Провадження № 2/641/87/2017 Справа № 641/2731/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі: головуючого: судді - Богдан М.В.

при секретарі - Дрокіній С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось із позовом до ОСОБА_3, в якому просило: стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 216341,06 грн..

В обґрунтування свого позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначило, що 03.05.2007р. між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір та ОСОБА_3 наданий кредит у розмірі 278000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.99 відсотка річних. Датою остаточного повернення кредиту було визначено 03.05.2012р..

Своєчасно зобов*язання боржником за кредитним договором виконані не були, порушені передбачені договором терміни погашення кредиту та відсотків, тому станом на 19.02.2016р. заборгованість за кредитом склала 97299,74 грн., заборгованість по сплаті відсотків склала 10870,79 грн., заборгованість по пені - 108170,53 грн..

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.09.2016р. у зв*язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 до участі у справі залучені в якості відповідачів -спадкоємці: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

В судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, та просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 також в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.05.2007р. між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір та ОСОБА_3 наданий кредит у розмірі 278000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.99 відсотка річних. Датою остаточного повернення кредиту було визначено 03.05.2012р., тобто дата остаточного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору повернення кредиту та сплату відсотків боржник повинен був здійснити відповідно до графіку шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Згідно з п.4.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов*язань у визначені договором строки, позичальник зобов*язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов*язань за кожний день прострочки.

18 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, з додатковою угодою, відповідно до п.3.3 якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли права кредитора та право вимоги боргу.

Станом на 19.02.2016р. заборгованість ОСОБА_3 за кредитом склала 97299,74 грн., заборгованість по сплаті відсотків становить 10870,79 грн., заборгованість по сплаті пені - 108170,53 грн..

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1..

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.09.2016р. у зв*язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 до участі у справі залучені в якості відповідачів - спадкоємці померлого: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що повернення кредиту та сплату відсотків боржник згідно з договором кредиту повинен був здійснити відповідно до графіку шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній платіж погашення кредиту було здійснено 26.08.2010р..

Також, до суду було надано додаток до договору кредиту - графік платежів, згідно з яким датою останнього платежу за кредитним договором зазначено - 03.05.2012р..

Зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов* язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 ЦК України).

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Посилання відповідачів на сплив строків позовної давності за вимогами кредитора є підставою для застосування наслідків пропуску строку позовної давності до вимог позивача.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

За зобов*язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов*язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред*явити вимогу про виконання зобов*язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина 5 статті 261 ЦК України).

Якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов*язання, які деталізують обов*язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов*язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, якщо за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов*язання.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов*язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вказане визначено у правових позиціях, які містяться в постановах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, які відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обов*язковими для судів.

Якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків (частина 2 статті 1050 ЦК України).

За висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах № 6-190цс14 від 21 січня 2015 року, № 6-32цс14 від 10 вересня 2014 року, які відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обов*язковими для судів, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов*язання, яким є строк виконання зобов*язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв*язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Оскільки згідно договору кредиту датою остаточного повернення кредиту було визначено 03.05.2012р., до суду із позовом банк звернувся лише 28.03.2016р. тобто зі спливом строку позовної давності, тому існують всі законні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, ст..ст.253,256,257,258,261,266,267,1049,1050,1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. В. Богдан