РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 року Провадження №2/425/208/17

Справа №425/488/17

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

за участю секретаря- Окрошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2012 року, реєстровий номер 694.

У зазначеній квартирі зареєстрований за місцем проживання його двоюрідний брат- Перепелиця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 20.01.2015 року відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає, особистих речей у квартирі не має.

Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач знятися не бажає, чим порушує його право власника на користування та розпорядження своїм майном.

Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням -квартирою №9, що розташована за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, провулок Шкільний, будинок №3.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, надав суду аналогічні пояснення по суті заявлених вимог.

Відповідач у судове засідання не з,явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заперечень на позов не надав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу за відсутністю відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що з позивач по справі доводиться братом її чоловіку. Відповідач не проживає у спірній квартирі з моменту реєстрації за місцем проживання. Його особистих речей у квартирі немає.

Свідок ОСОБА_5 пояснив у судовому засіданні, що з позивачем вони рідні брати. Відповідач є його двоюрідним братом, який не проживає у квартирі позивача з моменту реєстрації за місцем проживання. Речей відповідача у спірній квартирі немає.

Суд, заслухавши позивача, свідків, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі- продажу- а.с.5, витяг про державну реєстрацію прав - а.с.6) .

В вищезазначеній квартирі зареєстрований за місцем проживання його двоюрідний брат- Перепелиця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка-а.с.8).

З акту щодо встановлення факту проживання громадянина за адресою від 16 лютого 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 20 січня 2015 року.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16, 391 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України,які предбачають право власника використовувати житло для власного проживання,проживання членів сімї ,інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла,які проживають разом з ним у будинку(квартирі) ,що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України ,член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином,судом встановлено ,що відповідач зареєстрований в спірній квартирі як член сімї власника- позивача , відсутній у спірній квартирі без поважної причини з січня 2015року, тобто більше року, а тому є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Отже позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією "Про захист прав людини і основоположних свобод" ,ст. 391 ЦК ,ст.150 ЖК ,ст.405 ЦК України , ст.ст. 3, 10, 14, 60,174, 213,224,225 ЦПК України, суд

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким ,що втратив право користування житловим приміщенням ,а саме : квартирою,розташованою за адресою: АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Москаленко