Справа № 647/262/17
№ провадження 2/647/191/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.03.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді: Корсаненкової О.О.
за участі секретаря: Полозок Т.О.
представника позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, суд
У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_4 є матір'ю малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Так, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 народила дитину - ОСОБА_2, яку покинула в КЗ «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради. Розпорядженням голови РДА малолітній ОСОБА_2 було встановлено статус «дитина позбавлена батьківського піклування», та влаштовано до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради. Дівчинка має значні вади здоров'я, після народження потребувала операції, яку було здійснено за державні кошти. 11.10.2016 року ОСОБА_4 звернулася до органу опіки та піклування Бериславської РДА із проханням повернути їй дитину. 28.10.2016 року розпорядженням голови РДА прийнято рішення «Про повернення малолітньої дитини біологічній матері». Протягом трьох місяців відповідач не з'явилася за розпорядженням. На даний час дитина знаходиться у закладі охорони здоров'я, проте через втрату статусу, постійно потребує спонсорської допомоги. Мати жодним чином не опікується дитиною, матеріально не підтримує, не виявляє турботи, піклування та материнської любові, жодного разу не відвідала доньку, не виявила наміру її повернути та проживати разом з нею. Відповідач окрім доньки ОСОБА_2, має ще двох синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого на даний час виховує його біологічний батько, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відносно всіх дітей ОСОБА_4 є одинокою матір'ю, на синів отримує соціальну допомогу у розмірі 2 900 грн. щомісяця, не працює, живе за рахунок дитячих коштів. Сім'ю ОСОБА_4 відвідували працівники служби у справах дітей, про що було складено акти обстеження умов проживання. ОСОБА_3 під час обстеження мав хворобливий вигляд, під натиском комісії був відправлений до лікарні з діагнозом «гострий бронхіт». ОСОБА_3 не відвідує школу, хоча йому вже виповнилося дев'ять років. Відповідач недбало ставиться до розвитку, навчання та виховання своїх дітей, не дбає про їх фізичне та психічне здоров'я, живе за рахунок соціальної допомоги на дітей, що свідчить про злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків. В зв'язку з чим позивач просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2, дітей передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Також зазначила, що у березні 2017 року ОСОБА_4 приїхала до свого колишнього співмешканця ОСОБА_6, декілька днів проживала у нього із ОСОБА_3, після чого поїхала, залишивши дитину на останнього. На даний час ОСОБА_3 направлено до лікарні, після чого він буде влаштований до інтернату. Дитина перебуває у важкому психологічному стані, залякана, у бесіді лише зміг сказати, що більше не хоче ходити по смітникам та збирати металобрухт.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належаним чином, про що свідчать поштові повідомлення та розписки, які містяться в матеріалах справи, причину своєї неявки не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до паспорту громадянина України, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).
Зі свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 02.10.2007 року та серії НОМЕР_2 від 05.04.2016 року вбачається, що матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є ОСОБА_4 (а.с.7, 11). Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ст.135 СК України, що підтверджується довідкою №1023 від 09.10.2007 року Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.8) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05.07.2016 року (а.с.9-10).
З акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 21.06.2016 року КЗ «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, поступила до закладу 11.04.2016 року, стан здоров'я дитини середньої тяжкості (а.с.14).
Розпорядженням №354 від 29.06.2016 року Бериславської РДА Херсонської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, направлено до комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, як дитину, позбавлену батьківського піклування (а.с.12).
Відповідно до висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 03.10.2016 року КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, має інші уточненні ураження головного мозку, гемангіома будь-якої локалізації, залізодефіцитну анемію, не уточнену, інші уточнені вродженні вади розвитку, відкриту артеріальну протоку, дефект між сердечної перегородки, гіпоклазія та дисплазія легені (зворот а.с.15).
Розпорядженням №624 від 28.10.2016 року Бериславської РДА Херсонської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, повернуто на виховання біологічній матері ОСОБА_4. Дитина продовжуватиме перебувати у КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, у зв'язку з необхідністю продовження лікування (а.с.13).
З акту про невідвідуваня №36 від 23.01.2017 року КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради вбачається, що за час перебування у закладі ОСОБА_2, з 20.07.2016 року по теперішній час, мати ОСОБА_4 жодного разу дитину не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася станом здоров'я та долею доньки, ніякої допомоги не надавала (а.с.15).
Згідно із актами обстеження умов проживання від 28.12.2016 року та 10.01.2017 року, за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2, комісією встановлено, що житло наймане, в квартирі накурено. Мати хоче забрати молодшу дитину з Будинку дитини, готує документи. Син ОСОБА_3 до школи не ходить, хотіла оформити його до Таврійського інтернату, але не встигла. Отримує допомогу на старших дітей. Документів на дітей не має, пояснила, що вони знаходяться у подруги (а.с.17, зворот а.с.17).
