Справа № 212/1720/17-ц
У х в а л а

23 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Криворізької Північної міжрайонної державної податкової інспекції ДПС у Дніпропетровській області, ОСОБА_3, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу, публічне акціонерне товариство «Альфа-банк», публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-банк» про визнання права власності і зняття майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності і зняття майна з-під арешту,яка не відповідає вимогам ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб. В поданій позовній заяві, кількість додатків не відповідають кількості вказаних учасників процесу. Установи, яка зазначена у позові як «Відповідач 1» - на сьогоднішній день не існує. Потрібно визначитися більш чітко з найменуванням та адресою установи.

Позивачем в порушення вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, не надано документа підтверджуючого сплату судового збору.

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI. При вивченні матеріалів позовних заяв в обов'язковому порядку з'ясовується ціна позову, яка є грошовим виразом майнових вимог позивача, оскільки вона має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. Адже, неправильне визначення може призвести до необґрунтованого відкриття провадження в справі або, навпаки, до необґрунтованої відмови у відкритті провадження. Ціна позову не вказана позивачем.

У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону N 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами, - наголошує Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014, № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах". Прохальна частина позову має дві майнових і одну немайнову вимоги. Відповідно до викладеного вище має бути сплачений судовий збір.

Крім того, позов має бути структурованим за змістом вимог позивача та їх взаємообумовленістю щодо способу захисту прав та інтересів останнього. Незрозумілим вдається сама правова конструкція захисту прав позивача. Прохальна частина, зокрема, містить таке висловлювання: «виділити мені, ОСОБА_2 ? частину спірного майна». З самої суті позову незрозуміло, з яких підстав майно, щодо якого ставляться вимоги позивача визначається як спірне? Спору між подружжям щодо майна у позові не вбачається. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб'єктивному праві позивача, а також створення сприятливих умов для здійснення її суб'єктивного права в подальшому. Хоча це не протирічить матеріальному цивільному законодавству ніяким чином але створює невизначеність у характері та формі позову та заважає вирішенню судом процесуального питання щодо відкриття провадження у справі. В той же час позивач застосовує для обґрунтування своєї правової позиції норми Сімейного кодексу України але ніде не визначає позов як поділ майна подружжя, хоча даний кодифікований закон визначає як спосіб визнання права власності на майно чи його частину за одним з подружжя саме шляхом його поділу. Положення ст.16 ЦК повинні тут корелюватися з відповідними нормами СК України. Єдиним можливим способом розпорядження майном одним з учасників спільної сумісної власності подружжя є визначення своєї частки та виділ її у натурі (договірний спосіб) або поділ майна у натурі (судовий спір). Інститут виділу частки у спільному сумісному майні подружжя визначається в Сімейному кодексі України тільки як договірний. При наявності спору щодо майна можливий його поділ в судовому порядку.

З цим питанням позивачу потрібно визначитися і конкретизувати свої позовні вимоги відповідно до викладеного вище. Щодо підсудності, при наймі, частини позовних вимог, які є немайновими (зняття арешту з рахунків). Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", зазначає: У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Відтак, з питання зняття арешту накладеного в рамках кримінального провадження, позивач повинен звертатися, за аналогією з діючим законом, виходячи з приписів норм ст.ст.404, 409 Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960 р. в редакції, що діяла з 01.07.2011року, до суду який постановив вирок.

Приймаючи до уваги, що зазначені недоліки не дають можливості відкрити провадження по тій частині позовних вимог, що як зазначено у мотивувальній частині ухвали, підлягають розгляду в порядку позовного провадження, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України, позов у частині вимог майнового характеру (визнання права власності) залишити без руху. Крім того, суд повинен, з огляду на мотивувальну частину ухвали, відмовити у відкритті провадження в рамках цивільного судочинства за вимогою позивача про зняття арешту з банківських рахунків, арештованих у рамках досудового слідства за діючим на той момент законодавством. Розяснити позивачу, що визначена законом підсудність таких вимог, у даному випадку, вказує на суд, що постановив вирок.

За таких обставин, вказану частину позовних вимог (майнових), необхідно залишити без руху, надати строк для усунення вказаних вище недоліків.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, а саме:

- визначити належним чином Відповідача 1;

- надати копії документів відповідно до кількості учасників процесу;

- надати документи підтверджуючі сплату судового збору за подання позовної заяви в порядку і розміру відповідності до ч.3 ст.6 та пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий» збір;

Квитанції про сплату судових зборів необхідно сплатити на розрахунковий рахунок 0022, , одержувач платежу: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, найменування установи банку: ГУ УДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, код бюджетної класифікації доходів 22030101, призначення платежу: судовий збір ( ПІП, ідентифікаційний код), Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу, код суду 02890653.

На підтвердження оплати судового збору до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області необхідно подати оригінали квитанцій про оплату коштів.

Керуючись ст.118-121 ЦПК України, нормами Закону України « Про судовий збір», положеннями глави 8 розділу IIСімейного кодексу України від 10.01.2002 № 2947-III,п.9 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України" від 13.04.2012 №4651-VI, ст.ст. 404, 409 Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960 р. в редакції, що діяла з 01.07.2011 року, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Відмовити у відкритті провадження в рамках цивільного судочинства за вимогою позивача про зняття арешту з банківських рахунків, арештованих у рамках досудового слідства.

2.Позовну заяву ОСОБА_2 до Криворізької Північної міжрайонної державної податкової інспекції ДПС у Дніпропетровській області, ОСОБА_3, треті особи Відділ державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу, публічне акціонерне товариство «Альфа-банк», публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-банк» в частині позовних вимог про визнання права власності на ? частину грошових вкладів за банківськими рахунками:

в ПАТ «Альфа-банк» м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, у відділенні «Криворізьке № 1» МФО 300346, , м. Кривий Ріг, пр. Металургів. 21 А. (на той час у відділенні «Криворізьке № 2», м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського. 4) :

- № 8003 (депозитний) на ім'я ОСОБА_2, згідно договору№ДФЛ-2332210/69 від 20.06.2011р. (сума внесеного внеску - 100 тис. грн.); картковий рахунок № 8001 (для нарахування відсотків) на ім'я ОСОБА_2;

в ПАТ Комерційний банк «Правекс-банк» м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, МФО 321983, , в Криворізькій регіональній дирекції, м. Кривий Ріг. вул. Симбірцева, 1 :

- № 0560 (депозитний) на ім'я ОСОБА_2, згідно договору № 10560 від 28.12.2010р. (сума внесеного внеску - 50 тис. гри.); картковий рахунок № 026Т013731280 (для нарахування відсотків) на ім'я ОСОБА_2;

-№ 0561 (депозитний) на ім'я ОСОБА_3, згідно договору №10561 від 28.12.2010р. (сума внесеного внеску - 50 тис. грн.); картковий рахунок № 006Т5587620 (для нарахування відсотків) на ім'я ОСОБА_3;

-№ 0687 (депозитний) на ім'я ОСОБА_2. згідно договору №10687 від 12.03.2011р. (сума внесеного внеску - 50 тис. грн.); картковий рахунок №026Т013731280 (для нарахування відсотків) на ім'я ОСОБА_2;

-№ 0688 (депозитний) на ім'я ОСОБА_3, згідно договору №10688 від 12.03.2011р. (сума внесеного внеску - 50 тис. грн.); картковий рахунок №006Т5587620 (для нарахування відсотків) на ім'я ОСОБА_3;

- залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

3.Строк для усунення зазначених недоліків розраховувати на протязі пяти днів з моменту отримання заявником ухвали.

4.Розяснити заявнику, що у разі невиконання зазначених вимог, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачеві.

5.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Козлов