АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №754/8692/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, третя особа: ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/1187/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, третя особа: ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва на користь ОСОБА_2 68 400,00 грн. матеріальної шкоди та 12 000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва на користь держави 6 890,00 грн. судового збору.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким змінити мотивувальну частину рішення, з якої виключити посилання на неї, як на особу, яка заподіяла шкоду ОСОБА_2 Зазначає, що не надавала ОСОБА_2 жодних соматологічних послуг. Не заперечувала того факту, що до неї на прийом неодноразово приходила ОСОБА_2 та цікавилась обсягом та вартістю стоматологічно-лікувальних маніпуляцій. Вона надавала позивачу лише консультації та жодних лікувальних процедур позивачу не проводила, про що свідчить відсутність первинної медичної документації. Звертає увагу на те, що ні позивачем, ні її представниками до суду не надано жодного доказу того, що позивач лікувала зуби саме у неї. Також пояснила, що неможливо провести такий великий обсяг стоматологічних робіт за декілька короткочасних відвідувань кабінету стоматолога. Вважає, що ймовірно діями ОСОБА_2 керує завідуючий стоматологічним відділенням та директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, які намагаються дискредитувати її як лікаря, щоб відсторонити від роботи, що вони у свою чергу і зробили, звільнивши її з займаної посади.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6, ОСОБА_7 в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва проти задоволення апеляційної скарги заперечували вважали, що спір вирішений судом правильно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, третя особа: ОСОБА_1, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 68 400,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 12 000,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_2 посилалась на те, що протягом березня-травня 2016 року проходила лікування у лікаря-стоматолога ОСОБА_1 з приводу розвиненого парадонтиту, який був їй діагностований також цим лікарем. За вказаний період ОСОБА_1 пролікувала загалом 28 зубів. Загальна вартість лікування становила 17 560,00 грн., проте жодного разу лікар не видала документ (чек, квитанцію або інше), що підтвердив би проведення розрахунку. Гроші лікар отримувала від неї, позивача, особисто. В подальшому, звернувшись до іншого спеціаліста, вона з'ясувала, що замість лікування парадонтиту, лікар-стоматолог ОСОБА_1 видалила нерви у 24-х здорових зубах та запломбувала кореневі канали, чим знищила здорові зуби. Означений лікар своїми діями завдала значну шкоду її здоров'ю, фактично позбавивши здорових зубів. Також, зазначає, що внаслідок недоліків лікування по вині лікаря-стоматолога ОСОБА_1 їй заподіяно не лише матеріальну, а й моральну шкоду, оскільки вона зазначала значних душевних страждань, зазнала вимушених змін у життєвих стосунках, змушена витрачати час, значні кошти на повторне лікування.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позову ОСОБА_2

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що Комунальне некомерційного підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва визнало позовні вимоги та ту обставину, що його працівником - ОСОБА_1 було заподіяно шкоду ОСОБА_2, при цьому відповідач у справі самостійно визначив в якому розмірі він готовий відшкодувати шкоду, яка була заподіяна їх працівником.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Європейської хартії прав пацієнтів кожен має право на доступність якісного медичного обслуговування на основі специфікації і в точній відповідності до стандартів.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Конституцій України кожен має право на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування.

Фізична особа має право на надання їй медичної допомоги (ч. 1 ст. 284 ЦК України).

Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 34, п. «а» ч. 1 ст. 78 Основ законодавства України про охорону здоров'я кожний громадянин України має право на кваліфіковану медико-санітарну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров'я. Обов'язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта. Медичні працівники зобов'язані сприяти охороні та зміцненню здоров'я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, подавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зверталась зі скаргами на дії лікаря-стоматолога ОСОБА_1 до директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, де саме працювала ОСОБА_1 та до директора департаменту охорони здоров'я. Також ОСОБА_2 зверталась зі скаргою на дії ОСОБА_1 щодо незадовільного обслуговування, лікування та погіршення у зв'язку з цим стану здоров'я до «урядової гарячої лінії».

03 червня 2016 року листом за № 033-1151 Управління охорони здоров'я Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надало відповідь за результатом розгляду звернення ОСОБА_2 (т.1, а.с.14-29).

З Протоколу комісійного розгляду надання медичної допомоги пацієнтці ОСОБА_8 вбачається, що на виконання наказу директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва №116 від 19 травня 2016 року була створена комісія та проведено розгляд фактів, викладених у зверненні пацієнтки ОСОБА_2, щодо надання їй медичної допомоги лікарем - стоматологом стоматологічного відділення філії №3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва ОСОБА_1 (т.1, а.с.88-90).