З довідок Управління соціального захисту населення Бериславської РДА Херсонської області від 06.02.2017 року вбачається, що у 2016 році ОСОБА_4 отримувала допомогу на двох дітей, як мати одинока, та з березня по липень 2016 року отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с.18).
Відповідно до акту обстеження від 27.03.2017 року, в результаті обстеження будинку по АДРЕСА_3 встановлено, що за вказаною адресою зареєстрований та проживає ОСОБА_6, в канікулярний період та у вихідні дні також проживає його син ОСОБА_5, з у період з 21.03.2017 року за даною адресою проживає також ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.34).
З листа відділу освіти, молоді та спорту Бериславської районної РДА Херсонської області від 29.03.2017 року № 01-28/01-26-165/17 вбачається, що ОСОБА_4 до загальноосвітніх навчальних закладів району щодо зарахування її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не зверталася (а.с.35).
Згідно із направленням від 29.03.2017 року, ОСОБА_3 направлений на консультацію (стаціонарне лікування) із діагнозом ОРВІ (а.с.37).
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що знайомий із ОСОБА_4 близько 15 років, деякий час вони спів мешкали. У них є син ОСОБА_5, 2003 року народження, батьківство оформлено не було за бажанням матері. На даний час ним подано відповідну заяву до органів РАЦС щодо встановлення батьківства. Син навчається у Таврійському інтернаті. На канікули та вихідні ОСОБА_6 забирає його до себе. Молодшу доньку ОСОБА_4 залишила у пологовому будинку та не відвідує її. Середній син ОСОБА_3 постійно має хворобливий вигляд, голодний, брудний, має порване взуття. Він розповідає, що ходе по смітникам та шукає металобрухт. Мати ним не займається, він не ходив до дитячого садочку та не відвідує школу. ОСОБА_4 з цього приводу зазначала, що їй не вистачило часу влаштувати його до школи. В період сумісного не проживання ОСОБА_6 із ОСОБА_4, остання декілька разів приїжджала до нього із ОСОБА_3 та проживала якийсь час. У неї змінювалися співмешканці, від яких вона тікала. Востаннє вона приїхала 21.03.2017 року, три дні прожила у ОСОБА_6 та поїхала, залишив на нього ОСОБА_3. ОСОБА_6 був змушений придбати ОСОБА_3 одяг та взуття, доглядав за ним до передачі інспектору служби у справах дітей. ОСОБА_4 не працює, періодично займається проституцією. Вважає, що ОСОБА_4 свої батьківські обов'язки не виконує, в зв'язку з чим її треба позбавити батьківських прав відносно дітей.
У відповідності до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Вище зазначене не суперечить і доповнює вимоги п.3 ст.9 та ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набрала чинності 27.09.1991 року, згідно до якої держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком коли це суперечить найкращим інтересам дитини, та докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, так як батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а також шостому принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю Об'єднаних Націй 20.11.1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
З п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки судовим розглядом встановлено, що відповідач не піклувається про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, а саме не забезпечувала необхідного медичного догляду сина ОСОБА_3, не створювала умов для отримання ним освіти, не забезпечувала його відповідними умовами для проживання, нещодавно залишили сина на сторонню для нього людину. Непрацевлаштованість відповідача, проживання родини за рахунок соціальних виплат на дітей, зміна місць проживання впливало на перебування малолітнього у стані постійного хвилювання за майбутнє.
З приводу останньої дитини - доньки ОСОБА_2, то судом встановлено, що ОСОБА_4 покинула її в пологовому будинку, проте через деякий час вирішила забрати, однак після винесення розпорядження про повернення їй дитини, не забрала її, жодного разу не провідала доньку, тобто не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріально не підтримує, не виявляє турботи, піклування та материнської любові, а також наміру її повернути та проживати разом з нею. Разом із тим, враховуючи фізичний стан та вроджені вади ОСОБА_2, вона потребує постійного медичного догляду та відповідно фінансової допомоги. Оскільки дитина втратила статус позбавленої батьківського піклування, на її утримання не виділяються державні кошти.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4, як мати своїх обов'язків по вихованню дітей не виконує, що є підставою для позбавлення її батьківських прав в порядку п.2 ч.1 ст.164 СК України.
І хоча позбавлення батьківських прав вважається крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини, беручи до уваги принципи викладені в Декларації прав дитини, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача перш за все буде відповідати інтересам малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.164 СК України, ст.ст. 8, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», суд
Позов органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 передати органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області для подальшого влаштування.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя О.О.Корсаненкова