Номер провадження: 22-ц/785/1323/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Сегеда С.М.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 17 квітня 2012 року,-

встановила:

У лютому 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 30.10.2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступник ПАТ КБ «Приват Банк» ) та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № ODXRFO08080728, за умовами якого, позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 6994,71 грн., із сплатою на суму залишку відсотків у розмірі 0,12 річних ,строком погашення кредиту до 30.04.2010 року.

Свої зобовязання по погашенню кредиту відповідач виконував неналежним чином , внаслідок чого станом на 12.01.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 24638,76 грн.

Позивач просив суд стягнути на користь Банку з ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту у розмірі 24638,76 грн.

Заочне рішення ухвалено у відсутність сторін.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 17 квітня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість за договором № ODXRFO08080728 від 30.10.2007 року у загальному розмірі 24638 (двадцять чотири тисячі шістсот тридцять вісім) гривень 76 копійок, яка складається в тому числі із: 5593 (пять тисяч пятсот девяносто три) гривні 42 копійки - заборгованість за кредитом; 6 (шість) гривень 97 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 17388 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 91 копійка пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 (пятсот) гривень штраф (фіксована частина); 1149 (одна тисяча сто сорок дев'ять) гривень 46 копійок штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судові витрати у загальному розмірі 246 (двісті сорок шість) гривень 39 копійок.

У жовтні 2016 року представник ОСОБА_3 діючий в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2016 року заяву представника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 діючий в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким у позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру заборгованості з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що Банк набув право вимоги стягнення заборгованості за договором кредиту, яка виникла станом на 12.01.2012 року у розмірі 24638,76 грн., оскільки відповідач свої зобовязання по погашенню кредиту виконував неналежним чином.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.10.2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступник ПАТ КБ «Приват Банк» ) та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № ODXRFO08080728, за умовами якого, позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 6994,71 грн., із сплатою на суму залишку відсотків у розмірі 0,12 річних , строком погашення кредиту до 30.04.2010 року (а.с.6-9).

Відповідно до п.3.2.2. ОСОБА_2 зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви.

Відповідно до п. 4.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) позичальник зобовязується сплачувати Банку відсотки за користування кредитом з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту щомісяця в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві, а саме 0,01%.

Пунктами 5.1, 5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний день прострочки, а при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Свої зобовязання по погашенню кредиту відповідач виконував неналежним чином , внаслідок чого станом на 12.01.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 24638,76 грн., яка складається з :

- заборгованості за кредитом у розмірі 5593,42 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6,97 грн.;

- заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у розмірі 17388,91 грн.;

- штрафу (фіксована складова) у розмірі 500грн.;

- штрафу (процентна складова) у розмірі 1149,46 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ,який узгоджується з умовами договору кредиту (а.с.4-5).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції вірно посилався на положення ст.ст. 526,530, 1049 ЦК України .

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України ,розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення .

З матеріалів справи вбачається , що заборгованість за договором кредиту станом на 12.01.2012 року становить у розмірі 24638,76 грн.,з яких заборгованість за кредитом та процентами становить у розмірі 5600,39 грн. проте , заборгованість за неустойкою (пеня,штраф) становить 19038,37 грн.,що значно перевищує розмір збитків.

Колегія суддів ,з врахуванням того, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків ,вважає можливим та необхідним зменшити розмір неустойки з 19038,37 грн. до 5600,39 грн.

Таким чином, на користь Банку з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту у розмірі 11200,78 грн. ,що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5593,42 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6,97 грн.,заборгованості по неустойки (пеня,штраф) за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у розмірі 5600,39 грн..

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного сповіщення судом першої інстанції відповідача не заслуговують на увагу , оскільки в судовому засіданні колегії суддів ,відповідач не позбавлений права надати обґрунтування з яких він не визнає позов та відповідно до ст. ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення ,якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, вірно встановив те ,що Банк набув право вимоги стягнення заборгованості з відповідача , оскільки ОСОБА_2 свої зобовязання по погашенню кредиту виконував неналежним чином.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності підпису ОСОБА_2 на умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка», («Стандарт»), оскільки 30.10.2007 року підписуючи заяву позичальника № ODXRFO08080728, відповідач під розпис підтвердив ознайомлення ним про умови надання кредиту, що є складовою до заяви позичальника та в сукупності складає кредитний договір, погодився з умовами надання кредиту, отримав кредит та у подальшому частково виконував зобовязання за договором кредиту. В судовому засіданні ОСОБА_2 не було заявлено про застосування строку позовної давності та Банк, з врахуванням того, що сторони визначили кінцевий строк виконання основного зобовязання 30.04.2010 року ,звернувшись до суду 16.02.2012 року ,строк позовної давності не пропустив ,тобто звернувся до суду в межах загального трирічного строку .

Не заслуговує на увагу заява ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності подану ним в апеляційній скарзі, оскільки з зазначеною заявою ОСОБА_2 до суду першої інстанції не звертався , оскільки позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою нею до винесення рішення судом першої інстанції, навіть якщо було ухвалено заочне рішення (постанови Верховного Суду України № 101цс12 від 21.11.2012 р., № 6-2307цс15 від 2.03.2016 року).

За таких обставин , відповідно до п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру заборгованості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог , на користь Банку з відповідача підлягає стягненню судовий збір (46 % від заявлених вимог),сплачений Банком при зверненні до суду з позовом у розмірі 113,34 грн. З банку на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір ,сплачений відповідачем ОСОБА_2 при принесенні апеляційної скарги (54 %) у розмірі 146,34 грн.

Керуючись ст.ст. 303,п.3 ч.1 ст.307,316,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 17 квітня 2012 року змінити ,виклавши резолютивну частину рішення суду в наступній редакції.

«Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість за договором кредиту № ODXRFO08080728 від 30.10.2007 року у розмірі 11200 (одинадцять тисяч двісті ) грн.. 78 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судові витрати у розмірі 113,34 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 146,34 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6