Номер провадження 2-о/754/178/17
Справа №754/4140/17
РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

при секретарі Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить встановити факт народження дитини на території України.

Свої вимоги мотивує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк народився син заявниці - ОСОБА_2.

Єдиними наявними документами, що підтверджують факт народження дитини на території непідконтрольній державній владі України є дублікат медичного свідоцтва про народження від 28.02.2017 року №321, видане Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства.

28.03.2017 року Деснянським районним у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження. Оскільки на даний час м. Донецьк визнане тимчасово окупованою територією України, отримати документи, що підтверджують факт народження дитини за зразками чинного законодавства України не вбачається можливим, а тому заявниця вимушена була звернутись до суду з метою реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини, згідно чинного законодавства України.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник заінтересованої особи - Деснянського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Причини неявки представника суду не повідомлено.

За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників окремого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

З копій медичного свідоцтва про народження №321 від 28.12.2017 року, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 в м. Донецьк народився син (а.с. 6).

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1, заявниця ОСОБА_1 є громадянинкою України (а.с. 3-5).

28.03.2017 року Деснянським районним у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі не перебуває.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» - затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Донецьк.

Згідно ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Виходячи зі змісту п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно з ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Приписи ст. 259 ЦПК України вказують на те, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Забезпечення органів державної реєстрації актів цивільного стану бланками свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Згідно зі ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, матір якої на момент її народження є громадянкою України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Згідно приписів ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявниці про встановлення факту народження дитини.

Оскільки заявником при подачі заяви до суду не було сплачено судовий збір, згідно вимог ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Враховуючи все вищевикладене та керуючись Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 135 СК України, ст.ст. 4, 10, 60, 213-215, 234, 256-259, 257-1 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1, при одноплідних пологах, чоловічої статі, місце народження дитини: м. Донецьк, Україна, мати дитини: громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батька дитини записати за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записати за її вказівкою, а саме: «ОСОБА_3, громадянин України», відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий