справа № 274/3723/16-ц
н/п №2-і/274/1/17
Ухвала

іменем України

19.01.2017 р. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді Щербака Д.С., при секретарі Поступайло Х.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 18.11.2016р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Згідно даного рішення, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.07.2014 року в сумі 96.277,82 грн., та в дохід держави судовий збір в розмірі 962,77 грн.

Заява мотивована тим, що вона має тяжкий майновий стан, не працює, на її утриманні знаходиться малолітня дитина, тому просить розстрочити виконання вищевказаного рішення на 5 років до 15.01.2022 року шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 1.766,51 грн. не пізніше 15 числа кожного місяця.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, проте, відповідно до ч.2 ст.371 ЦПК України, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

18.11.2016 року рішенням Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області було частково задоволено цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.07.2014 року в сумі 96.277,82 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 962,77 грн. (а.с.82, 83).

08.12.2016 року постановою Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби за виконавчим листом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.12.2016 року було відкрито виконавче провадження за № 53088467 про стягнення боргу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року закріплено обов'язок судів застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і протоколів до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У цьому аспекті суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово наголошував на те, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, а право за статтею 6 Конвенції було б ілюзорним, якби національна правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Відповідності ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу та порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Розстрочка - спосіб виконання зобов'язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановленими наперед.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.351 ЦПК України і ст.121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Задоволення заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду не відповідатиме принципам, закріпленим у ст.3 ЦК України, та вимогам ст.373 ЦПК України щодо поважності причин для відстрочки виконання рішення суду та призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2, на користь якого ухвалено рішення суду.

Окрім того, заявником не надано жодних доказів на підтвердження складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для розстрочки виконання рішення суду відповідно до ст.373 ЦПК України.

Судом критично оцінюються доводи заявниці про неможливість виконання рішення суду у зв"язку з тим, що вона не працює та має на утриманні неповнолітню дитину, оскільки жодних доказів щодо витрат на утримання дитини суду на надано.

Крім того заявниця зазначає, що не працює, але при цьому має можливість щомісячно надавати стягувачу кошти в розмірі 1.766,51 грн.

Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки заявницею не надано доказів на підтвердження обставин, які мають характер особливих або виняткових та які можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення суду відповідно до приписів ст.373 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 60, 212, 217, 373 ЦПК України, ст.3 ЦК України, ЗУ „Про виконавче провадження" суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання.

Суддя: Д.С. Щербак