РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та просить розірвати спадковий договір від 27.12.2012 року, укладений між ним та відповідачем, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.12.2012 року між сторонами укладено спадковий договір, відповідно до умов якого після смерті позивача у власність відповідача переходить квартира АДРЕСА_1, а відповідач зобовязався виконувати розпорядження позивача відповідно до умов договору.

Однак, відповідач свої обовязки за договором не виконує, у квартирі не проживає, не надає жодної допомоги та забезпечення, припинив спілкування. Протягом останнього року працював у Польщі, а на даний час проживає у м. Житомирі за іншою адресою. Тому, у зв'язку з невиконання відповідачем договірних зобов'язань позивач просить розірвати договір.

В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Позивач також вказав, що відповідач, який доводиться йому онуком, не виконує належним чином умови договору, тривалий час відповідача не бачив, про те, що він їздив працювати до Польщі не знав, дане питання між сторонами не узгоджувалося.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що відповідач належно виконує умови договору, купує продукти харчування та ліки відповідно до потреби у цьому позивача. Останнім часом принесені продукти та ліки позивач не приймає. Дійсно, відповідач декілька місяців працював у Польщі, однак він залишив банківську картку з розміщеними на ній коштами своєму батькові ОСОБА_7 - синові позивача для купівлі усього потрібного останньому.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідчення свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 27.12.2012 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відчужувач за договором) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (набувач за договором) було укладено спадковий договір, згідно умов якого позивач передає, в разі своєї смерті, належну йому на праві власності квартиру №36, яка розташована по вул. В.Бердичівська, 7 у м. Житомирі у власність відповідача ОСОБА_4 за умови виконання розпоряджень відчужувана, вказаних в цього договору (а.с.5-6).

Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №16319.

Згідно п.8 спадкового договору, за згодою сторін на відповідача були покладені наступні розпорядження позивача:

- забезпечення довічного проживання позивача в квартирі, що є предметом цього договору;

- забезпечення відповідача, при необхідності, згідно з рецептами лікарів відповідними медичними, лікувальними засобами та продуктами харчування;

- здійснення за власний рахунок набувача процедури поховання відчужувача, в разі його смерті, за християнським обрядом, на Корбутовському кладовищі міста Житомира.

Пунктом 11 договору передбачено, що цей договір може бути розірваний за взаємним погодженням сторін, а у разі недосягнення згоди або невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, цей спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Згідно п.13 договору контроль за виконанням умов договору відчужувач поклав на ОСОБА_7 (свого сина, батька відповідача).

Згідно ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобовязаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Статтею 1308 ЦК України встановлено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Звертаючись з позовом позивач вказав, що відповідач не виконує умови договору, що є підставою для його розірвання.

Заперечуючи щодо позову, відповідач вказав на належне виконання договірних зобов'язань.

При цьому, як сторона позивача так і сторона відповідача обґрунтовуючи свої доводи посилаються на покази свідків.

