Справа № 758/533/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Богінкевич С. М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки у спільній частковій власності в натурі, усунення перешкод у здійсненні права власності, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до Подільського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, однак з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто, зазначена норма визначає право на звернення до суду у випадку наявності спору.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви (заяви), обов'язок дотримання яких покладається на позивача (заявника).

Згідно із ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити крім викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування також має відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У порушення зазначених вимог закону, у позовній заяві не викладені обставини з посиланням на належні та допустимі докази на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема позивачкою не наведено жодних належних доказів, які б підтверджували наявність перешкод, які чинить відповідач, які конкретно її права були порушені з боку відповідача та не зазначено доказів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, слід зазначити, що позивачкою не зазначено які конкретно приміщення належать їй на праві власності, які саме приміщення спірного гаражного боксу позивачка просить виділити в натурі із спільного майна на праві приватної власності.

Крім того, слід зазначити, що у порушення вимог ст. 119, 120 ЦПК України оплата судового збору, проведена у меншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством у відповідності до Закону України «Про судовий збір», оскільки позивачкою фактично заявлено три позовні вимоги та до матеріалів позову не додано оригіналу квитанції.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки у спільній частковій власності в натурі, усунення перешкод у здійсненні права власності, зобов'язання вчинити дії - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. М. Богінкевич