Справа №489/6458/16-ц 30.03.2017 30.03.2017 30.03.2017
Провадження №22-ц/784/764/17
Єдиний унікальний номер судової справи: 489/6458/16-ц Суддя першої інстанції Тихонова Н.С.
Номер провадження: 22-ц/784/764/17 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Категорія - 33
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 та прокурора Коткової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївського відділення Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Миколаївської місцевої прокуратури № 1, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України та Прокуратури Миколаївської області на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

28 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Миколаївського відділення Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Миколаївської місцевої прокуратури № 1, Державної казначейської служби України (далі Казначейська служба, ДКСУ) про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 6 лютого 2015 року слідчим відділом Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області, правонаступником якого є Миколаївське відділення Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення нею кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та розпочато досудове розслідування. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням по цьому кримінальному провадженню здійснювалось Прокуратурою Миколаївського району Миколаївської області, правонаступником якої є Миколаївська місцева прокуратура № 1.

20 квітня 2015 року позивачці оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Крім того, під час досудового розслідування, за клопотанням прокурора, суд тимчасово відсторонив її від виконання обовязків начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області. А в подальшому їй було вручено обвинувальний акт від 18 червня 2015 року, затверджений прокурором.

Однак, вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 червня 2016 року ОСОБА_2 визнана невинуватою у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, та повністю виправдана, у звязку з відсутністю в її діях складу злочину.

Посилаючись на викладені обставини позивачка просила суд стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України на її користь 300 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 80 000 грн. на відшкодування витрат, повязаних з наданням правової допомоги адвоката. Підставами для відшкодування моральної шкоди вона вказала: безпідставне предявлення обвинувачення, неправомірне перебування понад рік під слідством, втрату роботи, погіршення стану здоровя, порушення нормальних життєвих звязків і планів, а також попрання її честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2017 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Миколаївського відділення Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, Миколаївської місцевої прокуратури №1, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду закрито, оскільки зазначені позовні вимоги не підлягають розгляду в обраний позивачем спосіб.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2017 року інші позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, на користь ОСОБА_2 компенсацію моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. В апеляційній скарзі ОСОБА_4 казначейська служба України просила скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, посилаючись у скарзі на те, що підстави для відшкодування шкоди з державного бюджету відсутні, розмір моральної шкоди є надуманим та визначений позивачкою без урахування засад розумності та виваженості й не відповідає характеру немайнових втрат та обсягу моральних страждань, яких вона зазнала.

У своїй апеляції Прокуратура Миколаївської області, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, відсутність мотивації та доказів для відшкодування моральної шкоди, просила рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову до Миколаївської місцевої прокуратури № 1.

Вислухавши суддюдоповідача, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що обидві апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції, розглянувши справу в межах позовних вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи, належно оцінив надані докази і дійшов вірного висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Так, статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до положень ст. 1176 ЦК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі Закон) шкода, завдана фізичній особі (громадянинові) внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду. В цих же випадках громадянинові відшкодовується і моральна шкода (п. 5 ст. 3 названого Закону).

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління юстиції у Миколаївській області №3362/03 від 9 липня 2014 року ОСОБА_2 переведено на посаду начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області.

18 листопада 2014 року ОСОБА_2, діючи як начальник указаного відділу, розглянула заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і надані до них документи, та прийняла рішення про державну реєстрацію за останніми права власності на земельні ділянки на території Криничанської сільської ради. Також вона провела державну реєстрацію цих земель і видала вказаним особам свідоцтва про право власності на ці земельні ділянки.

6 лютого 2015 р. Миколаївським РВ УМВС України, правонаступником якого є Миколаївське відділення Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, до Єдиного реєстру досудового розслідування (далі ЄДРР) були внесені відомості за № 0000003 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та розпочато досудове розслідування.

У ЄДРР зазначено, що службовими особами реєстраційної служби Миколаївського РУЮ, внаслідок неналежного виконання службових обовязків, допущено незаконне вилучення двох земельних ділянок, розташованих в межах території Криничанської сільської ради Миколаївського району, площею 1,2644 та 11,2660 га, загальною вартістю 241 848,84 грн., з державної власності та подальшу їх передачу у приватну власність ОСОБА_5 і ОСОБА_6, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Органом, що здійснював процесуальне керівництво досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню № 0000003 від 6 лютого 2015 року, була прокуратура Миколаївського району Миколаївської області, правонаступником якої є Миколаївська місцева прокуратура №1 у системі прокуратури Миколаївської області.

20 квітня 2015 року слідчий СВ Миколаївського РВ УМВС України вручив ОСОБА_2 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме: неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним державним інтересам у вигляді завдання шкоди в розмірі 241 848 грн. 84 коп.

В подальшому, прокурором було подано до суду клопотання про застосування до позивачки заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді її відсторонення від посади строком на 2 місяці.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2015 року позивачка була відсторонена від займаної посади строком на 2 місяці (до 20 червня 2015 року). На виконання цієї ухвали суду, наказом Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №525/03 від 20 травня 2015 року позивачку було відсторонено від посади начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області до 20 червня 2015 року.

Крім того, наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 5 червня 2015 року ОСОБА_2 оголошено догану. Проте постановою Одеського Апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року вказаний наказ скасовано.

Наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 27 листопада 2015 року позивачку звільнено з посади начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Миколаївського районного управління юстиції, в порядку переведення до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Затим, 19 червня 2015 року прокурором прокуратури Миколаївського району у Миколаївській області було затверджено ОСОБА_7 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_2, згідно якого вона скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України службову недбалість, а саме неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у виді завдання шкоди в розмірі 424 717 грн. 8 коп.

Однак, вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та виправдано.

Отже, місцевий суд, стягуючи з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 компенсацію моральної шкоди, обґрунтовано виходив із того, що вона безумовно зазнала моральних втрат внаслідок безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного й тривалого перебування під слідством і судом та протиправного відсторонення від роботи. Тому завдана їй такими діями моральна шкода підлягає відшкодуванню державою незалежно від вини посадових і службових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Виходячи з принципів розумності й справедливості та характеру й обсягу моральних страждань, яких зазнала позивачка внаслідок незаконних дій органів досудового слідства і суду, суд обґрунтовано ухвалив рішення про стягнення з держави на її користь 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Розмір відшкодування судом визначено з урахуванням тривалості порушення права позивача (більше року), ступеню душевних страждань, в звязку з постійними принизливими оскарженнями рішень правоохоронних органів і судів, необхідністю змінити місце роботи, зусиллями на відновлення свого становища, погіршення стану здоровя (розвинулись хвороби серця і неврастенія, які потребували неодноразового стаціонарного лікування).

Те, що Миколаївська місцева прокуратура №1 не є юридичною особою, не впливає на правильність висновку суду першої інстанції, оскільки моральна шкода в даному випадку відшкодовується державою.

Посилання Державного казначейства насвоє неналежне процесуальне становище, спростовано ухвалою місцевого суду, зафіксованою 14 лютого 2017 року технічним записом і журналом судового засідання про допуск до участі у справі в якості належного відповідача ОСОБА_4 казначейську службу України.

Інші доводи апеляційних скарг, які зводяться до безпідставності компенсації моральної шкоди у вказаному розмірі, висновків місцевого суду не спростовують, а тому не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Прокуратури Миколаївської області відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Козаченко

Судді: Л.М. Прокопчук

ОСОБА_8