НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1396/17
№ 2-о/183/99/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,

встановив:

до суду звернулася ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Донецької області у матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України та батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

В обґрунтування заяви вказала, що є бабусею ОСОБА_3 17 лютого 2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області в Центральній міській клінічній лікарні № 6 народила хлопчика вагою 3620,0 грамів, батьком якого є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України. ОСОБА_4 зареєструвала факт народження дитини та отримала медичне свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території України. Так, внаслідок народження дитини 03 березня 2017 року видано медичне свідоцтво про його народження. У звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих органами на території, не підконтрольній Україні, заявнику ОСОБА_2 міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено в реєстрації народження дитини.

До судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та у відповідності до якої остання просила розглянути справу за її відсутності, підтримала заяву та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, підстав неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Заявник, у відповідності до поданих суду документів є бабусею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та матірю ОСОБА_5.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України перебувають у шлюбі між собою з 09 грудня 2016 року.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України , батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

У відповідності до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Ч.1 ст.122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Судом встановлено, що о 07:30 год. 17 лютого 2017 року ОСОБА_4, що мешкає за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 11/40 в КЗ «Центральна міська клінічна лікарня № 6 м. Донецька» народила дитину хлопчика вагою 3620 г, про що видано дублікат медичного свідоцтва про народження № 346 від 03 березня 2017 року, видане лікарем вказаної лікарні. На підставі медичного свідоцтва про народження видане Свідоцтво про народження від 24 лютого 2017 року. Вказані свідоцтва, відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків. В зв`язку з чим заявникові було відмовлено у реєстрації народження дитини. Оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини, виданий установою на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, цей документ є недійсним і не створює правових наслідків.

Водночас, суд приходить до переконання, що встановлення факту народження має для заявника юридичне значення, з урахуванням відмови державного органу та необхідно заявнику для державної реєстрації народження її онука.

З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3, 17 лютого 2017 року у м. Донецьк, що надасть можливість отримати заявником видане державним органом України свідоцтво про народження дитини.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 257-1 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3, який народився 17 лютого 2017 року в м. Донецьк Донецької області у матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України та батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов