У х в а л а

іменем україни

19 cічня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ЦГЗК»), у якому просила стягнути з відповідача на свою користь 793 728 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у період з 09 квітня 2005 року по 10 квітня 2014 року вона виконувала роботу відповідно до трудового договору за спеціальністю стовбурова (підземна) на шахті імені «Гігант-Глибока» Відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є ПрАТ «ЦГЗК».

Висновком Медико-соціальної експертної комісії» від 11 червня 2015 року їй встановлено ІІІ групу інвалідності та 50 % втрати професійної працездатності безстроково.

Посилаючись на те, що з вини відповідача, який не створив безпечних умов праці, вона втратила своє здоров`я, їй завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває фізичні страждання, фізичну біль, погане самопочуття, психологічний дискомфорт, страждає безсонням, не може виконувати звичайну роботу, повноцінно спілкуватися з людьми, потребує сторонньої допомоги, що її пригнічує, просила позов задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_4 25 000 грн без урахування податку з доходів фізичних осіб на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «ЦГЗК» просить змінити рішення суду першої інстанції та зменшити розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди з 25 000 грн до 10 000 грн, а ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що професійне захворювання отримано позивачем під час виконання нею трудових обов'язків та пов'язане з виробництвом, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості правильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням тяжкості, глибини, тривалості та характеру моральних і фізичних страждань ОСОБА_4, а також стану здоров'я останньої.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.С.Ткачук

І.М. Фаловська