У Х В А Л А

18 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_6 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод в облаштуванні відмостки,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 2 липня 2004 року позов задоволено, встановлено постійний земельний сервітут земельної ділянки в розмірі 15 кв. м вздовж несучої стіни будинку АДРЕСА_1, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_6, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, для проходу, а також складання будівельних матеріалів з метою ремонту та обслуговування стіни будинку, що на праві власності належить ОСОБА_5; зобов'язано Крижанівську сільську раду Комінтернівського району Одеської області укласти з ОСОБА_5 платний договір сервітуту вказаної земельної ділянки, а також зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_5 в облаштуванні до стіни будинку АДРЕСА_1 відмостки на відстані 1 м від стіни на рівні рівного майданчика без будь-якого ухилу в сторону житлового будинку ОСОБА_6

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 2 липня 2004 року та повернуто її заявнику.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

У грудні 2016 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_7 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, а саме частини першої статті 292 та статті 297 ЦПК України, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах вказаних норм права.

На обґрунтування заяви ОСОБА_7 надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 червня 2011 року, 4 квітня, 23 травня, 5 вересня, 28 листопада 2012 року, 14 травня і 7 грудня 2014 року, 28 січня, 9 і 23 вересня 2015 року та постанову Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року (справа № 6-885цс15).

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що подана заява в частині перегляду постановлених у справі ухвал з підстави, визначеної пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку (частина перша статті 354 ЦПК України).

Не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження (частина третя статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки вона не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а також не прийнята з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_4 в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року з підстави, визначеної пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Перевіривши доводи заявника в частині перегляду ухвалених у справі рішень з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відмовляючи ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції, який встановивши, що ОСОБА_7 не є стороною у справі, участі в ній не брав, з самостійними вимогами не звертався, ухваленим судовим рішенням питання про його права та обов'язки не вирішувалось, повернув апеляційну скаргу заявнику.

У постанові Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року (справа № 6-885цс15) викладено правовий висновок в якому зазначено, що за змістом частини першої статті 292 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. При цьому, у справі, яка переглядалась, судом встановлено, що ухваленим судовим рішенням вирішено питання про права та обов'язки заявника.

Висновок суду касаційної інстанції у справі, яка переглядається, не суперечить викладеному у зазначеній постанові Верховного Суду України висновку, оскільки у справі, яка переглядається, та у справі, за результатами перегляду якої Верховним Судом України прийнято цю постанову, наявні різні фактичні обставини.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_4 в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути заявнику.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_6 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод в облаштуванні відмостки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року, з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк