Справа № 363/4638/16-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/2111/17 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 6 28.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючогосудді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року у справі за заявою Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про скасування судового наказу у справі за заявою ОСОБА_2 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про видачу судового наказу, -

в с т а н о в и л а:

за заявою ОСОБА_2, 01 грудня 2016 року видано судовий наказ про стягнення з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 43446,51 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року заяву Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про скасування судового наказу задоволено, судовий наказ скасовано.

В апеляційній скарзі заявник просить у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права ухвалу суду скасувати і в задоволенні заяви про скасування судового наказу відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про скасування судового наказу, суд виходив з того, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в позовному провадження на загальних підставах.

Проте такі висновки суду не повністю відповідають обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з метою обгрунтування своїх вимог про видачу судового наказу Заявником долучено до поданої ним заяви про видачу судового наказу (окрім іншого) довідку про його середню заробітну плату (дохід) від 10.09.2015 року та довідку про нараховану та несплачену йому заробітну плату (дохід) від 20.10.2016 року № 56 (додатки № 6,7 відповідно).

Як зазначає заявник, цими довідками підтверджується те, що заявнику за строк його роботи нараховувалася заробітна плата (дохід) за період з листопада 2013 року по серпень 2015 року (22 місяці), розмір нарахованої заробітної плати та заборгованість по її виплаті становить 43446,51 грн.

Крім того, до заяви про видачу судового наказу додано лист Головного управління Держпраці у Луганській області про те, що посадовими/службовими особами Управління здійснено перевірку дотримання законодавства про працю відносно заявника, та за результатами розгляду відповідного звернення надано відповідь, що дійсно "за інформацією, наданою керівництвом філії "ЛГДОНКК" УДП "УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС" ОСОБА_2 нарахована та несплачена заробітна плата за відпрацьований період з 13.11.2013 року по 07.08.2015 року у сумі: 43446,51 грн. індексація та компенсація не здійснювалися"(додаток № 8).

Тобто, заявником надано, та до матеріалів справи долучено докази, які підтверджують те, що: 1) протягом строку з 13.11.2013 року по 07.08.2015 року заявник перебував у трудових відносинах з боржником; 2) протягом усього строку трудових відносин боржником нараховувалася заявнику заробітна плата (посадовий оклад або його певний відсоток); 3) при звільненні заявника із ним не було проведено повного розрахунку; 4) заборгованість боржника перед заявником становить 43446,51 гривень.

Також заявником надано копію довідки від 25.11.2014 року № 31, яка видана боржником (за підписом начальника управління кадрової роботи та діловодства Місюренко B.C.) про те, що "ОСОБА_2 з 13.11.2013 року працює на посаді заступника директора філії "Луганський державний обласний навчально-курсовий комбінат" з посадовим окладом згідно штатного розпису 3420,00 гривень згідно наказу від 29.05.2014року№ 177-ВК з 01.06.2014 року переведений на 0.25 ставки посадового окладу".

На підставі вказаних відомостей судом був виданий судовий наказ.

Відповідно до частини 3 статті 105 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про скасування судового наказу має бути зроблено посилання на обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача та на докази, якими боржник обгрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача.

Як обставину, яка спростовує вимоги Заявника/стягувача Боржником заявлено те, що "Філія і період з травня 2014 року по вересень 2015 року знаходилася на непідконтрольній Україні території та не здійснювала будь-якої господарської діяльності",та як доказ того, що філія не здійснювала господарської діяльності вказано/додано єдиний доказ, а саме Реєстр виданих таотриманих податкових накладних.

Інших обставин та доказів, які б спростовували вимоги Заявника Боржником у заяві про скасування судового наказу не зазначено/не додано (ні про відсутність трудових відносин, ні відомостей про проведений повний або частковий розрахунок із Заявником, ні наказів про простій Філії, ні табелів обліку робочого часу тощо).

Вирішуючи дане питання та постановляючи оскаржувану ухвалу, суд вказав, що вбачає спір про право, проте в порушення вимог ст. 210 ЦПК Украни судом не зазначено: 1) на яких досліджених у судовому засіданні обставинах/доказах базується переконання про наявність між Заявником та Боржником спору про право; 2) які докази підтвердили твердження Боржника про те, що Філія не здійснювала господарської діяльності; 3) чому Суд взяв до уваги єдиний доказ Боржниката відхилив надані Заявником докази (довідку про нараховану та несплачену йому заробітну плату (дохід) від 20.10.2016 року № 56); 4) яким чином копія Реєстру виданих та отриманих податкових накладних (або інформація із нього) доводить факт того, що Філія не здійснювала господарської діяльності, та яким чином це стосується Заявника (працівника).

За таких обставин, суд не виконав вимоги процесуального права, порушив порядок встановлений для вирішення даного питання в зв'язку з чим ухвала суду підлягає скасування з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскильки відсутність встановлення вказаних обставин унеможливлює перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді