Справа № 212/1563/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Козлова Ю.В.

при секретарі Мельник К.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в особі відокремленого структурного підрозділу Гірничо-електромеханічний коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_2 за участю законного представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в особі відокремленого структурного підрозділу Гірничо-електромеханічний коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» (надалі по тексту коледж).

В обґрунтування позову зазначив, що у серпні 2015 року він був зарахований на 1-й курс Гірничо-електромеханічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету, гірнича спеціальність «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», поза конкурсом, на підставі статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років. За період навчання, відповідач повинен був сплатити позивачу соціальну стипендію в сумі 22774,00 грн., але сплачено було лише 11744,00 грн, різниця становить 11030,00 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача на його користь.

Представник позивача за довіренністю ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у відсутність її та позивача, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника коледжу, проти позовних вимог заперечувала. У наданих письмових запереченнях просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки Коледж є бюджетною неприбутковою установою, фінансується за рахунок бюджетних асигнувань, при цьому фінансування витрат соціальної стипендії дітям шахтарів, студентам коледжу, які не навчаються гірничих спеціальностях, не забезпечувалось коштами державного бюджету.

Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, дійшов до наступного.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у серпні 2015 року був зарахований на 1 курс вищого навчального закладу 1 рівня акредитації Гірничо-електромеханічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету, гірнича спеціальність «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», поза конкурсом, на підставі статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ №076913, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2000-го року, батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» № 722 від 06.07.2015, батько позивача ОСОБА_3 має стаж підземної роботи, (станом на дату видачі довідки 06.07.2015) - 17 років один місяць 25 днів. Продовжує працювати і на цей час.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день. Абзац перший частини першої статті 5 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" в редакції Закону України від 05.07.2012р. № 5082-V1, що діяла на час набуття позивачем права на стіпендію відповідно до цього закону, наголошує: шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

У відповідності до пункту 8 частини 3 статті 3 Закону України «Про вищу освіту» формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечується шляхом надання особам, які навчаються у вищому навчальному закладі, пільг і соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищому навчальному закладі за денною формою навчання, за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі: з 1 січня по 31 серпня 2015 року - 1218 гривень, з 1 вересня 2015 року 1378 гривень. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: з 1 січня 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень.

Вказаними вище нормами або нормами інших законів дія статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не призупинялась. Всупереч припису абзацу першого частини першої статті 5 Закону України від 02.09.2008 №345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" в редакції Закону України від 05.07.2012р. № 5082-V1, яка діяла до 06.12.2016 року, відповідач не здійснював ОСОБА_2 виплати соціально гарантованої стипендії, посилаючись на відсутність коштів та норми Порядку призначення та виплати стипендії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 №882, яким виплата стипендії особам, батьки яких шахтарі та мають стаж роботи у підземних умовах більше 15 років, не передбачена.

Висновок, наданий у запереченні відповідача до позову про те, що положення, визначені в «Порядку призначення і виплати стипендій», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882, можуть бути застосовані до розглядуваного випадку, в частині визначення ним переліку осіб, які мають право на отримання стипендії відповідно до норми абзацу першого частини першої статті 5 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" в редакції Закону України від 05.07.2012р. № 5082-V1, суд вважає хибним за наступних підстав. Дана постанова КМУ пізніше прийнятим зазначеним ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, не була приведена у відповідність до норми ч.3 ст.10 цього закону, який вимагав, що закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, відсутність в постанові КМУ №882 від 21.07.2004р. у переліку тих осіб, що мають право на призначення стіпендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів, які мають стаж підземної роботи більше 15 років, не відміняють дії прямої норми ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Таким чином, до зазначеної постанови КМУ №882 не було внесено змін у відповідності до частини 3 статті 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Не внесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття зазначеного Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії в розмірі, встановленому Законом.

Згідно припису норми прямої дії ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Отже, вказаний вище Закон має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 №882 «Про порядок призначення і виплати стипендії», а не внесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття «майно» може означати «існуюче майно» або активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (Case of Stretch v the United Kingdom).

Виходячи з наведеного, право позивача на отримання стипендії у встановленому ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - є майном у розумінні ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції, а невиплата стипендії, у відповідному розмірі, є порушенням мого майнового права.

Європейський Суд з прав людини, в своєму рішенні, викладеному в справі «Кечко проти України», встановив, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Принцип верховенства права зобовязує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа «Броньовський проти Польщі», заява № 31443/96, рішення Європейського Суду с прав людини від 22.06.2004 р., п. 184).

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах по цивільним справам № 6-2981-цс15 від 13 квітня 2016 року, № 6-929-цс16 від 1 червня 2016 року, № 6-1044-цс16 від 1 червня 2016 року, і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Відповідно до довідок про доходи ОСОБА_2, наданим навчальним закладом коледжем, позивачу за період з вересня 2015 року по грудень 2016 року, навчальним закладом було нарахована та виплачена академічна стипендія за успішне навчання на загальну суму 11744,00 гривень.

Загальна сума соціальної стипендії, яку відповідач повинен був виплатити за цей період склала 22774,00 гривень.

Сума заборгованої соціально гарантованої стипендії складає різницю між сумою цієї стипендії відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (22774,00 гривень) та сумою виплаченої академічної стипендії (11744,00 гривень). Тому загальна сума заборгованості по виплаті стипендії за період з 01.09.2015 р. по 31.12.2016 р. складає 11030,00 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. Дані розрахунки містяться в матеріалах справи, з якими суд погоджується та на спростування яких відповідачем доказів не надано. Але при визначенні остаточної суми заборгованості по виплаті соціально гарантованої стипендії за період з 01.09.2015 р. по 31.12.2016 р. потрібно врахувати, що дія норми абзацу першого частини першої статті 5 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" в редакції Закону України від 05.07.2012р. № 5082-V1 діяла до 06.12.2016 року, потім була змінена. Тому період нарахування повинен бути зміненим та включати в себе проміжок часу з 01.09.2015 р. по 06.12.2016 р. Тому стягнення за грудень місяць повинно бути перераховане у відповідності до кількості днів грудня, коли редакція статті 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачала виплату стипендії у розмірі прожиткового мінімуму. Цей період становить пять днів. Виходячи з суми виплати, що припадає на один день грудня з урахуванням кількості днів місяця, у яких ще здійснювалася оплата, ця сума складає 1600/31*5=258 грн. Різниця між нарахованим у своїх викладках позивачем за цей місяць та встановленою судом сумою складає: 1600-258=1342 грн. На цю суму, за обґрунтованою позицією суду, розмір стягнення з відповідача повинен бути зменшений.

Таким чином, дослідивши та перевіривши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на відсутність фінансування на виплати соціально гарантованої стипендії не можуть бути підставою для відмови в позовних вимогах, а тому вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, з урахуванням попереднього абзацу. Таким чином, стягувана сума дорівнює різниці між заявленою у позовних вимогах та зайво обчисленої позивачем за період грудня місяця, коли дія редакції закону, що передбачала розмір стипендії на рівні прожиткового мінімуму на місяць, була припинена. Остаточно це складає: 11030-1342=9688 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 158, 197,212,214-215,360-7 ЦПК України, Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції Закону України від 05.07.2012р. № 5082-V1), Законом України «Про вищу освіту», ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Європейського Суду с прав людини від 22.06.2004 р. пункт 184 у справі «Броньовський проти Польщі» за заявою № 31443/96, рішенням Європейського Суду с прав людини в справі «Кечко проти України», Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 №882 «Про порядок призначення і виплати стипендії», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в особі відокремленого структурного підрозділу Гірничо-електромеханічний коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії- задовольнити частково.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в особі відокремленого структурного підрозділу Гірничо-електромеханічний коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» (ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1) суму не нарахованої і не виплаченої соціально гарантованої стипендії за період з 01.09.2015 року по 06.12.2016 року в розмірі 9688 (девять тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в особі відокремленого структурного підрозділу Гірничо-електромеханічний коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» (ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю. В. Козлов