Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/100/17
Номер провадження 2/540/104/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Порохні І.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 24 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у лютому 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 серпня 1995 року померла її мати ОСОБА_5, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. До складу спадщини ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 4, 4 га на території ОСОБА_4 сільської ради. Вона належним чином прийняла спадщину після померлої матері, але оскільки відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), Машівською ДНК 27.12.2016р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Померла мама все життя пропрацювала в КСП «Колос» і мала право на отримання земельної частки (паю), однак за життя не встигла оформити сертифікат. У звязку з наведеним, позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 4,4 га згідно сертифікату серії ПЛ №0303083, виданого ОСОБА_4 сільською радою 20.12.1997року, в порядку спадкування за заповітом після померлої матері та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Представник відповідача проти позову заперечує з тих підстав, що мати позивачки безпідставно була включена до списку громадян, що мають право на земельну частку пай, оскільки на час паювання вже померла. Крім цього, вважає, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини, а її доводи про стягнення з відповідача судових витрат є безпідставними.

Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, направила заяви про розгляд справи без її участі, з рішенням суду погоджується (а.с. 48).

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 13 серпня 1995 року в с. Кустолово-Суходілка Машівського району Полтавської області померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією актового запису про смерть № 24 від 16.08.1996р., яка згідно довідки сільради № 129 від 11.02.2016р. до дня смерті постійно була зареєстрована і проживала ІНФОРМАЦІЯ_3, та відповідно до погосподарської книги № 3 особовий рахунок № 310 по ОСОБА_4 сільській раді за 1990-1995 роки, в будинку також були зареєстровані: ОСОБА_1- дочка, ОСОБА_6- зять, ОСОБА_7 та ОСОБА_8- онуки, ОСОБА_9- дружина онука, що підтверджується рішенням Машівського районного суду від 14 квітня 2016 року у справі № 540/423/16-ц (а.с. 10-12).

Також з указаного судового рішення убачається, що 19.02.2015 року виконавчий комітет ОСОБА_4 сільської ради видав гр. ОСОБА_1 довідку № 135 про те, що за померлою ОСОБА_5 згідно запису в погосподарській книзі № 1 особовий рахунок №78 рахується право на земельну частку (пай), гр. ОСОБА_1 в установлений законом шестимісячний строк після смерті матері вступила в управління спадковим майном, а саме: вела догляд за господарством.

Позивач є спадкоємцем померлої як законом так і за заповітом на підставі ст. 529 ч.1 та ст. 534 ЦК, 1963 року (а.с. 10-12, 86).

Згідно п.п.1,2 ч.1, ч.2 ст. 549 ЦК, 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи з викладеного, прийнята спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття.

Відповідно до ч.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, 2003 року, правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Заява ОСОБА_1 зареєстрована в Машівській державній нотаріальній конторі 09.11.2016р. (а.с.).

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки позивач, як спадкоємець першої черги за законом та спадкоємець за заповітом, проживала з матірю на день її смерті та фактично вступила в управління спадковим майном під час дії ЦК, 1963 року, а тому належним чином прийняла спадщину. Інші спадкоємці, які б прийняли чи відмовилися від прийняття спадщини відсутні, про що свідчать копії документів зі спадкової справи та постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.20, 50-53).

Таким чином, доводи представника відповідача про те, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини після померлої матері є безпідставними.

З довідки від 04.01.2017 №29-1619-41.3-2/2-17, виданої Відділом Держгеокадастру у Машівському районі вбачається, що згідно технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадян ОСОБА_4 сільської ради та згідно уточнюючого списку громадян власників земельних часток (паїв) КСП «Колос» мати позивача ОСОБА_5 за життя була включена до списку під № 271 (а.с.13,14).

Згідно архівної довідки від 12.01.2017 № 01-35/2 (а.с.15,16) в списку громадян с. Кустолово-Суходілка, які мають право на земельну частку (пай), що додається до розпорядження голови Машівської районної державної адміністрації №115 від 02.09.2004 «Про затвердження протоколу зборів власників земельних часток (паїв) та Проекту організації території земельних ділянок в розмірі права на земельну частку (пай) на ділянці приватизації колишнього КСП «Колос» включено за № 89 ОСОБА_5.

Судом перевірявся факт наявності державного акту на право колективної власності на землю КСП «Колос» та список додаток громадян власників земельних часток (паїв), в той час з наданої представником позивача відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 17.03.2017р. видно, що у місцевому фонді ці документи відсутні. Також як зазначив представник відсутні ці документи в архіві та сільській раді.

