Справа № 136/481/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець подання старшого державного виконавця Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, без вилучення паспортного документа. Подання обґрунтував тим, що на примусовому виконанні в Липовецькому районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-166, виданого 07.07.2011 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_1 Дар`ї Сергіївни (ІНФОРМАЦІЯ_1), в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. На даний час рішення суду боржником не виконується, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.03.2017 року становить 28 409,23 грн. Вказане, на думку старшого державного виконавця, дає підстави для вжиття заходів для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання старший державний виконавець не зявився.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому ухвалює рішення на підставі зібраних у справі доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно статті 18 ч.3 п. 19 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби (ст. 377-1 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положення частини 2 статті 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Судом встановлено, що в провадженні Липовецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 38412445 з примусового виконання виконавчого листа № 2-166, виданого 07.07.2011 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_1 Дар`ї Сергіївни (ІНФОРМАЦІЯ_1), в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

В матеріалах доданих до подання відсутні докази, що боржник був обізнаний з даним виконавчим провадженням, в тому числі з відповідною постановою про відкриття виконавчого провадження. Суду також не надано підтвердження того, що боржник отримував виклики державного виконавця до відділу ДВС на які він не зявлявся без поважних причин.

Старшим державним виконавцем не надано доказів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому маючи змогу виконати зобов'язання, не робить цього з неповажних причин.

Посилання на наявність боргу за судовим рішенням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов'язання і не може бути підставою для обмеження у праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим, а тому, в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.І. Стадник