Справа №468/1356/16-ц 25.01.2017 25.01.2017 25.01.2017
Справа № 468/1356/16-ц
Провадження №22-ц/784/342/17 Суддя першої інстанції: Янчук С.В.
Суддя-доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої Крамаренко Т.В.,

суддів Темнікової В.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2 його представника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі ТОВ «ФК «Вектор Плюс») про визнання частково недійсними договору факторингу в частині відступлення прав вимоги по договорам забезпечення та договору про відступлення прав за іпотечним договором, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про визнання частково недійсними договору факторингу в частині відступлення прав вимоги по договорам забезпечення та договору про відступлення прав за іпотечним договором.

Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто на підставі ст. 121 ЦПК України у звязку з непідсудністю вказаної справи цьому суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що місце знаходження відповідача в тексті позовної заяви зазначено - м. Київ, прт. ОСОБА_4, 28-а, а в долучених документах м. Київ, вул. Щорса, 31. Крім того, позовна заява не містить викладення жодних обставин на підтвердження того, що позов повинен бути предявлений за місцем позивача.

Проте з таким висновком суду погодитися в повній мірі не можна з огляду на наступне.

За положеннями статті 121 ЦПК України заява повертається позивачу, зокрема, якщо справа не підсудна цьому суду.

Питання щодо підсудності цивільних справ врегульовано Главою 1 Розділу III ЦПК України, зокрема, ч. 1 ст. 109 ЦПК України та ст. 110 ЦПК України.

Виключенням з цього правила є, в тому числі, випадки, що передбачені ст.114 ЦПК України.

Так, для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, встановлена виключна підсудність, а саме правило ч.1 ст.114 ЦПК України, відповідно до якого позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Такі ж розяснення щодо цього питання містить п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ». Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зазначеним розяснено, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано. Тобто, спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обовязків, що повязані із нерухомим майном.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати недійсним договір факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року в частині, що стосується передання прав за нерухомим майном та визнання недійсним договору про відступлення відповідачу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» прав за іпотечним договором від 24 травня 2007 року № 948 предметом якого є нерухоме майно, а саме житловий будинок №349, розташований по вул. Радянської Армії в м. Баштанка, Миколаївської області, що є територією Баштанського районного суду Миколаївської області.

Враховуючи викладені обставини та положення ч. 1 ст. 114 ЦПК України позивач має право на звернення до Баштанського районного суду Миколаївської області за місцем знаходження нерухомого майна.

На вказане суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилково висновку про повернення позивачу позовної заяви у звязку з непідсудністю її даному суду.

Таким чином, ухвала суду на підставі положень п. 4 ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню, а матеріали справи поверненню до суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2016 року скасувати, матеріали справи передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.В. Серебрякова

ОСОБА_5