Зокрема, відповідно до вказаного Протоколу комісією з'ясовано, що ОСОБА_2 в березні 2016 року проходила лікування у лікаря-хірурга-стоматолога філії №3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва ОСОБА_9, який порекомендував їй подальше лікування у лікаря-стоматолога-терапевтичного профілю ОСОБА_1 Відповідно до пояснювальної записки завідуючого стоматологічним відділенням ОСОБА_10 підтверджується факт неодноразового звернення ОСОБА_11 до лікаря - стоматолога ОСОБА_1 У співбесіді ОСОБА_1 з членами комісії, заявила, що, дійсно, до неї неодноразово зверталась хвора для консультації, проте, лікувальних маніпуляцій з нею не проводила і навіть не оглядала в кріслі. Крім того, лікар хоч і заперечувала факт отримання грошей, проте, в процесі розмови, ОСОБА_1 запропонувала повернути зазначені у зверненні кошти пацієнтці через третю особу. Також комісією встановлено, що за період роботи: грудень 2015 року, січень, лютий, березень 2016 року медична документація велась неналежним чином. Так, комісія прийшла до висновків про те, що факт неодноразового звернення ОСОБА_12 до лікаря стоматолога ОСОБА_1 не заперечується лікарем, при цьому, не було складено первинної медичної документації по факту звернення пацієнтки. Лікарем ОСОБА_1 було порушено функціональні обов'язки щодо належного ведення медичної документації (т.1, а.с.8-90).

В Порядку контролю якості медичної допомоги, затвердженому наказом МОЗ України від 28 вересня 2012 року за № 752 (далі Порядок) зазначено, що якість медичної допомоги це надання медичної допомоги та проведення інших заходів щодо організації надання закладами охорони здоров'я медичної допомоги відповідно до стандартів у сфері охорони здоров'я.

Так, для стоматологічних хворих наказом МОЗ України «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форм власності та підпорядкування» від 14 лютого 2012 року № 110 затверджена форма № 043/о «Медична карта стоматологічного хворого».

Згідно з даним наказом МОЗ України медична карта стоматологічного хворого містить рядок «Скарги». У ньому зі слів пацієнта або його родичів записують скарги, які найточніше відбивають стоматологічний стан пацієнта.

Спеціальний розділ карти відводиться для складання плану обстеження, плану лікування хворого з відмітками про консультації, проведені в необхідних випадках суміжними фахівцями. Для запису наступних звернень пацієнта з даним захворюванням, а також у разі звернення з новими захворюваннями передбачений розділ карти, який називається «Щоденник». Його завершує епікриз стислий опис результатів лікування та рекомендованих лікарем практичних заходів.

Після лікування ставиться підпис лікаря, який провів лікування, та завідуючого відділенням, а після закінчення окремих етапів лікування підпис лікаря, який безпосередньо лікує хворого.

Якщо певної із зазначених складових немає, можна стверджувати, що лікарем неточно заповнено медичну картку через несумлінне ставлення до виконання своїх обов'язків.

Відповідно до наказу №126 від 06 червня 2016 року Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва лікарю-стоматологу-терапевту філії №3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме - неналежне ведення медичної документації при виконанні своїх функціональних обов'язків на посаді лікаря стоматолога-терапевта (т.1, а.с.91).

Згідно довідки про результати перевірки роботи лікарів-стоматологів стоматологічних відділень Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва від 16 червня 2016 року вбачається, що на виконання наказу директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва №138 від 08 червня 2016 року «Про проведення перевірки роботи лікарів-стоматологів стоматологічних відділень» комісією проведено перевірку ведення первинної медичної документації, відповідність вимогам санітарно - епідемічного режиму лікарями-стоматологами. В ході перевірки комісія прийшла до висновків та вважала за доцільне оголосити догану лікарю-стоматологу ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, а саме: неналежне ведення первинної медичної документації форм № №037/0,039-2/0, 043/0 (т.1, а.с.91-93).

Відповідно до наказу №150 від 23 червня 2016 року Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва лікарю-стоматологу-терапевту філії №3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме - неналежне ведення медичної документації при виконанні своїх функціональних обов'язків на посаді лікаря стоматолога-терапевта (т.1, а.с.94).

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва від 29 червня 2016 року за №155-к ОСОБА_1 лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення №3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, 30 червня 2016 року звільнено з займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (т.1, а.с.95).

08 червня 2016 року листом за № 061-7308/06.02 Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) розглянув звернення ОСОБА_8 та здійснив клініко-експертну оцінку якості обсягів наданої їй медичної допомоги.

Згідно з наданими висновками від 02 червня 2016 року (т.1, а.с.85-87) за результатами клініко-експертної оцінки якості та обсягів наданої медичної допомоги ОСОБА_2 в умовах Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва було встановлено, що надана стоматологічна допомога не відповідає вимогам локального клінічного протоколу, затвердженого наказом МОЗ України від 23 листопада 2004 року № 566 та потребує перепломбування кореневих каналів 27, 41, 47, 31, 34 зубів. А також проведення реставрації 13, 12, 11, 21,22, 23 зубів (п. 1 Висновку).

Додатково було встановлено відсутність первинної медичної облікової документації та невідповідність ведення облікової медичної документації (ф 039-2/о, ф 037/0) ОСОБА_1, зокрема, невідповідність вимогам наказу МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 (п. 2.-3. Висновку).

Наказом Міністерства охорони здоров'я України «Про затвердження Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» від 17 січня 1995 року № 6 (далі Наказ № 6) визначено, що у разі неналежного надання медичної допомоги, що виявилося у порушенні анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій, такі порушення розглядаються як тілесні ушкодження (п. 1.3.). Тобто, така шкода розглядається як синонім тілесних ушкоджень.

Відповідно до пункту 1.2. Наказу № 6 під тілесними ушкодженнями (тобто, шкодою здоров'ю) слід розуміти: порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій, що виникають як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних.

У пункті 2.1.6. Наказу № 6 даються також визначення таких споріднених «шкоді» понять, як «розлад здоров'я» та «наслідок ушкодження». Розлад здоров'я - це пов'язаний з ушкодженням послідовно розвинутий хворобливий процес. Наслідок ушкодження - це повне загоєння ушкодження і зникнення хворобливих змін, які були ним зумовлені.

Отже, до шкоди здоров'ю, яка заподіяна при здійсненні медичних втручань, можна віднести: тілесні ушкодження, які полягають у порушенні анатомічної цілісності органів і тканин або їх фізіологічних функцій; виникнення супутнього основному захворюванню пацієнта, послідовно розвинутого хворобливого процесу або патологічного стану, що залишають після зникнення (видужання) стійкі наслідки ушкодження у вигляді спотворення зовнішнього вигляду частин тіла, порушення функцій органів чи їх систем; зараження невиліковною хворобою чи хворобою, яка потребує тимчасової або постійної ізоляції від суспільства; безповоротно згаяну можливість вилікування хворого, а також розвиток психічного захворювання, що виникло у результаті медичного втручання.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проходила лікування зубів у Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва. В процесі лікування було проведено тотальне депульпування (видалення нервів з кореневих каналів зубів та їхнє пломбування) 24 зубів.

Надані позивачці медичні послуги були виконанні не якісно, підстав до тотального депульпування зубів не було.

Вказані обставини підтвердженні письмовими доказами, а саме консультативним висновком лікаря-стоматолога ОСОБА_13 від 19 травня 2016 року приватної клініки ТОВ «Демаск» (т.1, а.с.30), висновком від 02 червня 2016 року за результатами клініко-експертної оцінки якості та обсягів, наданої медичної допомоги ОСОБА_2 в умовах Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва (т.1, а.с.85-87), протоколом комісійного розгляду надання медичної допомоги пацієнтці ОСОБА_2, а також скаргами позивачки щодо неналежного надання їй медичних послуг.

Крім того, Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва визнало позов ОСОБА_2

Таким чином, суд обґрунтовано поклав обов'язок відшкодувати завдану позивачці майнову та моральну шкоду на Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва.

При цьому, виходячи із наявних в матеріалах справи доказів, суд обґрунтовано вважав встановленими ті обставини, що медичні послуги позивачці надавалися саме лікарем ОСОБА_1

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заперечуючи вищевказаний факт, ОСОБА_1 не надала жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин, питання про проведення відповідного експертного дослідження не порушувала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що вона лише консультувала ОСОБА_14, медичних маніпуляцій з нею не проводила.

Разом з тим, вказані твердження не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Всі висновки суду першої інстанції повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 також не навела таких обставин.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль