Номер провадження: 22-ц/785/2220/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

при секретарі Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання договору недійсним,

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ПАТ «ВТБ Банк» про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання договору недійсним.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена. Накладена заборона на відчуження нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень магазину, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 22, реєстраційний номер в РПВН 13672987 та складаються з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху, загальною площею 251,7 кв.м.. Заборонено Публічному акціонерному товариству ВТБ Банк здійснювати відчуження будь-яким способом прав вимоги за укладеними з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) генеральною угодою №02 від 23.07.2007 року, кредитним договором №13.09-02/07-СК від 23.07.2007 року, кредитним договором №13.11-02/07-СК від 24.07.2007 року, кредитним договором №13.54-02/08-СК від 18.03.2008 року. Заборонено Публічному акціонерному товариству ВТБ БАНК до вирішення даного спору по суті здійснювати заходи щодо реалізації предмету Іпотеки, а саме: нежилих приміщень магазину, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 22, реєстраційний номер в РПВН 13672987 та складаються з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху, загальною площею 251,7 кв.м.

ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до суду з заявою про скасування зазначених заходів забезпечення позову. Свою заяву обґрунтовує тим, що ухвала винесена без всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження доказів.

Ухвалою суду від 12 грудня 2016 року заяву ПАТ «ВТБ Банк» про скасування заходів забезпечення позову було задоволено. Заходи забезпечення позову були скасовані.

Не погодившись з ухвалою ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до районного суду.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З надісланих судом першої інстанції до суду апеляційної інстанції виділених матеріалів справи вбачається порушення судом порядку, встановленого для вирішення питання щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Так, згідно до положень ч.5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

З виділених матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ВТБ Банк» звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову 07.12.2016р. (а.с.56).

Заява була передана судді відповідно до протоколу передачі 12.12.2016р. (а.с.76).

В цей же день судом була винесена оскаржена ухвала про задоволення заяви та скасування заходів забезпечення позову (а.с.78).

При цьому матеріали справи не містять жодного доказу належного сповіщення сторін. Відсутні також докази обовязкового проведення судом судового засідання, або відомості, у відповідності до припису ч.2 ст.197 ЦПК, про не здійснення фіксування судового засідання. В матеріалах справи (а.с.77) є лише довідка секретаря с/з про те, що 12.12.2016р. винесено ухвалу.

Крім цього, колегія суддів звертає свою увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.210 ЦПК України, ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

часу і місця її постановлення;

прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді);

прізвища та ініціалів секретаря судового засідання;

імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі;

предмета позовних вимог;

2) описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням:

висновку суду;

строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржена ухвала також не відповідає, так як в ній висвітлена лише позиція ПАТ «ВТБ Банк» щодо відсутності правових підстав взагалі для задоволення позову, з цією позицією суд погодився, фактично розглянувши справу по суті спору, висловивши свою думку щодо доведеності позовних вимог, пославшись при цьому на норми матеріального права, хоча розглядав суто процесуальне питання щодо скасування заходів забезпечення позову, при цьому не зазначивши жодного мотиву, з яких суд дійшов висновків щодо такого скасування.

Так, на цій стадії провадження по справі та при вирішенні питання щодо забезпечення позову суд не має законних підстав для оцінки наданих позивачем доказів по суті спору, вирішувати питання про їх належність та допустимість, про відсутність правовідносин між сторонами. Вказані дії суд повинен провести в ході судового засідання, оцінку доказам суд повинен зробити в нарадчій кімнаті при винесенні рішення по справі.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року не може вважатися законною та обґрунтованою, і тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів до того ж суду першої інстанції для нового розгляду по суті заяви.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 312, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для нового розгляду заяви по суті у відповідності до чинного процесуального законодавства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

ОСОБА_4