Справа № 404/2025/16-ц
Номер провадження 2/404/216/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого- судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд із позовом, яким просить визнати за нею, ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 2 / 9 частини житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями, який розташований за адресою: м. Кіровоград, вул.Колгоспна, №83/16 .

Вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 липня 2013 року є власником 7 / 9 частин житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями, який розташований за адресою: м. Кіровоград, вул.Колгоспна, №83/16. Спадкове майно прийняла після смерті діда ОСОБА_4, який в свою чергу, прийняв спадщину після смерті своїх батьків та брата, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.1994 року за №2-2078, №2-2082, №2-2080. Лише в 2013 році, коли отримувала свідоцтво про право на спадщину після смерті діда, державний нотаріус повідомила, що 2 / 9 частини житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями, який розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Колгоспній, №83/16 прийняв після смерті ОСОБА_5 (прабабусі) в 1987 році- Чайка ОСОБА_3, який свої спадкових прав не оформив належним чином та не отримав свідоцтва про право на спадщину. Однак, весь час її дідусь, батьки та вона відкрито користувались вказаним майном навіть не підозрюючи, що частина майна належить іншій особі. ОСОБА_2 ОСОБА_3 ніколи майном на користувався, не цікавився, не вчиняв будь-яких дій на вселення до вказаного будинку, також не робив жодних дій по його утриманню чи збереженню. На сьогоднішній день, вона понад 20 років добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується частиною майна, яке належить відповідачу, несе витрати по утриманню майна, проводить поточні ремонти, сплачує всі комунальні послуги. Тому, вважає за необхідне звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на вищевказане майно за набувальною давністю.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи ( в тому числі оглянувши копії спадкових справ, які витребовувалась з нотаріальних контор), суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Як вбачається з розяснень, викладених у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Виходячи зі змісту зазначеної статті, обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Факт відкритого та безперервного володіння нерухомим майном підтверджується відповідною довідкою житлово-експлуатаційної контори.

Частина 4 ст. 344 ЦК України визначає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Судом встановлено, що згідно архівної довідки №15354 від 13.11.2015 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Колгоспна, буд. 83/16, за станом до 01.01.2013 року зареєстровано за: 1. ОСОБА_5, ОСОБА_6 Савелійовичем- 2/9 ч. (приватна спільна сумісна), Дублікат / Свідоцтво про право власності від 27.09.1949 №- / ОСОБА_7 міськкомунгосп; 2. ОСОБА_4 1/6 ч. (приватна спільна часткова), Свідоцтво про право на спадщину від 31.05.1994 №2-2078/ ОСОБА_7 державна нотаріальна контора; 3. ОСОБА_4 2/9 ч. (приватна спільна часткова), Свідоцтво про право на спадщину від 31.05.1994 №2-2080/ ОСОБА_7 кіровоградська державна нотаріальна контора; 4. ОСОБА_4 7/18 ч. (приватна спільна часткова), Свідоцтво про право на спадщину від 31.05.1994 №2-2082/ ОСОБА_7 державна нотаріальна контора (а.с.10).

ОСОБА_6 помер 12 грудня 1974 року (а.с. 20, 23). ОСОБА_4 31 травня 1994 року звернувся із заявою до Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6. Державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 видано 31 травня 1994 року свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №2-2078. Посвідчено, що спадкоємцями майна ОСОБА_6 померлого 12 грудня 1974 року є в рівних частках кожний: син ОСОБА_4, мешканець м. Кіровоград, вул. Колгоспна, 83/16- на 1/6 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/2 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Кіровограді по вулиці Колгоспній, під номером вісімдесят три дріб шістнадцять, що належав спадкодавцю на підставі дубліката свідоцтва про право власності на будівлю, вид. ОСОБА_7 міськкомунвідділом 27.09.49 р. та зареєстрованого в Кіровоградському бюро техінвентаризації 7.02.87 р. під. № 705/3. Жилий будинок літ. Аа, глиноб. обл., загальною жилою площею 46,97 кв.м., розташований на земельній ділянці, має такі споруди: літня кухня Б, сарай Г, уборна Д, сараї Е, Ж, огородження, водопровід +. На 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель свідоцтво про право на спадщину по закону на імя ОСОБА_5, ОСОБА_9 не видано.

21 жовтня 1987 року ОСОБА_5 померла (а.с. 21, 22).

До першої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_2 ОСОБА_3. Старшим держнотаріусом Третьої кіровоградської держнотконтори ОСОБА_10 повідомлено ОСОБА_2, що документи направлені для оформлення спадщини бабусі- Сизонової ОСОБА_11 отримані. В свідоцтві про його народження матірю значиться- Чайка Тамара Григорівна, а в свідоцтві про народження матері прізвище Сизоненко, в свідоцтві про шлюб Жбанова. Відповідно, необхідне свідоцтво про шлюб ОСОБА_12 та Жбанова.

Крім того, Третьою кіровоградською державною нотаріальною конторою повідомлено ОСОБА_2, що спадкова справа №310 до майна померлої ОСОБА_5 направлена до Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори по територіальності. В масу спадкового майна входить житловий будинок в м. Кіровограді по вул. Колгоспній, 83/16. В спадковому будинку зареєстрований та проживає син померлої, а тому відповідно він нарівні з ОСОБА_2 прийняв спадщину ( як житлового будинку, так і грошового вкладу) (а.с. 76, 82, 86).