Так, свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні засвідчила про те, що вона є соціальним працівником і уже 10 років обслуговує позивача і приходить кожен понеділок та четвер. Однак, ОСОБА_4 в квартирі ніколи не бачила. Позивач говорив, що онук до нього погано відноситься. Ліки та продукти купує соціальний працівник за кошти позивача.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні засвідчив про те, що він є сином ОСОБА_1 та вказав, що в квартирі проживав ОСОБА_4 з дружиною. ОСОБА_4 допомагає позивачу продуктами та ліками. Коли ОСОБА_4 знаходився у Польщі позивачу допомагав він сам. Також зазначив, що позивач виганяє ОСОБА_4 з квартири. Про передачу квартири відповідачу було погоджено з іншим сином позивача, за що було сплачено 15 тисяч доларів.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні засвідчила про те, що вона є знайомою відповідача та вказала, що ОСОБА_4 надавав допомогу ОСОБА_1, бачила як приносив продукти та ліки, однак відповідач у квартирі тривалий час не проживає.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні засвідчив про те, що ОСОБА_4 приносив продукти та допомагав діду ОСОБА_1 Також вказав, що ОСОБА_4 був на заробітках з травня по вересень 2016 року.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні засвідчила про те, що ОСОБА_4 надавав допомогу позивачу 1-2 рази на тиждень. ОСОБА_4 приносив продукти, а ОСОБА_1 говорив, що його хочуть отруїти.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні засвідчив про те, що від давно знає сімю ОСОБА_1, приходив до них та ремонтував електричну проводку і знає, що ОСОБА_4 носив продукти позивачу та піклувався про нього.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні засвідчила про те, що її чоловік є сином позивача, а ОСОБА_4 її син. ОСОБА_4 два рази на тиждень приносив позивачу продукти, телефонував йому. ОСОБА_4 був улюбленим онуком позивача. Також вказала, що усі вимоги позивача були виконані, останній має велику пенсію. Крім того, коли ОСОБА_4 поїхав до Польщі, то він залишив банківську карточку і чоловік знімав гроші з картки та купував продукти і ліки позивачу. Допомога позивачу надавалась постійно. З 2014 року ОСОБА_4 проживав за іншою адресою, оскільки дід не давав йому проживати.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні засвідчив про те, що він є сусідом позивача. Вказав, що ОСОБА_1 скаржився на онука та родичів. ОСОБА_4 бачив рідко, зі слів позивача з ним проживає його внучата невістка та правнук. Про спадковий договір дізнався зі слів ОСОБА_1 Позивач скаржився, що онук не допомагає і не проживає з ним. Скаржився, що повинен оплачувати навчання свого правнука.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні засвідчила про те, що вона є матірю ОСОБА_16 - дружини відповідача. Після укладення договору ОСОБА_4 доглядав за ОСОБА_1 тиждень. Потім перестав приходити та доглядати, а в 2016 році поїхав до Польщі. Зі слів доньки та онука ОСОБА_4 іноді ночував у квартирі. ОСОБА_4 почав ходити до позивача після подання позову до суду.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні засвідчив про те, що він є сусідом ОСОБА_1 Також вказав, що ОСОБА_4 не бачив майже рік. ОСОБА_1 сам ходить за продуктами та на базар, іноді допомагає невістка.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні засвідчила про те, що ОСОБА_4 не бачила майже рік, допомагає позивачу дружина відповідача, в аптеку та магазин ходить теж вона. З літа 2016 року ОСОБА_1 почав скаржитися, що онук йому не допомагає.

Отже, свідки надали протилежні покази щодо виконання (не виконання) умов договору відповідачем.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За своїм змістом спадковий договір передбачає його виконання особисто набувачем. Сторони не обумовили випадки, коли набувач з певних причин тимчасово не в змозі буде виконувати особисто розпорядження відчужувача. Також, сторони не визначили, яким чином має підтверджуватися виконання набувачем розпоряджень відчужувача.

Судом встановлено, що відповідач весною 2016 року виїхав до Польщі де перебував до осені 2016 року. Дана обставина визнається сторонами, а тому не підлягає доказуванню згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України.

Таким чином вбачається, що відповідач не міг особисто виконувати розпорядження позивача, при цьому, позивач вказав, що з ним не погоджувалася можливість виїзду відповідача на тривалий період закордон. Сторони не вносили відповідні зміни до договору щодо можливості виконання розпоряджень позивача іншими особами, зокрема особою, яка за договором має здійснювати контроль за його виконанням.

При цьому, вказуючи на залишення відповідачем банківської картки для купівлі позивачу необхідних продуктів харчування, ліків тощо, відповідачем не було надано доказів наявності такої картки, її ідентифікуючих ознак, доказів зняття коштів з нею чи проведення розрахунків нею при купівлі товарів.

Вбачається, що згідно посвідчення серії Є №023028 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом першої групи (а.с.9).

Згідно виписки із амбулаторної картки №96 поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 17.03.2017р., ОСОБА_1 обслуговується з 1980 року. З виписки вбачається, що позивач неодноразово на протязі 2015-2016 років оглядався лікарями у зв'язку з хворобами та отримував рекомендації з лікування за допомогою певного переліку лікарських засобів (а.с. 77). Отже, дане підтверджує потребу позивача в лікарських засобах.

Однак, вказуючи про купівлю ліків для позивача відповідач не надав жодного письмового доказу придбання ним ліків згідно рецептів лікарів, самих виписаних рецептів.

Суд не бере до уваги твердження про відсутність потреби у позивача у купівлі ліків, або продуктів харчування набувачем, оскільки позивач має достатній дохід, а згідно умов договору забезпечення необхідними лікувальними засобами та продуктами харчування здійснюється у разі необхідності. Таке трактування умов договору суперечить його суті, так як виконання розпоряджень відчужувача не можна ставити в залежність від наявностей у нього можливостей забезпечити свої потреби самостійно.

Враховуючи, що внаслідок погіршення взаємовідносин між сторонами, а також тривалою відсутністю відповідача в Україні розпорядження відчужувача за спадковим договором не виконувалися (не могли бути виконані) набувачем особисто, тому спадковий договір підлягає розірванню. Наведені стороною відповідача обставини укладання договору не можуть бути підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати спадковий договір укладений 27 грудня 2012 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований в реєстрі за №16319.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави - 551,20грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О. Й. Адамович