Справа № 604/81/17
Провадження № 2/604/105/17
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед АТ «Ощадбанк» за договором відновлювальної кредитної лінії №4 від 13 листопада 2007 року звернути стягнення на Предмет іпотеки, належний ОСОБА_2 та переданий ним згідно Іпотечного договору від 14 листопада 2007 року, нерухоме майно: житловий будинок з цокольним поверхом та верандою під №3, розташований по вул. М. Заньковецької в смт. Підволочиськ, Тернопільської області (цегельний будинок з цокольним поверхом та верандою загальною площею 347,5 кв.м, жилою 111,5 кв.м., зазначений в генеральному плані під літ. «А»), надавши іпотекодержателю філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» право на укладення договорів купівлі продажу з будь-яким покупцем та надати позивачу отримувати у будь-яких установах, підприємствах, організаціях (незалежно від форм власності) та нотаріусів, будь-які документи (їх копії та дублікати), витяги з державних реєстрів та довідки, необхідні для продажу заставного майна.

До початку розгляду справи по суті представник Позивача заявила клопотання про призначення оціночної експертизи нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею 347,5 кв.м. з цокольним поверхом та верандою, що знаходиться за адресою: вул. М. Заньковецької, 3, смт. Підволочиськ, Тернопільської області, який належить на праві власності ОСОБА_2

Представник Відповідача проти задоволення клопотання заперечив та зазначив, що Позивач мав можливість надати висновок про вартість майна разом із позовною заявою, оскільки мав право потрапити до будинку, яким не скористався. У разі призначення експертизи просив доручити її проведення іншій установі.

Суд, заслухавши представника Позивача, думку представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання про призначення оціночної експертизи є підставним, при цьому суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Пленум ВСУ в п. 9 постанови №8 від 30.05.97р. (зі змінами) «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звертає увагу, що проведення експертизи в суді повинно здійснюватися з додержанням правил, передбачених ЦПК. При цьому суд виконує серед інших такі дії: - зясовує обставини, що мають значення для дачі експертного висновку; - пропонує учасникам судового розгляду письмово подати питання, які вони бажають порушити перед експертами; - оголошує ці питання, а також питання, запропоновані судом; - заслуховує думки учасників судового розгляду з приводу поданих питань….

Пленум ВСУ у п. 20 постанови №5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», розяснює судам, що окремі процесуальні дії, які здійснюються при підготовці справи до судового розгляду, в разі необхідності можуть здійснюватись і при розгляді справи по суті, наприклад, вирішення клопотань, розгляд питання про призначення експертизи, прийняття позову від третіх осіб із самостійними вимогами тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом позову є питання звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 347,5 кв.м. з цокольним поверхом та верандою, що знаходиться за адресою: вул. М. Заньковецької, 3, смт. Підволочиськ, Тернопільської області.

Слід зазначити, що відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі за № 6-61цс15: «положеннями частини першої статті 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону».

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.»

Також відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1923цс15: «Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то, викладаючи резолютивну частину такого рішення, суд повинен обовязково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до Листа Верховного Суду України «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» від 01.02.2015 року, суди повинні виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі - відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону N 898-IV вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним субєктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Якщо під час розгляду справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то суд не має підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, ця сторона зобовязана за змістом ч. 3 ст. 10, статей 11 та 60 ЦПК довести інший розмір, зокрема заявити клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи.

Разом із тим, відповідно до п. 1.3. іпотечного договору від 14.11.2007 року сторони домовились, що для цілей даного договору вартість предмета іпотеки станом на 09.11.2007 року становила 885000 гривень. Сторони погодилися з тим, що вартість предмету іпотеки, зазначена у п 1.3. договору є приблизною вартістю предмету іпотеки на момент передачі його у іпотеку. Реалізація предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти, в порядку, передбаченому договором іпотеки та чинним на момент реалізації законодавством.

Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України під час розгляду справи за № 6-340цс15: «За положеннями статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у резолютивній частині рішення суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна».

Окрім того, Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-340цс15 прийшов до висновку про те, що посилання суду першої інстанції в резолютивній частині рішення на визначення початкової ціни предмета іпотеки під час здійснення виконавчого провадження, суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку», оскільки виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки означає встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України , у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно з п. 1.2. іпотечного договору від 14.11.2007 року предмет іпотеки розташований на приватизованій земельній ділянці.

З огляду на те, що для вирішення заявлених вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та визначення ціни такого предмета іпотеки, необхідні спеціальні знання, суд вважає за можливе призначити у справі експертизу для визначення ринкової вартості майна, яке перебуває в іпотеці, доручивши її проведення експертам Тернопільського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 27, 143, 144, 168 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника Позивача, - задовольнити.

Призначити у даній справі оціночну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1)Яка ринкова вартість обєкта нерухомого майна: житлового будинку, загальною площею 347,5 кв.м. з цокольним поверхом та верандою, що знаходиться за адресою: вул. М. Заньковецької, 3, смт. Підволочиськ, Тернопільської області, що належить ОСОБА_2?

2)Яка ринкова вартість земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. М. Заньковецької, 3, смт. Підволочиськ, Тернопільської області, на якій розташований житловий будинок, загальною площею 347,5 кв.м. з цокольним поверхом та верандою?

Сторонам надати експертові усі необхідні документи для проведення експертизи.

Відповідачу забезпечити доступ експерта до іпотечного майна, яке потребує оцінки.

Проведення експертизи доручити експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Строк для проведення експертизи 30 календарних днів з дня отримання ухвали разом з матеріалами, які надаються на дослідження.

Оплату за проведення експертизи покласти на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк».

Провадження по даній справі на час проведення експертизи - зупинити.

На ухвалу суду може бути подано протягом 5 днів апеляційна скарга.

Суддя Г.Б. Сидорак