Ухвала

іменем україни

20 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати наказ від 22 січня 2015 року № 1/ок про його звільнення з 23 січня 2015 року з посади заступника генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення за одноразове грубе порушення обов'язків за п. 1 ст. 41 КЗпП України, поновити його на цій посаді з 23 січня 2015 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 січня 2015 року до моменту поновлення його на роботі, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення з середнього заробітку за один місяць.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного м. Києва від 6 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного м. Києва від 6 жовтня 2015 року залишено без змін.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами. Як на нововиявлену обставину заявник посилався на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року, яким було задоволено його позов та інших позивачів до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про визнання протиправним та скасування наказу генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення від 12 серпня 2014 року № 378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення», а тому підстава вказана в наказі про його звільнення від 22 січня 2015 року № 1/ок є такою, що не відповідає дійсності, а сам наказ є незаконним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України передбачено, що підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суди прийняли до уваги вищенаведене та дійшли обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року немає, оскільки рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року, яким задоволено позовні вимоги позивачів і серед іншого визнано незаконним та скасовано наказ від 12 серпня 2014 року № 378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення», не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 361 ЦПК України. При цьому встановлено, що позивача звільнено за вчинення одноразового грубого порушення трудових обов'язків на підставі наказу 22 січня 2015 року № 1/ок, а рішення суду стосується іншого наказу від 12 серпня 2014 року № 378, не пов'язаного із цим, а тому підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 не було.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність висновків судів не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік

Колегія суддів: