Справа № 204/3667/16-ц
Провадження № 2-з/204/10/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 січня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у м. Дніпро заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків по кредитному договору.

17 січня 2017 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення вищевказаного позову, в якій він просив накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2, а саме: 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. В обґрунтування заяви вказав на те, що 23 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 50005283, відповідно якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в сумі 411316,29 грн., що на дату укладення договору становило 50874,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі зміною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Touareg NF, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 2967 куб.см., рік випуску 2012. Пізніше, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 були укладені додаткові угоди до Кредитного договору № 50005283 від 23.07.2012 року, якими були змінені графік погашення кредиту (збільшивши період погашення кредиту до 84 місяців) та змінена адреса реєстрації Позичальника, а також 10 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 був укладений Договір про внесення змін/Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 50005283 від 23.07.2012 року, відповідно якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в сумі 151962,60 грн., що на дату укладення договору еквівалентно 12921,99 доларів США, цільовим призначенням якого є оплата страхових платежів згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту від 09.07.2014 року з АТ СК «АХА Страхування». Відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту і інші платежі відповідно до договору. Але, у звязку з систематичним порушенням умов Кредитного договору, позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості відповідача у розмірі 201690,56 грн. Позивач вважає, що з огляду на порушення відповідачем своїх зобовязань відповідно до Договору та вимог чинного законодавства, а також недобросовісну поведінку, що вже призвело до значних матеріальних збитків позивача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 201690,56 грн.

Заява передана судді Самсоновій В.В. 18 січня 2017 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України - позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п.4 цієї ж Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачів, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Так, розглянувши дану заяву та матеріали справи, враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами дійсно виник спір.

Суду доведено належними доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження відповідачем спірного нерухомого майна, може призвести до неможливості виконання рішенням суду, у разі задоволення позовних вимог позивача, оскільки заявлена позивачем сума до стягнення з відповідача є значною та складає 201690,56 грн.

Разом з тим, накладення саме арешту на нерухоме майно належне ОСОБА_2, яке заявлене заявником, є необґрунтованим, оскільки такий вид забезпечення позову може викликати негативні наслідки при його виконанні, а саме: вилучення майна з користування власника та передачу іншим особам на відповідальне зберігання, що також може перешкоджати його можливій господарській діяльності, що буде порушувати законні права ОСОБА_2, як за Цивільним кодексом України, так й за Конституцією України в частині непорушності права приватної власності. Тому, такий вид забезпечення позову є необґрунтованим.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити частково дану заяву та накласти заборону ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, буд. 53-А, секція 5, кв. 325) та будь-яким іншим особам, у тому числі субєктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, тощо, вчиняти будь-які дії, що повязані з державною реєстрацією речових прав на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 33534803), яка (1/3 частина квартири) належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.03.2011 року, виданого департаментом житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради - до набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 151-153, 168, 209 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків по кредитному договору - задовольнити частково.

До набрання рішенням суду по даній справі законної сили накласти заборону ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, буд. 53-А, секція 5, кв. 325) та будь-яким іншим особам, у тому числі субєктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, тощо, вчиняти будь-які дії, що повязані з державною реєстрацією речових прав на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка (1/3 частина квартири) належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.03.2011 року, виданого департаментом житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради.

Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 33534803.

Копію даної ухвали суду направити для виконання до Відділу реєстрації майнових прав Управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради та Красногвардійського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути предявлена до виконання протягом року.

Суддя В.В. Самсонова