Справа № 515/2098/16-ц
Провадження № 2/515/125/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Чебан А.П.

за участі:

секретаря Дечевої І.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

21 жовтня 1973 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4. Приблизно 15 років тому назад ОСОБА_4 зник в невідомому напрямку та з того часу жодної звістки про його долю позивач не отримувала.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 червня 2016 року було оголошено померлим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

19 липня 2016 року позивач звернулась до Татарбунарського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області та отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_4.

Після його смерті залишився житловий будинок АДРЕСА_1.

Вищевказаний житловий будинок позивач має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом.

Після смерті спадкодавця позивач вчасно звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з причини відсутності документів, підтверджуючих право власності померлого на зазначене нерухоме майно та відповідної реєстрації цього права. Нотаріус роз'яснив позивачу право звернення до суду для захисту своїх майнових прав.

У зв'язку з вищевикладеним та тим, що нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.31).

Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області до суду не з'явився, направив заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.26).

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 21.10.1973 року (а.с.5), вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб 21 жовтня 1973 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «ОСОБА_3».

Копією рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 червня 2016 року (а.с.7), підтверджується, що ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Свердловськ Ворошиловоградської області, оголошено померлим.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19.07.2016 року (а.с.6), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 64 років.

Відповідно до повідомлення нотаріуса за №838/02-14 від 26.08.2016 року (а.с.8), ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - житловий будинок.

Як вбачається з довідки за №125 від 30.08.2016 року (а.с.9), виданої Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, будинок, розташований по АДРЕСА_1 згідно записів по господарської книги №6 особовий рахунок НОМЕР_4, власником житлового будинку був померлий ОСОБА_4.

Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.а.с.11-13), замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_3.

Відповідно до довідки №147 від 26.08.2016 року (а.с.14), виданої Татарбунарським БТІ в тому, що вартість житлового будинку АДРЕСА_1 складає 103 003 грн.

З копії матеріалів спадкової справи №221/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.а.с.27-29), вбачається, що окрім позивача, заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у встановленому порядку ніхто не подавав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на день смерті дійсно мав право на домоволодіння АДРЕСА_1. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом як дружина померлого. Рішення нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом унеможливлює оформлення позивачем спадщини у позасудовому порядку. Інших спадкоємців, які мають право на спадок після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно ч.2 ст.47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Відтак, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_3 право власності на вищевказане спадкове домоволодіння.

Керуючись ст.ст.58,59,60,208,209,213,215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1261,1269, 1270, 1296-1298 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 05 серпня 2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом в порядку першої черги, право власності на спадкове домоволодіння АДРЕСА_1 яке залишилося після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів с дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан