу Хмельницького міськрайонного суду № 2н-1555/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Козак