Справа № 459/212/17
Провадження № 2/459/355/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 9304, 64 грн. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 08.04.2014 року ПрАТ АСК «Скарбниця» уклала договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АС/9224112. Страхувальником за полісом є ОСОБА_2, об'єкт страхування - «ЗАЗ Славута», д.н.з. НОМЕР_1. 27.04.2014 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ СЛАВУТА», номерний знак НОМЕР_1, порушуючи правила дорожнього руху, не справився з керуванням, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка рухалась по узбіччю автодороги, чим порушив вимоги п.п.12.3, 13.1 ПДРУ та завдав потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості.Даний факт підтверджується Вироком Радехівського районного суду Львівської області від 17.01.2015 року, справа №451/924/14-к.На підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2015 року, по справі №451/315/15, ПрАТ АСК «Скарбниця» розглянувши цей випадок, про кваліфікувала його як страховий. На основі страхового ОСОБА_1 № 61/цв/14 ПрАТ АСК «Скарбниця» та Договору про відшкодування заподіяної шкоди від 03 грудня 2015 року здійснила страхове відшкодування у розмірі 13737, 28 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2912 від 09.12.2015 року.Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2, який винний у скоєнні ДТП, та не повідомив страховика про настання ДТП у терміни, зазначені у законодавстві, застраховано в ПрАТ «АСК «Скарбниця», згідно з полісом, серії АС/9224112, то претензію відшкодування шкоди надіслано до відповідача. Однак останнім у добровільному порядку здійснено лише часткове відшкодування завданої ним шкоди у розмірі 4432, 64 грн.

24.03.2017 року представник відповідача подав заперечення проти позову, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази того, що внаслідок неповідомлення відповідачем у встановлений законодавством строк страховика про настання ДТП у останнього виникли будь-які необґрунтовані виплати. Поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем обовязку повідомлення про настання ДТП обумовлено тим, що документи, які б слугували підставою звернення до позивача були вилучені у нього та повернуті лише 06.05.2014 року. Факт настання страхового випадку жодною зі сторін не оспорюється та є таким, що зафіксований правоохоронними органами, відповідач притягнутий до кримінальної відповідальності та частково відшкодував завдану ним шкоду страховику.

Представник позивача у судове засідання не зявлявся, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали. Просили у задоволенні позову відмовити.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка відповідач пояснив, що 27 квітня трапилась страхова подія, 29 квітня він ходив у страхову компанію, там було зачинено. На наступний день у страховій йому повідомили, що необхідні оригінали документів, які було вилучено у нього після ДТП. На його усні прохання документи працівниками поліції йому повернуто не було. 7 травня йому повернули документи і цього ж дня він звернувся до страхової компанії.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, свідка, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 08.04.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів за полісом № АС/9224112, страхувальником якого є ОСОБА_2, об'єкт страхування - «ЗАЗ Славута», д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно копії довідки Радехівського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 07.05.2014 року №2223, 27.04.2014 року автомобіль марки ЗАЗ 110308 н.з. ВС 5349 ВО, посвідчення водія на імя ОСОБА_2 та страховий поліс №АС/9224112 вилучені Радехівським РВ ГУМВСУ.

07.05.2014 року відповідач звернувся до позивача із заявою про пошкодження транспортного засобу ЗАЗ -110308, д.н.з. НОМЕР_1 у ДТП 27.04.2014 року о 14.00 год. у с. Станин, Радехівського р-н., Львівської області до заяви додав пояснення обставин подій на окремому аркуші, що підтверджується копією даної заяви.

Вироком Радехівського районного суду Львівської області від 17.01.2015 року відповідача визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3570 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами. Даним вироком встановлено, що 27.04.2014 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ СЛАВУТА», номерний знак НОМЕР_1, порушуючи правила дорожнього руху, не справився з керуванням та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка рухалась по узбіччю автодороги, чим порушив вимоги п.п.12.3, 13.1 ПДРУ та завдав потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

03.12.2015 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП, що підтверджується копією даного договору.

09.12.2015 року складено страховий акт №61/цв/14, згідно якого розмір страхового відшкодування ОСОБА_4становить 13737, 28 грн.

Згідно копії платіжного доручення №2912 від 09.12.2015 року ПрАТ «АСК «Скарбниця» сплатила на користь ОСОБА_413737, 28 грн. страхового відшкодування.

29.12.2015 року ПрАТ «АСК «Скарбниця» на адресу відповідача було скеровано претензію про відшкодування шкоди у розмірі 13737, 28 грн., яка виконана частково на суму 4432, 64 грн., що підтверджується копіями претензії та квитанції №911310028.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року

№ 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обовязків учасників ДТП, у звязку з чим обовязок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обовязкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до кримінальної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Наведене узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року №6-284цс15.

Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись: ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков