Справа № 444/2812/16-ц
Провадження № 2/444/249/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21 березня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3 про зобовязання укласти договір та стягнення грошового інвестиційного внеску в розвиток інфраструктури м. Жовкви,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 міська рада Львівської області звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зобовязання укласти договір та стягнення грошового інвестиційного внеску в розвиток інфраструктури м. Жовкви, мотивуючи свою вимогу тим, що відповідно до п. 5.3.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції у Львівській області на четвертий квартал 2015 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 10.11.2015 року № 1409, від 16.11.2015 року № 1441 та від 23.11.2015 року № 1475, виданих начальником Держфінінспекції у Львівській області головними державними фінансовими інспекторами проведено ревізію міського бюджету ОСОБА_2 міської ради та фінансово-господарської діяльності ОСОБА_2 міської ради за період з 01.11.2012 року до 31.10.2015 року, про що було складено відповідний акт за № 08-21/22 від 30.12.2015 року.

Із акту ревізії слідує, що під час ревізії проревізовано дотримання вимог чинного законодавства України, в тому числі дотримання закону при укладенні угод з інвесторами щодо залучення коштів пайової участі замовників у розвиток інфраструктури міста Жовкви.

При цьому, під час проведення ревізії Державна фінансова інспекція у Львівській області листом від 19.11.2015 року за № 08-15/7401 звернулась у Департамент державної архітектурної інспекції у Львівській області з проханням надання інформації про початок будівельних робіт і прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів на території м. Жовква за період з 01.11.2012 року по 31.10.2015 року.

ОСОБА_2 міська рада отримала декларацію про готовність обєкта до експлуатації зареєстровану та затверджену інспекцією ДАБК у Львівській області 13.06.2013 року стосовно реконструкції з пристосуванням приміщення житлової квартири АДРЕСА_1 під стоматологічний кабінет замовником якої була ОСОБА_3.

Відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації, затвердженої інспекцією ДАБК у Львівській області 13.06.2013 року зазначено, що кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 58600 тисяч гривень.

Таким чином, згідно зазначеного вище акту ревізії, відповідно до затвердженої в установленому порядку декларацією про готовність обєкта «Реконструкція з пристосуванням приміщення житлової квартири АДРЕСА_2 під стоматологічний кабінет» до експлуатації (замовник ОСОБА_3Й) загальна кошторисна вартість обєкта будівництва становить 58600 тисяч гривень. Розмір пайової участі визначено у п. 2.1 проекту договору і вона становить 2% від загальної кошторисної вартості обєкта (п.5.1 положення), тобто, відповідно до проведеного розрахунку величина пайової участі складає 1172,00 гривень.

При цьому, зазначають, що відповідачу ОСОБА_3 було підготовлено проект договору про пайову участь, про що її було неодноразово повідомлено листом, однак станом на даний час остання свідомо, умисно ухилилась і ухиляється від укладання даного договору і тим самим не прийняла пайової участі в розвитку інфраструктури міста Жовкви відповідно до вимог закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», грубо порушуючи вимоги даного Закону.

Стверджують, що в ході ревізії питання дотримання вимог чинного законодавства України при укладенні угод з інвесторами щодо залучення коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Жовкви встановлено, що протягом листопада-грудня 2012 року, 2013-2014 років такі угоди не укладались і, відповідно, залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Жовкви не здійснювалось.

Заявляють, що ОСОБА_2 міським головою 09.02.2016 року за №02-14/177 та 13.04.2016 року за №02-14/444 відповідачу ОСОБА_3 були скеровані листи- претензії з проханням прибути в бухгалтерію ОСОБА_2 міської ради для укладення договору та сплати інвестиційного грошового внеску в сумі 1172 гривень.

Однак, на дані листи-претензії відповідач ОСОБА_3 не відреагувала, що стало підставою для складання позовної заяви.

Таким чином, вважають, що виходячи із вищенаведеного слідує, що відповідно до ЗУ ««Про регулювання містобудівної діяльності» відповідач ОСОБА_4 беручи до уваги декларацію стосовно реконструкції з пристосуванням приміщення житлової квартири АДРЕСА_3 під стоматологічний кабінет, замовником якої була ОСОБА_3, з врахуванням кошторисної вартості проведеного будівництва, на підставі вказаного вище рішення міської ради за №49 від 26.04.2013 року, зобовязана була укласти із ОСОБА_2 міською радою договір та сплатити кошти пайової участі у розвиток інфраструктури м.Жовкви в сумі 1172 грн., однак відповідач ОСОБА_3 свідомо порушила вимоги даного Закону і умисно ухилилась та ухиляється від укладення договору та сплати зазначеної суми коштів пайової участі як забудовника, хоча була про це письмово неодноразово попереджена,чим грубо порушила вимоги ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». А тому просять позов задоволити.

Представник позивача за довіреністю- Козенко А. І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позові, просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином за адресою реєстрації місця свого проживання, а також не надійшло від неї жодного клопотання на адрес суду.

На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності відповідача по справі та на підставі поданих до суду доказів та постановити заочне рішення по справі .

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до наступних висновків.

Із акту ревізії міського бюджету ОСОБА_2 міської ради та фінансово-господарської діяльності ОСОБА_2 міської ради за період з 01.11.2012 року до 31.10.2015 року слідує, що під час ревізії проревізовано дотримання вимог чинного законодавства України, в тому числі дотримання закону при укладенні угод з інвесторами щодо залучення коштів пайової участі замовників у розвиток інфраструктури міста Жовкви.

При цьому, під час проведення ревізії Державна фінансова інспекція у Львівській області листом від 19.11.2015 року за № 08-15/7401 звернулась у Департамент державної архітектурної інспекції у Львівській області з проханням надання інформації про початок будівельних робіт і прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів на території м. Жовква за період з 01.11.2012 року по 31.10.2015 року.

