Номер провадження: 22-ц/785/1907/17Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Білгород-Дністровська районна державна адміністрація в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів і визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

26.08.2016 року, ОСОБА_2 звернулась із позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів з відповідачів на її користь на утримання дитини і визначення місця проживання дитини разом із нею.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачі, донька позивачки і її чоловік, перебувають у шлюбі, в 2005 році у них народилась донька ОСОБА_5. Відповідачі проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2. Після народження дитини відповідачі стали зловживати спиртними напоями, не працюють і ведуть аморальний образ життя. Дитина до літа 2015 року проживала разом із батьками у с. Випасне і вимушена була спостерігати за протиправною поведінкою батьків. Влітку 2015 року позивачка забрала дитину до суду і з цього часу вона проживає разом із позивачкою у м. Білгород-Дністровську, навчається у місцевій школі-гімназії.

Посилаючись на те, що батьки не займаються вихованням дитини і не піклуються про неї, ведуть аморальний образ життя, дитина бажає проживати з нею, позивачка просила позов задовольнити.

Позивачка і її представник у суді першої інстанції позов підтримали.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у суді першої інстанції позов не визнали.

Представник третьої особи позов не підтримала.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи і наявність підстав для задоволення позову.

У засіданні колегії суддів: представник позивачки скаргу підтримав.

Відповідачі і представник третьої особи у засідання колегії суддів не зявились.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За містом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Позивачка просила позбавити відповідачів батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути аліменти з відповідачів на її користь на утримання дитини і визначити місце проживання дитини разом із нею з тих підстав, що батьки дитини ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню дитини, не піклуються про неї, ведуть аморальний спосіб життя, не працюють, зловживають спиртними напоями (а.с.2-5).

Суд, відмовляючи у позові, виходив з того, що позивачка, належними та допустимими доказами, не довела своїх вимог (а.с.54-56).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами (ст. 164 ч.1 п.п.2,3,4 СК України).

Встановлено, що відповідачі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідачі працюють, позитивно характеризуються за місцем проживання і за місцем роботи (а.с.36-38,39).

З 1 по 4 клас дитина навчалась у Випаснянській ЗОШ 1-П ступеня Білгород-Дністровського району Одеської області, за місцем навчання характеризується позитивно (а.с.38).

З характеристики від 30.09.2016 року з місця навчання ОСОБА_5 також вбачається, що батьки приділяли належну увагу дитині під час її навчання у Випаснянській ЗОШ (а.с.38).

Влітку 2015 року, без згоди батьків, позивачка змінила місце проживання дитини і з цього часу дитина проживає в м. Білгород-Дністровську разом із бабусею, навчається в Білгород-Дністровській школі-гімназії (а.с.8).

Між сторонами існують неприязні відносини, що було предметом розгляду правоохоронних органів (а.с.74,75, 81-84).

За висновком органу опіки та піклування в особі Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зокрема визначено, що позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно дитини ОСОБА_5, 2005 року є недоцільним, разом з тим, сторонами запропоновано налагодити сімейні відносини (а.с. 35).

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських прав.

Так, розірвання сімейних звязків означає позбавлення дитини її коріння, а такі дії можна виправдати лише за виняткових обставин.

Рішення про позбавлення батьківських прав має бути підкріплене достатньо переконливими та зваженими аргументами на захист інтересів дитини.

У даному випадку, доводи позивачки про те, що відповідачі ведуть аморальний образ життя, не працюють і зловживають спиртними напоями, всупереч ст.ст. 57-60 ЦПК України, належними та допустимими доказами не підтверджені.

Влітку 2015 року позивачка самоуправно змінила місце проживання дитини, у звязку з чим відповідачі не можуть належним чином піклуватись про дитину і спілкуватись з нею в необхідному обсязі (а.с.74,75).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли неприязні відносини, які є предметом розгляду органів поліції (а.с.81-84).

Зважаючи на обставини справи та факти в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачкою не доведена винна поведінка відповідачів в ухиленні від виховання дитини або у свідомому нехтуванні відповідачами своїх батьківських обовязків.

Доводи позивачки у скарзі про те, що дитина у судовому засіданні заявила про бажання проживати разом із бабусею, у даному випадку, не є беззаперечною підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав і визначенням місця проживання дитини разом із бабусею.

Позивачка, всупереч вимог процесуального закону, належними та допустимими доказами не довела своїх вимог, як у частині позбавлення батьківських прав, так і у частині визначення місця проживання дитини.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові в повному обсязі за недоведеністю вимог.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7