Ухвала
24 січня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , подану представником ОСОБА_1 , на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від

20 травня 2010 року,
у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за не отримане продовольче забезпечення,
встановив:
На грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 травня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за не отримане продовольче забезпечення.
Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 22 лютого 2007 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 компенсацію за не отриманий продовольчий пайок з урахуванням коефіцієнта інфляції в розмірі 31 172 грн 50 коп. кожному. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням 17 квітня 2009 року Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 20 травня 2010 року в порядку цивільного судочинства на підставі Закону України від 18 лютого 2010 року № 1691-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов?язаних із соціальними виплатами», який вступив в дію з 10 березня 2010 року, клопотання Військової частини

НОМЕР_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 22 лютого 2007 року відхилено, апеляційну скаргу залишено без розгляду, за відсутністю поважних причин пропуску встановленого законом процесуального строку на оскарження судового рішення.
У листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 травня 2010 року, яка була здана до поштового відділення

25 листопада 2016 року, що підтверджується відтиском штемпеля на конверті, тобто з пропуском встановлено процесуального строку і скаржник не порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.
Частиною 3 ст. 328 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року касаційну скаргу залишено без руху для виконання вимог ухвали у 30 денний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зокрема, скаржнику слід було надіслати на адресу суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, при цьому навести поважні причини пропуску строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

У січні 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на виконання вимог ухвали суду від 07 грудня 2016 року надійшло клопотання у якому скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Вінницької області від 20 травня 2010 року, посилаючись на те, що строк був пропущений у зв?язку із тим, що представник Військової частини не дочекався доки суд вийде із нарадчої кімнати, а тому не було відомо про постановлене судове рішення судом апеляційної інстанції. При цьому, скаржник зазначає, що судове рішення не надходило на адресу Військової частини НОМЕР_1 , про судове рішення дізналися з моменту ознайомлення з матеріалами справи.

Разом з тим, вказані підстави для поновлення пропущеного процесуального строку не можуть бути визнані поважними, оскільки належним чином не мотивовані та не підтверджені. При цьому, дій щодо отримання оскаржуваних судових рішень скаржником протягом тривалого часу не вчинялось, а саме по собі подання касаційної скарги після більш ніж шести років з моменту постановлення оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції свідчить лише про те, що Військову частину НОМЕР_1 взагалі не цікавило оскаржуване судове рішення.
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від

03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).
Слід зазначити, що зверталась увага скаржника на те, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, оскільки наведені скаржником у клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Вінницької області від 20 травня 2010 року є неповажними, у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 травня 2010 року слід відмовити.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,
у х в а л и в:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 , подану представником ОСОБА_1 , на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від

20 травня 2010 року,
у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за не отримане продовольче забезпечення, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.І. Євтушенко