Справа № 694/289/17 Провадження №2-з/694/2/17
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

07.03.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючої судді - Гончаренко Т.В.,

при секретарі - Блискавці А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, -

встановив :

позивач ОСОБА_1 07 березня 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя. Одночасно на забезпечення позову подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту р/р 7736, р/р 6523, р/р 275 , р/р 9232 які знаходяться в КБ « Приват Банк « та відкриті на прізвище ОСОБА_3.

Заява вмотивована тим, що в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі відповідачка з ПАО КБ « Приват Банк « уклала договори SАМDNWFDО21 від 18.03.2015 року вклад « Депозит Плюс на 12 місяців << SАМDNWFD201 від 18.03.2015 р« Депозит Плюс наЗ місяці «SАМDNWFD0007 НОМЕР_1 від 1.04.2015 року Депозит Плюс на 12 місяців та SАМDNWFD601 від 1.04.2015 року Вклад «Депозит Плюс наЗ

місяці» , зазначені договори були оформлені на дружину ОСОБА_3. Згідно зазначених договорів подружжя надали банківській установі в користування грошові кошти на загальну суму 107500 грн. Позивачу стало відомо, що відповідачка має намір зняти їхні спільні грошові кошти з вказаних рахунків, що тим самим утруднить та унеможливить виконання прийнятого судом рішення по справі. Вважає, що суд має всі підстави для забезпечення його позову. Не вжиття заходів до забезпечення позову надасть можливість відповідачці зняти всі кошти тим самим буде порушено право позивача на обєкт права спільної сумісної власності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, а ні представник позивача ОСОБА_2 не зявилися та з заявами про розгляд заяви у їх відсутність не звертались, отже причина їх неявки суду не відома.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення і має бути повернута позивачу, з наступних підстав.

Так, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені Цивільним процесуальним кодексом заходи забезпечення позову, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду - ст. 151 Цивільно процесуального кодексу України.

Згідно ст. 152 ч.1 п.1, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Проте, у поданій до суду заяві, позивач не зазначає причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, та не надає, жодних відомостей про знаходження банківських розрахункових

рахунків у користуванні відповідача, не вказує повних даних банківського рахунку і зазначає скорочені дані юридичної особи та назву банківської установи, у якій ці рахунки відкрито. Не зазначено у змісті заяви і об»єктивні причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов саме у виді накладення арешту на рахунки; не обґрунтовано необхідність забезпечення позову обраним видом забезпечення позову; не надано суду інформації про те чи використовуються дані рахунки відподачем на час прийняття рішення за заявою, що унеможливлює в цілому прийняття рішення про накладення арешту на рахунок та подальше його виконання.

Так, відповідно до ч. 4 ст.151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються і її копії, документи та інші докази відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, а таких при заяві не встановлено, тому слід вважати, що дана заява подана з недотриманням цих вимог.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позивача, та його особиста відсутність в судовому засіданні на час розгляду заяви позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вирішити питання про співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на рипущеннях.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявникові. Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутись до суду.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Повернути заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - позивачу ОСОБА_1.

Роз»яснити позивачу, що він не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_4