У Х В А Л А

25.01.2017 Справа №607/14406/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 Мелєєвни до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, припинення права спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання обєкта незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: вул. Б.Хмельницького, 60 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, спільною сумісною власністю подружжя та його поділ як спільного майна подружжя; визнання земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована по вул. Б.Хмельницького, 60 в с. Лучка, Тернопільського району, Тернопільської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) спільною сумісною власністю подружжя та виділ в натурі ОСОБА_1 ? частку вказаної земельної ділянки; припинення права спільної сумісної власності на обєкт незавершеного будівництва житлового будинку та земельну ділянку площею 0,1500 га за адресою: вул. Б. Хмельницького, 60 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

Так, позивачем заявлено чотири вимоги майнового характеру:

1)визнання обєкта незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: вул. Б.Хмельницького, 60 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, спільною сумісною власністю подружжя;

2)поділ обєкта незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: вул. Б.Хмельницького, 60 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області як спільного майна подружжя;

3)визнання земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована по вул. Б.Хмельницького, 60 в с. Лучка, Тернопільського району, Тернопільської області, спільною сумісною власністю подружжя;

4)виділ в натурі ОСОБА_1 ? частку земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована по вул. Б.Хмельницького, 60 в с. Лучка, Тернопільського району, Тернопільської області.

Окрім того, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру:

1)припинення права спільної сумісної власності на обєкт незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: вул. Б. Хмельницького, 60 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області;

2)припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1500 га за адресою: вул. Б. Хмельницького, 60 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Згідно п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Дійсної вартості спірного нерухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності, та відповідних доказів на підтвердження їх розміру в позовній заяві не зазначено.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Зазначена позивачем ціна позову 112 500 гривень та сплачена сума судового збору в розмірі 1125 гривень є необґрунтованими.

Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір відповідно до вимог закону, а саме відповідно до п.п. 2, 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 гривня 20 копійок); за подання позивачем фізичною особою або фізичною особою-підприємцемпозовної заяви майнового характеру, ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 гривня 20 копійок) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 гривень).

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог. Однак зміст позовних вимог ОСОБА_1 є суперечливим, оскільки у п.п. 1, 2 прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати обєкт незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: вул. Б.Хмельницького, 60 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, та земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована по вул. Б.Хмельницького, 60 в с. Лучка, Тернопільського району, Тернопільської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) спільною сумісною власністю подружжя, а в п. 3 прохальної частини припинити право спільної сумісної власності на вказані обєкти.

З цих підстав ухвалою судді від 20 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 Мелєєвни до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, припинення права спільної сумісної власності залишено без руху і надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Строк для усунення недоліків судом визначено терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали судді від 20 грудня 2016 року про залишення позовної заяви без руху позивач ОСОБА_1 отримала особисто 06 січня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак у зазначений в ухвалі строк недоліки позивачем усунені не були.

З цих підстав, беручи до уваги, що недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі від 20 грудня 2016 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 Мелєєвни до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, припинення права спільної сумісної власності без руху позивачем не виправлені, позовна заява відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з правом її повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ч.ч. 2, 4, 5 ст.121, ст. 210, п. 3 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ст. 296 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 Мелєєвни до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, припинення права спільної сумісної власності вважати неподаною, та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_3