Справа № 362/348/17
Провадження № 2-о/362/28/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченко Л.М.,

при секретарі Яренко Н.М.,

за участю: прокурора Пастуха І.О.,

представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

хворої - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за заявою головного лікаря Київської міської психоневрологічної лікарні №3 про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

в с т а н о в и в :

Головний лікар Київської міської психоневрологічної лікарні №3 ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка 23.01.2017 р. о 15 год. 00 хв. за направленням районного психіатра диспансерного відділення № 1 КМПНЛ № 2 поступила до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за направленням районного психіатра диспансерного відділення № 1 КМПНЛ № 2 у супроводі чоловіка ОСОБА_5, поступила до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3. Зі слів чоловіка, медичної документації: спадковість на психічне захворювання не обтяжена. З 2012 р., після стресової ситуації (хвороби чоловіка), чоловік хворої почав відмічати зміни у її психічному стані, а саме: почала безпідставно тікати з дому, стали наявними порушення пам'яті, неспроможність в побуті, порушення сну, з часом почали наростати порушення мовлення, виконання простих дій, вживання їжі, одягання, роздягання, прийняття гігієнічних процедур. У 2015-2016 р.р. ОСОБА_3 проходила лікування у Клінічній лікарні «Феофанія», де їй було встановлено діагноз: «судинна деменція». В Київську міську психоневрологічну лікарню № 3 пацієнтка поступає вперше у зв'язку з неадекватною поведінкою та неможливістю задовольняти свої основні життєві потреби, грубими порушеннями ядра особистості, роздратованістю, порушенням сну.

23.01.2017 р. ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів-психіатрів за висновком якої враховуючи, що у зв'язку з наявністю психічного розладу та його різким прогресуванням ОСОБА_3 потребує примусової госпіталізації до КМПНЛ № 3 для проведення лікування, обстеження та вирішення соціальних питань.

В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр заяву підтримали та просили прийняти рішення про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_3, як особи, у якої наявний психічний розлад та його різким прогресуванням та потребою провести лікування.

Чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації дружини до психіатричного закладу.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Судом достовірно встановлено, що районним психіатром диспансерного відділення № 1 КМПНЛ № 2 ОСОБА_3 була направлена до Київської міської психоневрологічної лікарні №3 в звязку з неадекватною поведінкою та неможливістю задовольняти свої основні життєві потреби, грубими порушеннями ядра особистості.

Згідно з висновком огляду комісії лікарів-психіатрів КМПНЛ № 3 щодо доцільності госпіталізації у психіатричний заклад у примусовому порядку ОСОБА_3 страждає на судинну деменцію (шифр захворювання за МКХ 10:F 01.8). В звязку з наявністю психічного розладу та його різким прогресуванням, не наданням усвідомленої згоди на лікування ОСОБА_3, неможливістю самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, неадекватністю у поведінці, неможливістю самостійно усвідомлювати свої дії та керувати ними, комісією прийнято рішення, що хвора потребує госпіталізації до психіатричної лікарні для проведення лікування, обстеження та вирішення соціальних питань.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В звязку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст. 282 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд, -

в и р і ш и в :

Заяву - задовольнити.

Госпіталізувати в примусовому порядку ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до Київської міської психоневрологічної лікарні №3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Кравченко