Справа № 2-н-1027/11
УХВАЛА

30 березня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1»як ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання,

встановив:

16 травня 2011 року Залізничний районний суд м.Львова видав судовий наказ, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Аптека «Вітафол», ідентифікаційний код 20845739, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 32, на користь ОСОБА_1»як ОСОБА_2, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 10799 (десять тисяч сімсот дев»яносто дев»ять) грн. 47 коп. заборгованості по заробітній платі.

17.03.2017 року ОСОБА_1»як О.М. звернулася до суду із заявою про поновлення строку для подання судового наказу № 2-н-1027/2011 р. про стягнення з ОСОБА_3 Аптека «Вітафол» заборгованості по заробітній платі у розмірі 10799,47 грн. на її користь до виконання, покликаючись на те, що нею у встановлений законом строк було подано судовий наказ до примусового виконання, однак в цей час на розгляді у господарському суді Львівської області знаходилась справа № 5015/4389/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Аптека «Вітафол», м. Львів, , по якій ухвалою суду від 04.04.2013 р. припинено провадження. 18.03.2014 року заступником начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 було накладено арешт на кошти боржника у банку, у зв»язку із невиконанням боржником рішення суду у встановлений виконавчою службою строк. В березні 2017 року їй стало відомо, що даний судовий наказ вже не перебуває на виконанні в Залізничному відділі ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області так як повернутий їй, хоча про це їй ніхто не повідомляв. Просить заяву задовольнити та поновити строк подання судового наказу до виконання.

ОСОБА_5, боржник ОСОБА_3 Аптека «Вітафол» та представник Залізничного ВДВС Львівського МУЮ у судове засідання не зявилися, хоча належно повідомлялися про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, суд вважає за можливе, розглядати заяву без їх участі.

Судом встановлено, що 16 травня 2011 року Залізничний районний суд м.Львова видав судовий наказ, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Аптека «Вітафол» на користь ОСОБА_1»як ОСОБА_2 10799 (десять тисяч сімсот дев»яносто дев»ять) грн. 47 коп. заборгованості по заробітній платі. ( а.с. 11). Також судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Аптека «Вітафол» в 2011 році звернулося із заявою в господарський суд Львівської області про визнання його банкрутом у порядку, встановленому ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ухвалою суду від 03.08.2011 року провадження по справі порушено, заяву прийнято до розгляду, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 04.04.2013 року по даній справі № 5015/4389/11 було винесено ухвалу, якою припинено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Аптека «Вітафол» та скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введений згідно п. 3 ухвали господарського суду Львівської області від 03.08.2011 р.( а.с. 14-16).

З листа Залізничного відділу виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 15.04.2014 року № 6346 вбачається, що 06.12.2013 року державним виконавцем у відповідності до ст. 17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході виконання виконавчого документу державним виконавцем вчинялись всі заходи примусового його виконання, а саме постановою державного виконавця від 16.12.2013 року накладено арешт на майно боржника. Згідно витягу від 03.02.2014 року з ДРРП на нерухоме майно накладено арешт. Згідно відповіді УДАІ при ГУМВСУ у Львівській області від 07.02.2014 року рухомого майна за боржником не зареєстровано. Згідно відповіді ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 29.01.2014 року у боржника відкритий розрахунковий рахунок. Державним виконавцем скеровано в ПАТ «Кредо банк» постанову про накладення арешту на розрахунковий рахунок боржника від 18.03.2014 року. Згідно відповіді ПАТ «Кредо банк» від 25.03.2014 року клієнт ОСОБА_3 «Аптека Вітафол» відсутній. 02.04.2014 року державним виконавцем скеровано запит в Головне управління статистики у Львівсткій області. При виході за адресою знаходження боржника, встановлено, що боржник за адресою вказаною у виконавчому документі не знаходиться та підприємницької діяльності не проводить про що свідчить акт державного виконавця. ( а.с. 22). 20.10.2014 р. державним виконавцем, на підставі п.2 ч.1 ст. 47, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред»явлений до виконання в строк до 20.10.2015 року ( а.с. 23). Згідно супровідного листа від 20.10.2014 року вищевказану постанову разом з виконавчим документом було скерована стягувачу ОСОБА_1»як О.М. ( а.с. 24)., проте як вбачається з письмового пояснення заявниці від 30.03.2017 року про наявність постанови про повернення виконавчого документа від 20.10.2014 року їй стало відомо лише в березні 2017 року, так як на її домашню адресу жодних документів з Залізничної ВДВС ЛМУЮ не надходило.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла до 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 року) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», який набув чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частина 5 ст.12 зазначеного Закону передбачає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ч.5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заяву про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1»як ОСОБА_2 підлягає до задоволення, оскільки строк для предявлення судового наказу № 2-н-1027/2011р. до виконання пропущено з поважних причин.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

ухвалив:

Заяву задовольнити. ОСОБА_1»як ОСОБА_2 строк для предявлення судового наказу № 2-н-1027/2011р, виданого 16.05.2011р. Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Аптека «Вітафол», ідентифікаційний код 20845739, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 32, на користь ОСОБА_1»як ОСОБА_2, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 10799 (десять тисяч сімсот дев»яносто дев»ять) грн. 47 коп. заборгованості по заробітній платі до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя