Справа № 465/788/15 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/409/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Юзефович Ю.І.

З участю: відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ЛКП «Затишне» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржувангим рішенням суду позов задволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЛКП «Затишне» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 1659 грн.78 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЛКП «Затишне» судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення недодостатньо обгрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Ухвалюючи рішення, суд не звернув увагу на те, що між сторонами існує діючий Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 08.02.2011 року. Відповідно до пункту « Інші умови цього договору» Виконавець надає послуги виключно з переліку визначеному у Протоколі Розбіжностей який є невід»ємною частиною Договору. Звертає увагу, що вимога оплати послуг за прибирання прибудинкової території, яку цілий будинок не замовляв, а позивач таку послугу не надає є безпідставною на що суд першої інстанції не звернув уваги. Крім того, суд не з»ясував, що у квитанціях на оплату вказані податки, природа і походження яких не встановлені, внаслідок чого судом зроблені невідповідні висновки. Вважає, що до даних правовідносин суд мав застосувати п.6 ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачено, що споживач має право відмовитися від послуги запропонованої у договорі, а також ст.162 ЖК України, відповідно до якої плата за користування жилими приміщеннями встановлюється угодою сторін, що є обов»язковим при вирішенні подібних спорів. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю, стягнути з позивача в користь відповідача 606 грн.32 коп. сплаченого судового збору.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок №18 по вул.Котляревського у м.Львові перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Затишне».

ЛКП «Затишне» надає послуги з утримання будинку та нарахування за ці послуги проводяться відповідно до Рішення №561 Львівської міської ради «Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення м.Львова індивідуально по кожному будинку за результатами побудинкових громадських слухань по ЛКП».

Між ЛКП «Затишне» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. ( а.с.25-30).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»зання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із доводів позовних вимог, наданого розрахунку щодо проведених оплат за житлово-комунальні послуги вбачається, що відповідач ОСОБА_2 проводить оплату за надані послуги, однак не в повному розмірі чим допустив заборговансть з 01.01.2007 року.

З поянень відповідача та доводів його апеляційної скарги вбачається, що останній посилається на Протокол розбіжностей від 08.02.2011 року (а.с. 21-23), а відтак вважає, що за послуги, які не надаються чи надаються неякісно він та інші жильці будинку не зобов»язані проплачувати.

Колегія судів не погоджується із доводами в цій частині, оскільки з наявних у справі договорів між ЛКП «Затишне» та надавачами послуг, які обслуговують житлові будинки з різних напрямків господарської діяльності судом першої інстанції встановлено, що послуги надаються та відповідач ОСОБА_2 як споживач ними користується.

Відповідно до рішення ЛМР №561 визначено перелік послуг з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м.Львові та суму за ту чи іншу послугу, що множиться на загальну площу квартири та зазначено перелік послуг та їх вартість.

Зазначене рішення №561 ЛМР відповідачем не оскаржувалося, а тому колегія суддів відхиляє клопотання відповідача щодо, за його поясненням, нараховані неіснуючі податки та інші безпідставно нараховані платежі, які не були предметм дослідженя згідно позовних вимог.

У відповідності до ст.162 ЖК України громадянин, якому належить квартира на праві приватної власності в будинку приватного житлового фонду, зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату; п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями - власники зобов»язані своєчасно ( щомісяця згідно ст.68 ЖК України) вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги; ст.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріалього і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сил из моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

ОСОБА_3