ОСОБА_2 міська рада отримала декларацію про готовність обєкта до експлуатації зареєстровану та затверджену інспекцією ДАБК у Львівській області 13.06.2013 року стосовно реконструкції з пристосуванням приміщення житлової квартири АДРЕСА_1 під стоматологічний кабінет замовником якої була ОСОБА_3.

Відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації, затвердженої інспекцією ДАБК у Львівській області 13.06.2013 року зазначено, що кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 58600 тисяч гривень.

Таким чином, згідно зазначеного вище акту ревізії, відповідно до затвердженої в установленому порядку декларації про готовність обєкта «Реконструкція з пристосуванням приміщення житлової квартири АДРЕСА_2 під стоматологічний кабінет» до експлуатації (замовник ОСОБА_3Й) загальна кошторисна вартість обєкта будівництва становить 58600 тисяч гривень. Розмір пайової участі визначено у п. 2.1 проекту договору і вона становить 2% від загальної кошторисної вартості обєкта (п.5.1 положення), тобто, відповідно до проведеного розрахунку величина пайової участі складає 1172,00 гривень.

Відповідачу ОСОБА_3 було підготовлено проект договору про пайову участь, про що її було неодноразово повідомлено листом, однак остання ухилилась і ухиляється від укладання даного договору і тим самим не прийняла пайової участі в розвитку інфраструктури міста Жовкви відповідно до вимог закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», грубо порушуючи вимоги даного Закону.

В ході ревізії питання дотримання вимог чинного законодавства України при укладенні угод з інвесторами щодо залучення коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Жовкви встановлено, що протягом листопада-грудня 2012 року, 2013-2014 років такі угоди не укладались і, відповідно, залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Жовкви не здійснювалось.

ОСОБА_2 міським головою 09.02.2016 року за №02-14/177 та 13.04.2016 року за №02-14/444 відповідачу ОСОБА_3 були скеровані листи- претензії з проханням прибути в бухгалтерію ОСОБА_2 міської ради для укладення договору та сплати інвестиційного грошового внеску в сумі 1172 гривень.

Однак, у суду відсутні відомості, що відповідач ОСОБА_3 на дані листи-претензії відреагувала.

Законодавством України, зокрема, п. 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-УІ встановлено, що Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування. ОСОБА_5 про Порядок залучення та використання коштів замовників будівництва на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Жовкви затверджено рішення ОСОБА_2 міської ради на 20-їй сесії VI-го демократичного скликання від 26.04.2013 року № 49.

Згідно ч. 2 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

При цьому, в ч. 3 ст.40 даного Закону стверджується, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до ч. 5 ст.40 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

В ч. 6 ст. 40 даного Закону вказано, що встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури в населеному пункті.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктур населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

-10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта - для нежитлових будівель та споруд;

- 4% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта - для житлових будинків.

Крім цього, в ч. 8 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих- до нього документів, що підтверджують вартість будівництва обєкта, з техніко-економічними показниками.

Відповідно до вимог ч. 9 ст.40 цього ж Закону договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше, ніж через 15 гобочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва у експлуатацію.

В цьому ж пункті статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за ггафіком, що визначаються договором.

Дальше, в ч. 10 ст. 40 зазначено, що кошти, отриманні як пайова участь в розвитку інфраструктури в населеному пункті, можуть використовуватись виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

На підставі вищевказаного Закону ОСОБА_2 міською радою, відповідно до рішення ОСОБА_2 міської ради від 30.11.2009 року № 284 чинне до 25.04.2013 року) та від 26.04.2013 року за № 49 розроблено та затверджено ОСОБА_5 про порядок залучення та використання коштів замовників будівництва на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Жовкви.

Відповідно до вимог ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення довільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних дгав. свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, » спосіб визначених законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 5 ЦПК України суд зобовязаний поважати усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Слід зазначити, що позивачем не враховано норми ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема у п. 2 ч. 4 ст. 40 цього закону передбачено, що до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення.

Судом зясовано, що ОСОБА_3 реконструювала з пристосуванням приміщення житлової квартири АДРЕСА_2 під стоматологічний кабінет». Даний факт підтверджується позивачем в позовній заяві в тому числі.

Стоматологічний кабінет є закладом медичного призначенння, а тому вимога позивача до ОСОБА_3 про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Жовкви не є законною, суперечить вимогам п. 2 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Суд приходить до висновку, що позивачем не в повній мірі вивчено чинне законодавство України, не повністю зясовано які замовники не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, а тому позивач прийшов до помилкового висновку про обгрунтованість своїх позовних вимог про зобовязання відповідача укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Жовкви. Вимога про стягнення з відповідача коштів в сумі 1172, 00 грн. є наслідком зазначеної вище вимоги і оскільки суд відмовляє у першій вимозі, відповідно така вимога також не підлягає до задоволення.

Оскільки судом відмовлено у позовних вимогах позивача, згідно статті 88 ЦПК України судовий збір з відповідача не стягується, а тому у вимозі позивача про стягнення з відповідача судового збору також слід відмовити.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду немає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 міської ради, оскільки такі необгрунтовані, недоведені матеріалами справи, доказами, а навпаки аналіз законодавства, зокрема п. 2 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає суду всі підставі для відмови у позовних вимогах позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 197, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У позовній вимозі ОСОБА_2 міської ради Львівської області про зобовязання ОСОБА_3 укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Жовкви- відмовити.

У позовній вимозі ОСОБА_2 міської ради Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 коштів в сумі 1172, 00 грн.- відмовити.

У вимозі ОСОБА_2 міської ради Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 2756,00 грн. судового збору-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Одночасно розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Зеліско Р. Й.