В той час, нотаріусом постановою від 27.12.2016р. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Колос», розміром 4,4000 га так як не надано правовстановлюючий документ сертифікат (а.с. 20).

З довідки відділу Держгеокадастру у Машівському районі від 04.01.2017 №29-1619-41.3-2/2-17 вбачається, що ОСОБА_5 за життя сертифікат на земельну частку (пай) не видавався (а.с. 13,14).

Даючи оцінку вимогам позивача про наявність права на спадкування паю після померлої матері та оцінку доводам представника відповідача про відсутність у померлої матері позивачки такого права, суд зазначає наступне.

Так, правовою основою для паювання земель в Україні був указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. № 720/95.

Пунктом 2 цього Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

В той час, сам процес паювання розпочався після прийняття низки нормативно-правових актів, які регулюють та унормовуються вказаний процес.

Так, 12.02.1996р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 187 «Про стан реформування земельних відносин», у пункті 2 якого зобовязав Державний комітет по земельних ресурсах, Міністерство сільського господарства і продовольства, Уряд Автономної Республіки Крим, обласних і Севастопольську міські державні адміністрації разом з Українською академією аграрних наук: протягом 1996 - 1997 років забезпечити паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам; повсюдно провести в І кварталі 1996 р. роз'яснювальну роботу щодо особливостей другого етапу земельної реформи - паювання земель і сертифікації паїв, а також запровадження нових форм господарювання на землі.

На виконання вказаної постанови КМУ та Указу Президента від 08.08.1995р. № 720/95, Державним комітетом України по земельних ресурсах від 20 лютого 1996 р. за N 11 видано наказ за погодженням з Міністерством сільського господарства і продовольства України та Української академії аграрних наук від 9 січня 1996 р., яким затверджено Методичні рекомендації щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до п. 2 цих Методичних рекомендацій, паювання земель колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємств), здійснюється після передачі їх у колективну власність на підставі матеріалів по видачі державних актів на право колективної власності на землю та грошової оцінки сільськогосподарських угідь.

Згідно додатку № 2 цих рекомендацій Перелік документів щодо паювання земель включає: 1. Рішення загальних зборів (зборів уповноважених) членів колективного сільськогосподарського підприємства про затвердження складу комісії щодо проведення паювання земель колективної власності. 2. Список членів колективного сільськогосподарського

підприємства відповідно до абзацу третього пункту 5 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям. 3. Матеріали грошової оцінки сільськогосподарських угідь колективного сільськогосподарського підприємства. 4. Розрахунок вартості та розміру в умовних кадастрових

гектарах земельної частки (паю), затверджений рішенням районної державної адміністрації (виконавчого комітету міської ОСОБА_2). Документи оформляються у справу і зберігаються у районному (міському) відділі земельних ресурсів постійно.

Сторонами не були надані вказані документи, але з архівної довідки від 12.01.2017р. вбачається, що рішення Про затвердження протоколу зборів власників земельних часток (паїв) та Проект організації території земельних ділянок в розмірі права на земельну частку (пай) на ділянці приватизації колишнього КСП «Колос», були затверджені розпорядження голови Машівської РДА за № 115 від 02.09.2004р.

Відповідно до ч.2 ст. 9 ЦК, 1963 року (який діяв на час смерті матері позивачки), правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Таким чином, даючи оцінку доводам сторін суд вважає, що оскільки після видачі Указу Президента України від 08.08.1995р., процес паювання земель не проводився за відсутності нормативної бази для цього, і лише після прийняття постанови КМУ № 187 від 12.02.1996р. та Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 20 лютого 1996 р. N 11, цей процес розпочався, в той час оскільки мати позивачки померла 13 серпня 1995 року, тобто через 5 днів після видачі президентом Указу, та майже за шість місяців до початку процесу паювання, що вказує на те, що списки почали формувати вже після її смерті, коли її правоздатність припинилася, а тому вона безпідставно була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку пай, крім цього з цих підстав її право оспорюються відповідачем, а відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 534, 549 ЦК, 1963 року, указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. № 720/95, постановою КМУ № 187 від 12.02.1996р. «Про стан реформування земельних відносин», наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20 лютого 1996 р. за N 11, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 27 березня 2017 року

Суддя :