Справа № 137/2189/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2017 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участі секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 02.03.2015 між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого останній позичив у позивача 25 000 грн. 00 коп. з терміном повернення до 02.03.2016 р. Укладення вказаного довогору посвідчувалось власноручно розпискою ОСОБА_3 від 02.03.2015 р. 02.03.2016 р настав термін повернення грошових коштів, однак відповідачем борг не було повернуто. На неодноразові звернення позивача відповідач жодним чином не реагував та постійно ухилявся від повернення коштів. Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду задля захисту своїх інтересів.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, надавши до канцелярії суду заяву відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, долучивши оригінал розписки про отримання ОСОБА_3 грошових коштів (а.с. 25, 26)

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явився, однак до канцелярії суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_4 (котрий уповноважений діяти від імені відповідача на підставі довіреності серії НВХ № 925094 від 28.09.2016 р. (а.с. 28), згідно якої останній просить справу розглянути у його відсутність, позов визнає повністю (а.с. 27).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 02.03.2015 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав від позивача 25 (двадцять пять тисяч) грн, які зобов'язався повернути до 02.03.2016 року. (а.с. 26)

Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, на час розгляду справи борг не повернув. Викладені обставини суд вважає доведеними, оскільки вони підтверджені розпискою відповідача про отримання 02.03.2015 р. грошових коштів від позивача, та фактом звернення позивача до суду.

Окрім того, представник відповідача позов визнав, на що він мав право, оскільки відповідно до довіреності, він наділений повноваженнями визнання позову (ч. 2 ст. 174 ЦПК України) (а.с. 28).

При цьому судом враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що розписка позичальника є підтвердженням укладення договору позики та його умов.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 порушив прийняте зобов'язання, а представник відповідача позов визнав, що не суперечить закону, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є законні підстави для задоволення пред'явленого позову.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених відповідачем, складає 551,20 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути вказану суму судових витрат.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 197, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АВ № 076883, виданий Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області, 09 березня 200 р., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АВ № 557956, виданий Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області 11.12.2003 року, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, заборгованість за договором позики від 02.03.2015 р. в сум 25 000 (двадцять пять тисяч) грн. 00 коп., та 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскарженя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.