Справа № 229/1159/17
Провадження №2-о/229/81/2017 Р І Ш Е Н Н Я
27 березня 2017 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Панової Т.Л.
за участю секретаря Костіної І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,
ВСТАНОВИВ:
заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що вона 26.01.2017 року народила хлопчика на непідконтрольній українській владі території у м.Донецьк.
Вона понад 10 років перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 Дитина в них третя.
У період вагітності вона переважно знаходилась в м.Донецьк, а також у вересні 2016 року перебувала у лікарні для збереження вагітності.
Вона зверталась до Дружківського міського відділу ДРАЦС із завою про реєстрацію народження, але отримала відмову у зв'язку з невизнанням документу, виданого на непідконтрольній Україні території, який засвідчує факт народження її дитини.
Отримати документи, що підтверджують факт народження за зразками чинного законодавства Укарїни, здійснити реєстрацію факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження є неможливим.
Встановлення факту народження в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу згідно чинного законодавства України.
Просить встановити факт народження нею дитини чоловічої статі 26.01.2017 року в м.Донецьку від батьків, що перебувають у шлюбі.
Заявник в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На вимогах наполягає, просить їх задовольнити в повному обсязі.
Зацікавлені особи в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності заявника та зацікавлених осіб.
Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.
Пунктом 7 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Судом встановлено, що громадянка України, ОСОБА_1, перебуваючи в шлюбі, в м. Донецьк, 26 січня 2017 року народила дитину хлопчика, вагою 3700,00 гр., про що свідчать медичне свідоцтво про народження № 99 від 15.03.2017 року, видане ЦМКЛ № 3 м.Донецьк, свідоцтво про народження дитини № 028558, видане Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м.Донецка, протокол ультразвукового дослідження в 1-му триместрі від 27.07.2016 року, протокол ультразвукового дослідження в 2-му триместрі від 01.09.2016 року, протокол ультразвукового дослідження від 06.09.2016 року, виписка з медичної карти хворого № 2580, обмінна карта № 71/60 пологового будинку, пологового відділення лікарні (а.с.5-11,17).
Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Згідно відповіді Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27.03.2017 року № 454/15.34-100 (а.с.20) в державній реєстрації народження дитини ОСОБА_1 відмовлено, оскільки останньою для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Даючи оцінку допустимості медичному свідоцтву про народження та свідоцтву про народження дитини як документам, що видані установою на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Тобто медичне свідоцтво про народження № 99 від 15.03.2017 року, видане ЦМКЛ № 3 м.Донецьк, свідоцтво про народження дитини № 028558, видане Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м.Донецка, - на території тимчасово непідконтрольній Україні, не створюють правових наслідків.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника ОСОБА_1 суд, як виняток, приймає до уваги надане медичне свідоцтво про народження, свідоцтво про народження дитини, і оцінює їх в сукупності з протоколами ультразвукового дослідження, випискою з медичної карти хворого, обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження ОСОБА_1 26.01.2017 року м. Донецьк, Україна, сина, що надасть можливість заявникові отримати свідоцтво про народження дитини відповідно до законодавства України.
Керуючись ст. ст. 209,212-215,223, 257-1, 367 ЦПК України , суд
В И Р І Ш И В:
заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задовольнити.
Встановити, що громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 26 січня 2017 року народила в місті Донецьк, Україна, дитину - хлопчика.
Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Т. Л. Панова