Справа № 128/1938/14-ц Провадження № 22-ц/772/939/2017Головуючий в суді першої інстанції Саєнко О. Б.
Категорія 48Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Ковальчука О.В.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 березня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 128/1938/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна об'єктом спільного сумісного майна подружжя, поділ житлового будинку, господарських будівель, споруд та земельної ділянки в натурі, які є об'єктами спільної сумісної власності подружжя, -

встановила:

Рішенням у цивільній справі № 128/1938/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна об'єктом спільного сумісного майна подружжя, поділ житлового будинку, господарських будівель, споруд та земельної ділянки в натурі, які є об'єктами спільної сумісної власності подружжя позов задоволено.

Визнано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, об'єктом спільного сумісного майна бувшого подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Виділено ОСОБА_3 в натурі приміщення житлового будинку та господарські будівлі по запропонованому варіанту № 1 за результатами проведення судової будівельно-технічної (земельно-технічної) експертизи № 67/68/69/70/15-21 від 20.05.2015 року, та визнано за ОСОБА_3 право власності на виділені приміщення, які складають 51/100 частку даного житлового будинку. У спільне користування позивачу з іншим співвласником надано вигрібну яму № 8.

Для ізольованого користування виділеними дольовими частинами співвласників зобов'язано провести ремонтно-будівельні роботи та розробити проектну документацію у встановленому законом порядку, на підставі вихідних даних та погодити з дозвільними установами відповідно до ДБН А.2.2-3-2012. Витрати, пов'язані з виділенням відповідних часток домоволодіння, покладено на кожного з співвласників відповідно до виділених часток.

Виділено ОСОБА_3, як першому співвласнику, 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0750 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, у тому числі: земельну ділянку під забудовою і двором, площею 0,0742 га та визнано за ним право власності на виділену частку.

Частину земельної ділянки площею 0,0008 га виділено в спільне сумісне користування ОСОБА_3 з іншим співвласником згідно плану-схеми (додаток 3) до судової будівельно-технічної (земельно-технічної) експертизи № 67/68/69/70/15-21 від 20.05.2015 року. Висновок будівельно-технічної експертизи № 67/68/69/70/15-21 від 20.05.2015 року вважати невід'ємною частиною рішення суду.

Судові витрати по справі залишено за позивачем ОСОБА_3

У листопаді 2016 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 128/1938/14-ц. Відповідач вказувала на те, що суд, визнавши будинок сумісною власністю подружжя і поділивши його, за підставу поділу взяв перший варіант висновку експерта № 67/68/69/70/15-21 від 20.05.2015 року Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. По першому варіанту суд виділив на праві приватної власності позивачу ОСОБА_3 приміщення на першому та другому поверсі цього будинку, господарчі приміщення, і всього на суму 447326,00 грн., що складає 51/100 частку будинку. Частку заявника ОСОБА_2 (відповідача по справі) суд помилково в рішенні не зазначив, 49/100 частки має бути виділено заявнику на праві приватної власності на суму 431840,00 грн., що складає 49/100 будинку. Компенсацію на користь заявника в розмірі 14488,00 грн. за надлишково виділені приміщення суд не стягнув, хоча в першому варіанті висновку це зазначено. Крім того, суд зобов'язав співвласників для поділу будинку зробити необхідні переобладнання. Це переобладнання стосується обох часток будинку. Також заявник в заяві зазначила, що суд розглядав вимогу про поділ будинку, призначив експертизу на предмет надання можливих варіантів поділу будинку, однак, взяв один із варіантів за підставу поділу не обґрунтував його та не зазначив в рішенні ОСОБА_2 як співвласнику її частку.

Посилаючись на вимоги ст. 220 ЦПК України, просила суд ухвалити додаткове рішення, яким: 1) виділити їй на праві приватної власності 49/100 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; 2) виділити їй приміщення будинку «А» коридор 1-2 площею 12,5 кв.м, туалет 1-4 площею 3,0 кв.м, ванну 1-5 площею 8,3 кв.м, кухню 1-6 площею 28,1 кв.м, разом по першому поверсі 51,9 кв.м вартістю 140395,00 грн.; по другому поверсі будинку «А» кімнату 1-12 площею 26,4 кв.м, кімнату 1-13 площею 27,2 кв.м, разом по другому поверсі 53,6 кв.м вартістю 144994,00 грн., в тому числі і ганок 7,8 кв.м - 50%; 3) виділити їй господарські будівлі: сарай літ. «В», погріб літ. «п/В», навіс літ. «в», огорожа № 1-22%, ворота № 3, огорожа № 5-63%, хвіртка № 6, криниця № 7; 4) у спільне користування надати вигрібну яму № 8; 5) всього на суму 431840,00 грн., стягнувши з позивача ОСОБА_3 на її користь 14488,00 грн. за відступ від часток в одиницях ринкової вартості; 6) виділити на праві приватної власності 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,15 га, розташованої по АДРЕСА_1

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 06 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду від 06.03.2017 року, посилаючись на помилку при постановленні ухвали, суд не розібрався в обставинах справи, та ухвалити додаткове рішення, задовольнивши заяву відповідача в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду даної цивільної справи відповідач не скористалася своїм правом на подачу у даній справі зустрічної позовної заяви з вимогами по яким вона просить суд винести додаткове рішення, а з винесеним рішенням погодилася, оскільки не оскаржила його в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважав, що вимоги про ухвалення додаткового рішення є безпідставними, оскільки суд при винесені рішення вирішив питання, визначені ч.1 ст. 214 ЦПК України, в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Однак з такими висновками суду судова колегія не може погодитися виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що 28.04.2014 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницького районного суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання нерухомого майна об'єктом спільного сумісного майна подружжя, поділ житлового будинку, господарських будівель, споруд та земельної ділянки в натурі, які є об'єктами спільної сумісної власності подружжя.

У зв'язку з проведенням у справі судової експертизи, 03.02.2016 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог щодо виділення йому в натурі приміщень житлового будинку та господарських будівель, які входять у склад домоволодіння, а також виділити, як першому співвласнику, ? частки спірної земельної ділянки. Тобто уточнив вимоги щодо конкретного майна у спільній сумісній власності, від решти позовних вимог не відмовився.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.02.2016 року було задоволено вимоги позивача ОСОБА_3 щодо визнання нерухомого майна об'єктом спільного сумісного майна подружжя та виділення ОСОБА_3 в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, стосовно позовної вимоги поділу спільного сумісного майна подружжя рішення у справі судом не ухвалено.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно із частиною першою статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції не дано належну оцінку зазначеним обставинам та не виконано приписів цивільно - процесуального законодавства з питань ухвалення додаткового рішення.

Крім того, виділивши ОСОБА_3 в натурі частку із майна, що є у спільній сумісній власності, по запропонованому варіанту № 1 за результатами проведеної судової будівельно-технічної (земельно-технічної) експертизи № 67/68/69/70/15-21 від 20.05.2015 року, суд першої інстанції не зазначив суми грошових коштів, які підлягають стягненню у зв'язку із відступом від розміру часток співвласників.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід скасувати, а вирішення питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 березня 2017 року скасувати, а вирішення питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Стадник І.М.

(підпис) Ковальчук О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.