АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Костюк Л.С.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Киселицька сільська рада Путильського району, про визначення частки в майні колгоспного двору, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення частки в майні колгоспного двору.

Вказував на те, що його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 15 жовтня 1947 року по 22 квітня 1976 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого побудували житловий будинок по АДРЕСА_1.

Цей будинок належав колгоспному двору, членами якого станом на 15 квітня 1991 року були ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_7 - дочка, ОСОБА_4 - онук.

4 березня 2014 року батько помер і після його смерті відкрилася спадщина на його частку у вказаному будинку.

Під час звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадщини він дізнався, що батько склав заповіт на онука - ОСОБА_4, який подав до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на весь будинок.

Однак, на його думку, батькові належало лише 1/5 частину зазначеного будинку, на яку має право ОСОБА_4

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-60/17 головуючий у І-й інстанції Дідух Д.В.

категорія:2/5 суддя-доповідач: Міцней В.Ф

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_6, яка заповіла йому все своє майно, про що свідчить заповіт, складений виконкомом Киселицької сільської ради Путильського району 7 червня 2011 року.

Посилаючись на ці обставини і уточнюючи позовні вимоги, просив суд визнати за ним право на 2/5 частини майна колгоспного двору, а саме на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2016 року позов задоволено: визнано за ОСОБА_3 право на 2/5 частини нерухомого майна колгоспного двору, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. „А-1", сараю літ. „Б", сараю літ. „В", сараю літ. „Г", сараю літ. „Д", сараю літ. „Е", підвалу літ. ПД.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що він був членом зазначеного колгоспного двору станом на 1 січня 1991 року, а також є спадкоємцем обов'язкової частки у спірному майні після смерті ОСОБА_9, проте суд не залучив його до участі в справі.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року №69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім'ї).

Як вбачається з витягів з погосподарських книг Киселицької сільської ради Путильського району за 1986-1990, 1991-1995 роки, довідки Киселицької сільської ради Путильського району від 9 грудня 2014 року № 2619 господарство АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір, членами якого станом на 15 квітня 1991 року були ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_7 - дочка, ОСОБА_4 - онук.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч.2 ст.123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Пленум Верховного Суду України у п.6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз'яснив судам, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Однак у матеріалах справи відсутні відомості про те, що апелянт ОСОБА_10 станом на 15 квітня 1991 року був членом вищевказаного колгоспного двору і таких доказів не надано ним суду при поданні апеляційної скарги.

Помилковим є також посилання апелянта на те, що він як спадкоємець обов'язкової частки у спірному майні після смерті ОСОБА_9 повинен бути залучений до участі у даній справі.

Предметом спору у даній справі є визнання права ОСОБА_11 на частку майна колгоспного двору як члена цього двору та на частку в цьому майні у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_12

Отже, визнання права на частку ОСОБА_9 у майні колгоспного двору не було предметом розгляду у цій справі.

Крім того, 4 березня 2014 року ОСОБА_1 подав до Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області заяву про те, що він спадщину після смерті батька - ОСОБА_5 не приймає і на обов'язкову частку у спадщині не претендує (а.с.55).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Законодавець у ч.2 ст.16 ЦК України визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Отже, з урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Оскільки апелянтом не доведено порушення його прав чи інтересів, то його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі повно з'ясованих обставин справи, із додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: