Справа №484/2841/16-ц 25.01.2017 25.01.2017 25.01.2017
Справа №488/1358/15-ц
Провадження 22-ц/784/183/17 Головуючий у першій інстанції - Паньков Д.А.
Категорія 39 Доповідач апеляційної інстанції - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання - Тищенком Л.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_3 його представника ОСОБА_4, представника третьої особи - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за участю третіх осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8, після смерті якого належне йому право на земельну ділянку успадкувала його мати - ОСОБА_8, отримавши 29 серпня 2000 року в Другій Первомайській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла. На день її смерті разом з нею проживала її рідна сестра - ОСОБА_9, яка є такою що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8 З 12 лютого 2004 року ОСОБА_9 перейшла проживати до його батька в будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла, а оскільки вона проживала разом із його батьком тому останній вважається таким, що прийняв спадщину, після смерті сестри. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько - ОСОБА_10 Після смерті батька відкрилася спадщина, оскільки він своєчасно не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 лютого 2014 року йому надано додатковий строк в три місяці для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Після звернення до нотаріальної контори, з'ясувалось що відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_9 проживала разом з його батьком ОСОБА_10

Посилаючись на викладене позивач просив суд, встановити факт постійного проживання ОСОБА_10 разом із спадкодавцем ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 в період з 12 лютого 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявниці, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8, після смерті якого спадщину прийняла його мати - ОСОБА_11, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом 29 серпня 2000 року (а.с.7, 11).

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. На час відкриття спадщини ОСОБА_11 проживала разом із сестрою ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_2 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла, поховання якої здійснював ОСОБА_6 (а.с. 9.45).

ОСОБА_10 є братом ОСОБА_11 та ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що його батько ОСОБА_10 проживав разом зі спадкодавцю ОСОБА_9 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується показами свідків.

Частиною 2 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч.3 ст.10, ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В роз'ясненнях, що містяться в п. 7 Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №4 від 18 грудня 2009 року, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі , коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя 61 ЦПК), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили за позовом ОСОБА_3 до Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про повернення в натурі спадщини, визнаної відумерлою встановлено, що брат ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на час відкриття спадщини, разом із спадкодавцем не проживав. Спадщину після смерті ОСОБА_9, ОСОБА_10 відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України не прийняв.

Крім того, встановлено, що після смерті сестри ОСОБА_9 продовжувала проживати в будинку АДРЕСА_2.

Догляд за ОСОБА_9 здійснював ОСОБА_6 на ім'я якого за життя остання склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лисогірської сільської ради народних депутатів Первомайського району Миколаївської області 18 січня 2005 року (а.с.31, 45).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання в апеляційний скарзі на те, що рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2014 року не має преюдиційного значення для даної справи, оскільки різні суб'єктивні та об'єктивні межі не заслуговують на увагу.

В справі за позовом ОСОБА_3 до Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про повернення в натурі спадщини, визнаної відумерлою доказуванню підлягали обставини на підтвердження наявності права позивача на спадщину, зокрема права на земельні частки (паї), що належала ОСОБА_9, після смерті якої, як він вважав прийняв його батько ОСОБА_10 Саме у зв'язку із неприйняттям батьком позивача відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України спадщини після смерті його сестри ОСОБА_9, позивачу ОСОБА_3 було відмовлено в поверненні в натурі спадщини після смерті ОСОБА_9, яка на підставі рішення була визнана відумерлою.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом в рішенні не надано належної оцінки свідкам є безпідставні, оскільки в рішенні зазначено, що покази свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 узгоджуються з письмовими доказами по справі, а свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не заперечували той факт, що ОСОБА_9 померла у своєму будинку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ч.1 ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська