АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/101/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.,

за участю: представника ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4, про визнання договору поруки припиненим.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4, про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування якого зазначала, що 10 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 58 000 доларів США на строк до 09 вересня 2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,4% річних. Того ж дня в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з позивачем було укладено договір поруки. Відповідно до пункту 2.1 договору поруки № 163371 від 10.12.2007 року кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок якого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Проте, 10 грудня 2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №0 від 10.12.2007 року, відповідно до умов якої сторони погодили внести зміни до пункту 10.2 Договору, а саме доповнити його новим абзацом наступного змісту: « у випадку настання обставин, передбачених підпунктами «а» і «б» пункту 10.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до пункту 1.3.1 договору; передбачених підпунктами «в» пункту 10.2 Договору процентна ставка за договором збільшується не більш ніж на 10% в національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, що діє згідно 1.3.1 Договору. Позивач вважає таку зміну умов кредитного договору збільшенням обсягу відповідальності поручителя, що є підставою для припинення зобовязань за договором поруки, тому просила задовольнити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано поруку, встановлену договором №163371 від 10 грудня 2007 року, укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 такою, що припинена. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Укрсиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, вирішуючи спір, суд не дослідив всебічно надані сторонами докази та, не встановивши фактичні обставини, що мають значення для справи, дійшов необґрунтованого висновку про те, що існують підстави для застосування ч. 1 ст. 559 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача та відповідача просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Крім того, представником ПАТ «УкрСиббанк» подано клопотання про слухання справи у відсутності представника банку.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 10 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 58000 доларів США і зобов'язався повернути ці кошти та сплатити відсотки за їх користування в розмірі 12,4% річних до 09 вересня 2028 року (а.с. 6-10).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 10 грудня 2007 року між банком і ОСОБА_3 було укладено договір поруки №163371 (а.с. 11).

Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільним повідомленням та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Також 10 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 10.12.2007 року, якою доповнено пункт 10.2 договору новим абзацом такого змісту: «у випадках настання обставин:

- передбачених підпунктами «а»,«б» п.10.2 договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 договору;

- передбачених підпунктом «в» п.10.2 договору - процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до ставки, що діє згідно з п.1.3.1 договору (а.с. 12).

Положеннями статтей 553 і 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд першої інстанції правильно виходив з того, що договором про надання споживчого кредиту, з умовами якого погодився поручитель, були передбачені порядок та підстави збільшення процентної ставки за користування кредитом, а додатковою угодою до кредитного договору, яка укладена без згоди поручителя, встановлено нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у звязку з порушенням позичальником кредитної дисципліни тощо, тобто змінено зобовязання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а тому дійшов обгрунтованого висновку про припинення поруки за договором №163371 від 10 грудня 2007 року.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові №6-70цс14 від 10.09.2014 року.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що додаткова угода та договір поруки були підписані в один день, а тому позивач обізнана про такі зміни. З огляду на те, що п. 5.2 поручитель підтвердив, що він розуміє всі умови основного договору та договору поруки, свої права та обовязки за договором. А з новими умовами додатковою угоди щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у звязку з порушенням позичальником кредитної дисципліни поручитель ознайомлений не був, і своєї згоди у визначений п. 2.1 договору поруки спосіб не надавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча/підпис/ ОСОБА_5

Судді:/підписи/ ОСОБА_6

ОСОБА_7

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Провадження № 22-ц/792/101/17

Доповідач Пєнта І.В. Категорія №27