Справа № 278/167/17
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на той факт, що між публічним акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк (надалі ПАТ „ПриватБанк) та ОСОБА_2 18 жовтня 2011 року було укладено кредитний договір №б/н за яким останньому було надано кредит у розмірі 1600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, заборгованість станом на 31 грудня 2016 року становить 29496 гривень 17 копійок.

Представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в ньому.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк та ОСОБА_2 18 жовтня 2011 року уклали договір №б/н, за яким останній було надано кредит у розмірі 1600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 31 грудня 2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем ПАТ „ПриватБанк в сумі 29496 гривень 17 копійок, що складається з наступного:

- 1061 гривня 47 копійок заборгованість за кредитом;

- 22664 гривні 06 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3889 гривень 87 копійок заборгованість за пенею та комісією;

- 500 гривень штраф (фіксована частина);

- 1380 гривень 77 копійок штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Враховуючи, що відповідач допустила неналежне виконання зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов частково, враховуючи вимоги ч.3 ст.551 ЦК України за яким передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Умовами договору відшкодування збитків не передбачається і вони не нараховані. За порушення зобовязань встановлено неустойку у вигляді пені.

Розмір пені слід зменшити до 1000 гривень в межах розумності та справедливості, зважаючи на занадто великий розмір.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі №6-2003 цс15 та є обов'язковою для всіх судів згідно зі ст.360-7 ЦПК України.

Умовами кредитного договору сплата пені (п.2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг») та штрафу (п.2.1.1.12.7.4 «Умов та правил надання банківських послуг») передбачені за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, тобто за одне й те саме порушення. За таких обставин суд виключає із загальної суми заборгованості штраф (його фіксовану та процентну частини), щоб уникнути подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тобто за порушення строків виконання грошового зобов'язання за кредитним договором.

При цьому з розрахунку заборгованості, наданого банком, встановлено, що нараховані штраф і пеня є порушенням ст.61 Конституції України.

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за договором №б/н від 18 жовтня 2011 року у розмірі 24725 гривень 53 копійки, що складається з наступного: 1061 гривня 47 копійок заборгованість за кредитом; 22664 гривні 06 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000 гривень заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк судових витрат в розмірі 1600 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук