АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6384/16-ц Номер провадження 22-ц/786/942/17Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.

Суддів: Лобова О.А., Абрамова П.С.,

при секретарі: Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 1771,97 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 15871,01 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1027,15 грн., та судові витрати в сумі 1378 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржила відповідач ОСОБА_2 В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з підстав, визначених в ст. 308 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, між сторонами 17.06.2009 року укладений кредитний договір б/н відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 2400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Кредитний договір складається з анкети та заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки у порядку та строки, визначені договором.

На підтвердження надання кредиту ОСОБА_2 видавались банківські картки №229875, №068104, №313462. Термін дії останньої карти до останнього дня травня 2016 року.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2016 року складає тіло кредиту 1771,97 грн., та 15871,01 грн. - відсотки за користування кредитними коштами.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення заборгованості, місцевий суд виходив з того, що кредитний договір укладений між сторонами з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підпис на договорі (заяві), є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром та порядком нарахування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В апеляційній скарзі апелянт зокрема посилається на те, що вона не була належним чином ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг відповідно до яких здійснюється нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідні штрафи.

Вказані доводи колегія суддів не бере до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, підписавши анкету та заяву позичальника, користувалась кредитним лімітом, отже, погодилась з встановленими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, визначеними Умовами і правилами надання банківських послуг.

Також, не заслуговують на увагу суду посилання апелянта на безпідставне незастосування місцевим судом строку позовної давності.

Відповідно до п. 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг по закінченні терміну дії відповідна карта продовжується банком на новий термін шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії, якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) клієнт не надав письмової заяви про закриття картрахунку.

З матеріалів справи слідує, що відповідачка з заявами про закриття картрахунку до банку не зверталась, та активно використовувала карти, що були випущені на новий термін дії.

Отже, місцевий суд прийшов до вірного висновку про те, що оскільки строк дії останньої карти закінчився в травні 2016 року, а банк звернувся до суду в листопаді 2016 року, то позивачем строк позовної давності не пропущено.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доводів, яким судом надана вірна правова оцінка.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1