АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/3807/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 28 грудня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №1349, - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Крім того, просить призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи підписана заява від 18.05.2015 року ОСОБА_1

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_3 звернулася з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1, зареєстрований 28 грудня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції.

Посилається на те, що з 28.12.2003 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 Від шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Проте, сімейне життя не склалося, з часом між подружжям загострилися суперечки, було втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Як наслідок сторони остаточно втратили бажання зберегти сім`ю, не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 28 грудня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 28 грудня 2003 року (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідно Свідоцтвами про народження від 24.01.2006р. та від 29.09.2010. (а.с.6,7).

Згідно ч.2 ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли непорозуміння, вони не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, окремо ведуть господарство.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що шлюб ґрунтується на взаємній згоді чоловіка та дружини, суд дійшов вірного висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер, а тому позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

З пояснень представника відповідача в апеляційному суді встановлено, що з 2012 року ОСОБА_1 перебуває в Росії на заробітках.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час відряджень відповідача за межі України сторони регулярно спілкувалися, використовуючи мобільний зв'язок та інтернет, підтримували гарні сімейні стосунки, жодних конфліктів не виникало та будь - яких намірів розірвати шлюб у 2015 році сторони не мали, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідач не надав жодних доказів на підтвердження заявлених вимог в апеляційній скарзі.

Встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проте доказів направлення відповідачем коштів сім'ї матеріали справи не містять та ОСОБА_1 суду не надав.

Крім того, в письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач пояснила, що у зв'язку з невиконанням відповідачем батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, вона була змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не вжито заходів щодо примирення подружжя, колегія суддів також не приймає до уваги.

Як пояснила в апеляційному суді представник відповідача, 06 лютого 2017 року ОСОБА_1 всі повноваження на примирення надав своєму представнику, а сам поїхав у Росію на заробітки.

Судом встановлено, що фактично з 2012 року сторони не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, не ведуть спільне господарство. Позивач в письмових запереченнях зазначила, що на даний час перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком та заперечує проти примирення, а відповідач, знаючи про судовий розгляд справи вкотре 06 лютого 2017 року поїхав до Росії.

Також, колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підпису відповідача в заяві від 18 травня 2015 року, якою ОСОБА_1 надав свою згоду на розірвання шлюбу, оскільки необхідність в її проведенні спростовується вищевказаними встановленими обставинами та крім цього, дана заява доказового значення не має, оскільки не впливає на вирішення спору по суті.

Крім цього, в апеляційному суді представник відповідача пояснила, що відповідач приїхав до м. Києва з Росії в грудні 2016 року, з'ясував, що позивач звернулась до суду з позовом до нього про визнання втратившим права на житло та довідався про розірвання шлюбу, однак не зважаючи на ці відомості в лютому 2017 року знову виїхав до Росії.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів оцінює критично твердження апеляційної скарги про бажання відповідача зберегти сім'ю та почуття кохання до позивачки, враховуючи, що підтверджень сімейних стосунків з 2012 року відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України відповідач суду не надав та дане твердження спростовується від'їздом відповідача до Росії.

Отже, висновки суду, що сім'я позивача та відповідача розпалась, подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу не є доцільним та суперечить інтересам позивача є правильними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді