Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Бондаренко Н.В., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Деркач І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моквинської сільської ради, управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі про встановлення факту проживання у визначеному місці,-

в с т а н о в и л а :

28 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Моквинської сільської ради, управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі про встановлення факту проживання у визначеному місці.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2016 року позов задоволено.

Встановлено факт постійноого проживання ОСОБА_1 в с. Моквин Березнівського району Рівненської області в період з 01 листопада 1988 року по 21 грудня 1989 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі подало апеляційну скаргу в який доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що права на пенсію із зниженням віку за період роботи в зоні посиленого радіологічного контролю позивач не має, оскільки по трудовій книжці №5046511 з 10 серпня 1983 року наказом №426 від 10 серпня 1983 року по 29 листопада 1988 року наказом №409 від 30 листопада 1988 року постійно працювала на Костопільському стекольному заводі, який знаходиться у м. Костопіль та з 20 грудня 1988 року наказом №241-к від 17 грудня 1988 року по 16 серпня 1989 рік наказом №829 від 18 серпня 1989 року постійно працювала на Костопільському домобудівному комбінаті, який знаходиться у м. Костопіль, дані території не відносяться до зони посиленого радіоекогологічного контролю.

Згідно довідки про проживання видною Моквинською сільською радою №1360 від 21 липня 2016 року, в зоні посиленого радіоекологічного контролю позивач проживала з 21 грудня 1989 по 31 грудня 1992 рік, відповідно станови на 01 січня 1993 року постійне проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю становить 3 роки 11 днів.

В довідці Білківської сільської ради Березнівського району зазначено, що ОСОБА_1 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 квітня 1986 року по 30 жовтня 1988 року без місця реєстрації та постійно працювала на Костопільському склозаводі.

Для уточнення права виходу на пенсію згідно ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» рекомендовано предявити документ про період проживання у забрудненій зоні з 26 квітня 1986 по 20 грудня 1989 року.

Просить рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що факт проживання останньої в зоні посиленого радіоекологічного контролю в с. Моквин Березнівського району Рівненської області в період з 01.11.1988 року по 21.12.1989 року підтверджується належними та допустимими доказами, а саме актом обстеження фактичного проживання Моквинської сільської ради Березнівського району Рівненської області №2030 від 23.11.2016 року, архівною довідкою по Костопільському склозаводу про перебування позивача протягом 1986-1988 року у відпустках по догляду за дитиною та довідкою Моквинської сільської ради Березнівського району Рівненської області №1416 від 04.08.2016 року.

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на зниження пенсійного віку мають особи, які станови на 01 січня 1993 року постійно проживали або постійно працювали в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років та постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, визначеного ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійного страхування», на 2 роки та додатково на 1 рік за кожні 3 роки проживання або роботи, але не більше ніж на 5 років.

Так, згідно трудової книжки БТ-І №5046511 з 10 серпня 1983 року по 29 листопада 1988 року ОСОБА_1 постійно працювала на Костопільському склозаводі, який знаходиться у м. Костопіль та з 20 грудня 1988 року по 16 серпня 1989 рік постійно працювала на Костопільському домобудівному комбінаті, який знаходиться у м. Костопіль, дані території не відносяться до зони посиленого радіоекогологічного контролю.

Згідно довідки Моквинської сільської ради Березнівського району Рівненської області №1360 від 21 липня 2016 року, в зоні посиленого радіологічного контролю ОСОБА_1 проживала з 21 грудня 1989 року по 31 грудня 1992 року.

Отже, станом на 01 січня 1993 року постійне проживання у зоні посиленого радіологічного контролю становить 3 роки та 11 днів.

Таким чином, колегія Апеляційного суду Рівненської області приходить до висновку, що права на пенсію із зниженням пенсійного віку за період роботи в зоні посиленого радіологічного контролю ОСОБА_1 не має, тому позов до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,317,319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі задовольнити.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Моквинської сільської ради, управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі про встановлення факту проживання у визначеному місці відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді :