Справа № 758/3128/17
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу

судового наказу

03 березня 2017 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н. М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» (надалі ТОВ «Ліко-житлосервіс») про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Ліко-житлосервіс» звернулось до суду з заявою, в якій просить стягнути з боржника заборгованість за спожиті послуги за період з 01.12.2013 р. по 31.11.2016 р. в сумі 13 034,85 грн.

Вирішуючи питання про відкриття наказанного провадження, вважаю, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити за таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищогоспеціалізованого суду України з розглядуцивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судам дано роз'яснення, щонаявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішуєтьсясуддею у кожному конкретному випадку, виходячиіз характеру та обґрунтованостізаявленоїматеріально-правовоївимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлений загальний строк позовної давностіу три роки.

Як вбачається з наданих документів, період з 01.12.2013 р. до 01.03.2014 р., що входить в загальний період заборгованості, за який просить стягнути заявник, виходить за межі строку позовної давності.

Враховуючи наведене вважаю, що у наданих документах вбачається спір про право, оскільки вказані обставини потребують додаткової перевірки та оцінки, підлягають дослідженню у сукупності з іншими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова