Справа №265/5351/16-ц
Провадження №2/265/129/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А. В., при секретарі судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про виселення. В обгрунтування позову зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 у (нині пр.Свободи) м.Маріуполі (надалі спірна квартира). Разом з нею, у спірній квартирі проживає її син, ОСОБА_2, який ніде не працюю, зловживає спиртними напоями, ображає її. У 2012 році, ОСОБА_2, без її дозволу, привів проживати до спірної квартири свою співмешканку ОСОБА_3, яка також зловживає спиртними напоями. Такий образ життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, робить для позивачки неможливе подальше спільне проживання з відповідачами. На її прохання залишити спірну квартиру добровільно, відповідачі не погоджуються. Посилаючись, зокрема на ст.ст.116, 150, 156 ЖК України, ст.319, 383 ЦК України, просила суд виселити з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 письмових заперечень проти позову до суду не подавали.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_6, що діє на підставі договору, підтримали позовні вимогу у повному обсязі, та просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечували, в їх задоволенні просили відмовити.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду повідомила, що з позивачем ОСОБА_1 вона знайома з дитинства та є подругою. Була свідком постійних сварок між ОСОБА_8 та її сином ОСОБА_2 Проте, памятає лише сварку, які відбулася весною 2013 року та літом 2016 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду повідомила, що з позивачем ОСОБА_1 вона є подругою. Їй відомо, що між ОСОБА_8 та її сином ОСОБА_2 постійно виникають сварки. Проте, на пропозицію головуючого навести приклади конкретних сварок, відповіла, що не памятає їх.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення відповідачів та показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 у (до цього пр.Ленінградському) м.Маріуполі.

У спірній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1, її син ОСОБА_2, а також проживає без реєстрації співмешканка сина ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина 1 ст.156 ЖК України передбачає, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, частина 2 цієї статті встановлює, що за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Доказів того, що ОСОБА_3 вселилася до спірної квартири за згодою ОСОБА_1 суду не надано.

Частина 3 ст.116 ЖК України передбачає, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд робить висновок, що ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі без згоди її власника ОСОБА_1

Відповідно до ст.157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Зі змісту ч.1 ст.116 ЖК України вбачається, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 05.04.2016 року та 16.09.2016 року притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені чч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, а саме за вчинення насильства в сім'ї відносно ОСОБА_1

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_2 насилля в сімї відносно своєї матері ОСОБА_1, порушує правила співжиття та робить неможливим спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спірній квартирі.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення задовольнити.

2. Виселити з квартири АДРЕСА_4 (пр.Ленінградський) в м.Маріуполі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виселити з квартири АДРЕСА_4 (пр.Ленінградський) в м.Маріуполі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

4. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Щербіна