31 травня 1994 року ОСОБА_4 також звернувся із заявою до Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5. Державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 видано 31 травня 1994 року свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №2-2080. Посвідчено, що спадкоємцями майна гр. ОСОБА_5 померлої 21 жовтня 1987 року є в рівних частках кожний: син ОСОБА_4, мешканець м. Кіровоград, вул. Колгоспна, 83/16- на 2/9 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 2/3 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Кіровограді по вулиці Колгоспній, під номером вісімдесят три дріб шістнадцять, що належала спадкодавцю на підставі дубліката свідоцтва про право власності на будівлю, вид. ОСОБА_7 міськкомунвідділом 27.09.49 р. та зареєстрованого в Кіровоградському бюро техінвентаризації 7.02.87 р. під. № 705/3, з яких 1/6 частину будинку з відповідно частиною надвірних будівель спадкодавець фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 12 грудня 1974 року, але не оформила своїх спадкових справ. Жилий будинок літ. Аа, глиноб. обл., загальною жилою площею 46,97 кв.м., розташований на земельній ділянці, має такі споруди: літня кухня Б, сарай Г, уборна Д, сараї Е, Ж, огородження, водопровід +. На 4/9 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель свідоцтво про право на спадщину по закону на імя ОСОБА_9, ОСОБА_2 Едуарада ОСОБА_3 не видано (а.с. 94).

27 липня 1993 року помер ОСОБА_13. ОСОБА_4 31 травня 1994 року звернувся із заявою до Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті брата ОСОБА_13. Державним нотаріусом Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори ОСОБА_8 видано 31 травня 1994 року свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №2-2082. Посвідчено, що спадкоємцями майна ОСОБА_13 померлого 27 липня 1993 року є в рівних частках кожний: син ОСОБА_4, мешканець м. Кіровоград, вул. Колгоспна, 83/16.

Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 7/18 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Кіровограді по вулиці Колгоспній, під номером вісімдесят три дріб шістнадцять, що належав на підставі дубліката свідоцтва про право власності на будівлю, вид. ОСОБА_7 міськкомунвідділом 27.09.49 р. та зареєстрованого в Кіровоградському бюро техінвентаризації 7.02.87 р. під. № 705/3 ОСОБА_6, померлому 12 грудня 1974 р., ОСОБА_5, померлій 21 жовтня 1987 р., спадкоємцем яких був їх син ОСОБА_13, який прийняв спадщину, але не оформив її. Жилий будинок літ. Аа, глиноб. обл., загальною жилою площею 46,97 кв.м., розташований на земельній ділянці, має такі споруди: літня кухня Б, сарай Г, уборна Д, сараї Е, Ж, огородження, водопровід.

24 липня 2007 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори ОСОБА_14 посвідчено заповіт ОСОБА_4, який діючи добровільно і перебуваючи у здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення свої дій, попередньо ознайомлений нотаріусом з приписами цивільного законодавства, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усі його права та обов'язки, які йому належать на момент складення цього заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати йому у майбутньому, та усе інше його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме права заповів ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 помер 01 лютого 2011 року (а.с. 19).

11 червня 2011 року ОСОБА_16 та ОСОБА_15 зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка- Олійник, дружини- Олійник. Приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_17 05 липня 2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстровано в реєстрі за №916. Посвідчено, що на підставі дублікату заповіту, виданого державним нотаріусом Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори 01 листопада 2011 року за реєстровим №1-2286, замість втраченого заповіту посвідченого державним нотаріусом Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори 24 липня 2007 року за реєстровим №4-1342, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 01 лютого 2011 року є ОСОБА_1. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: 7/9 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за номером 83/16, що розташований на вулиці Колгоспній у місті Кіровограді, належних спадкодавцю (а.с.4).

Згідно довідки №547 від 29.10.2015 року, ОСОБА_4 дійсно проживав та був зареєстрований з 16.06.1974 року до дня смерті 01.02.2011 року за адресою: ву. Колгоспна, 83/16 м. Кіровоград (а.с. 9).

26 листопада 2015 року головою квартального комітету №21 ОСОБА_18 видано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 довідку №590 в тому, що вона дійсно проживала без реєстрації з 2000 року за адресою: вул. Колгоспна, 83/16 м. Кіровоград, а з 2013 року зареєстрована за вказаною адресою; проживала разом з дідусем ОСОБА_4, що був зареєстрований за вказаною адресою з 16.06.1974 року до дня зняття з реєстрації, в звязку зі смертю (а.с.8).

Судом визнаний встановленим факт безперервного, відкритого, добросовісного володіння позивачем 2 / 9 частин житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями, який розташований за адресою: м. Кіровоград, вул.Колгоспна, №83/16

більше ніж 20 років.

З урахуванням положень ч.5 ст.12 ЦК України, факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права ( викрадення, шахрайство і т.ін.).

Таким чином, після смерті дідуся, позивач одна володіє та користується вказаним будинком повністю, включаючи 2 / 9 частин житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями, який розташований за адресою: м. Кіровоград, вул.Колгоспна, №83/16 належних померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини 4 статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 2 / 9 частини вищезазначеного нерухомого майно за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Згідно висновку від 14 березня 2016 року, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Миколи Левитського ( Колгоспній), 83/16 в м. Кіровограді складає 207 972 грн., вартість 2/9 частин обєкту оцінки: 46 216 грн., згідно з якої сплачено судовий збір, витрати якого в порядку ст. 88 ЦПК України вважати по фактично понесеним стороною позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності за набувальною давністю на 2 / 9 частини житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями, який розташований за адресою: м. Кіровоград, вул.Колгоспна, №83/16 .

Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда