Справа № 497/1959/16-ц
Провадження № 2/497/58/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

при секретарі Божевій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та уточнивши свої позовні вимоги просить стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 145 277,00 грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що 14.11.2015 року між ним позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав в позику відповідачу кошти у розмірі 6 100 доларів США, яку вона зобовязалася повернути до 31.08.2016 року, але по закінченню строку позику не повернула, на його неодноразові усні нагадування не зважає, ухиляється від повернення позики.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення боргу за договором позики визнає в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 листопада 2015 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6 100 доларів США та зобовязалась повернути борг до 31 серпня 2016 року, про що власноручно написала розписку, відповідно до якої повернення боргу повинно було відбуватися частинами, а саме щомісячно по 610 доларів США на протязі десяти місяців. (а.с.6).

Відповідно до ст.1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст.1047 ЦПК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ч.1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (ст. 192 ч.1 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку , встановлених законом (ст. 192 ч.2 ЦК України). Відповідно до ст. 533 ч.1 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. За ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Згідно з частиною 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Відтак, відповідно до домовленості між сторонами, ОСОБА_2 повинна була повертати кошти наступним чином:

До 30.11.2015 року 610 дол. За курсом НБУ 23,88 грн./дол.., що дорівнює 14 566,80 грн.;

До 31.12.2015 року 610 дол. За курсом НБУ 24,00 грн./дол., що дорівнює 14 640,00 грн.;

До 31.01.2016 року 610 дол. За курсом НБУ 25,15 грн./дол., що дорівнює 15 341,50 грн.;

До 29.02.2016 року 610 дол. За курсом НБУ 27,05 грн./дол., що дорівнює 16 500,50 грн.;

До 31.03.2016 року 610 дол. За курсом НБУ 26,22 грн./дол., що дорівнює 15994,20 грн., з яких відповідач ОСОБА_2 сплатила 8400 гривень, що не заперечує позивач;

До 30.04.2016 року 610 дол. За курсом НБУ 25,19 грн./дол., що дорівнює 15 365,90 грн.;

До 31.05.2016 року 610 дол. За курсом НБУ 25,17 грн./дол., що дорівнює 15 353,70 грн.;

До 30.06.2016 року 610 дол. За курсом НБУ 24,85 грн./дол., що дорівнює 15 158,50 грн.;

До 31.07.2016 року 610 дол. За курсом НБУ 24,80 грн./дол., що дорівнює 15 128,00 грн.;

До 31.08.2016 року 610 дол. За курсом НБУ 25,62 грн./дол., що дорівнює 15 628,20 грн. ,

а всього станом на 04 жовтня 2016 року, заборгованість склала 145 277,00 грн.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки укладений між відповідачем та позивачем договір позики не виконувався належним чином, що призвело до утворення зазначеної вище заборгованості перед позивачем, яку відповідач в добровільному порядку не виплачує, та враховуючи, що відповідачем позов визнається, тому суд стягує з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 145 277,00 грн.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1536,77 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,213-215,224 ЦПК України, ст.ст. 526,625,1046-1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 145 277,00 гривень та сплачену суму судового збору в розмірі 1536,77 грн., а всього 146 813 ( сто сорок шість тисяч вісімсот тринадцять) гривень 77 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца