Дата документу 23.01.2017
Справа № 501/4677/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Журавля П.І,

при секретарі Тейбаш Н.Д.,

за участю:

позивача, його довіреної особи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

довіреної особи відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, вселення та визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

27.10.2015 року в Іллічівський міський суд з зазначеним позовом звернулась ОСОБА_1 (а.с.3-5).

25.08.2016 року позивачка уточнила позовні вимоги (а.с.123-127).

06.09.2016 року позивачі ще раз уточнили вимоги позову (а.с.143-147).

10.10.2016 року позивачі ще раз уточнили свої вимоги (а.с.197-202).

Позивачі просять суд:

●Вселити їх - ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 в квартиру №2, що розташована в будинку №4, станція Ксенієво у селі Малодолинське м.Чорноморська Одеської області, зобовязати ОСОБА_7 надати ключі від вхідних дверей квартири;

●Визначити порядок користування квартирою №2, що розташована в будинку №4, станція Ксенієво у селі Малодолинське м.Чорноморська Одеської області, виділивши у користування:

●ОСОБА_3 жилу кімнату «1-1» площею 23,0 кв.м.;

●ОСОБА_2 - жилу кімнату «1-2» площею 13,4 кв.м.;

●ОСОБА_6 - жилу кімнату «1-4» площею 9,9 кв.м.;

●ОСОБА_7 - жилу кімнату «1-5» площею 11,8 кв.м.

●Кухню, ванну кімнату, тамбур і коридор залишити у спільному користуванні співвласників.

●Визнати автомобіль марки Т131102, модель «DAEWOO SENS» 1,3, РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР НОМЕР_1, майном, що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності.

●Поділити автомобіль марки Т131102, модель «DAEWOO SENS» 1,3, РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР НОМЕР_1 між подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наступним чином:

✓припинити право власності ОСОБА_6 автомобіль марки Т131102, модель «DAEWOO SENS» 1,3, РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР НОМЕР_1, та визнати право власності на цей автомобіль за ОСОБА_7.

✓стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 22702,00 грн. в рахунок грошової компенсації половини вартості зазначеного автомобіля;

✓зобовязати ОСОБА_7 передати ОСОБА_6 автомобіль марки Т131102, модель «DAEWOO SENS» 1,3, РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу РВС №318959, а також ключі від даного автомобіля.

●Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1525,60 грн., витрати повязані з оплатою проведеної судової будівельної експертизи в сумі 5000 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з липня 1986 р. по травень 2015 р.

Від шлюбу мають двох доньок ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

В лютому 2007 року в порядку приватизації ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_2 отримано у спільну часткову власність квартиру № 2 в будинку № 4, ст. Ксенієво, у с.Малодолинському м.Іллічівська Одеської області.

Також, у період шлюбу вони придбали автомобіль марки T131102, модель DAEWOO SENS 1,3, державний номерний знак НОМЕР_1, який оформлено на імя ОСОБА_1, а фактично ним користується відповідач. ОСОБА_1 користування вказаним автомобілем не може через чинення їй у цьому перешкод з боку відповідача ОСОБА_7

Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 чинить перешкоди в користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_8 і ОСОБА_7І квартирою, оскільки вони не мають доступу до неї, хоча там залишилися їх речі. Відповідач ОСОБА_7 не бажає надавати можливості проживати у спірній квартирі, але іншого житла у них не має.

При вирішенні виниклого спору слід прийняти до уваги той факт, що квартира належить ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане виконкомом Іллічівської міської ради 28 лютого 2007 року на підставі розпорядження від 27.02.2007 р. № 222, що вони всі є зареєстрованими у спірній квартирі, яка була постійним місцем нашого проживання, що будь-якого іншого житла, яке б належало їм на праві власності, у них не має. На даний час вони вимушено тимчасово проживають у сторонніх осіб без реєстрації.

Відповідач ОСОБА_7 не вправі позбавляти їх користуватися з ним нарівні спірною квартирою, в звязку з чим вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

При визначенні порядку користування просять врахувати той факт, що ОСОБА_3 проживає з чоловіком та двома малолітніми дітьми. Тому саме їй необхідна більша за площею кімната. ОСОБА_2 також проживає з чоловіком.

Також, слід зазначити, що у своїх запереченнях на позов від 16.09.2016 р. ОСОБА_7 зазначив, що він фактично користується кімнатою, позначеною в технічному паспорті «1-5» площею 11,8 кв.м., і не збирається змінювати порядок користування квартирою.

За таких обставин, вважаємо, можливим визначити порядок користування квартирою таким чином, що ОСОБА_7 залишити у користуванні саме житлову кімнату «1-5» площею 11,8 кв.м., яку він фактично займає, а ОСОБА_1 - житлову кімнату «1-4» площею 9,9 кв.м.

Крім того. ОСОБА_7 самостійно володіє та користується автомобілем марки 1131102, модель DAEWOO SENS 1,3, державний номерний знак НОМЕР_1, який в силу положень ст.ст. 60, 70 СК України є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_7

Вартість вказаного автомобілю на момент спору у дійсності складає в еквіваленті 3 000 доларів США.

Відповідач ОСОБА_7 надав суду звіт про незалежну оцінку автотранспортного засобу зазначеного автомобіля, згідно якої ринкова вартість останнього станом на 29 серпня 2016 року складає 45404,00 грн.

У своїх запереченнях ОСОБА_7 пропонує сплатити їй грошову компенсацію ? вартості вказаного автомобіля, що складає 22702,00 грн., з метою поділу між ними цього спільного майна.

В такому випадку, оскільки ОСОБА_7 зазначає, що ринкова вартість спірного автомобіля складає 45404,00 грн., і він з цією вартістю погоджується, то вона (ОСОБА_1О.) готова сплатити йому відповідну компенсацію за його ? частину автомобіля та продовжувати самостійно користуватися належним їй автомобілем, як це було раніше.

В судовому засіданні позивачі, та їх довірена особа ОСОБА_4 підтримали свої позовні вимоги, просять їх задовольнити, при цьому не навели ніяких обґрунтувань щодо своїх вимог, посилаючись на те, що у останній уточненій позивній вимозі викладені обґрунтування.

Відповідач і його довірена особа ОСОБА_5 частково визнали вимоги позову, погодившись на порядок користування жилими кімнатами, хоча при цьому стверджують, що кімната «1-1» площею 23,0 кв.м. є прохідною.

Сторона відповідача не погоджується з вимогою позивачів про грошову компенсацію за автомобіль, пропонує самій сплатити позивачці ОСОБА_1 грошову компенсацію. Не погоджується сторона відповідача з вимогою про стягнення судових витрат на користь позивачки ОСОБА_1

Представник відповідача вважає, що її довіритель ОСОБА_7 не чинить перешкод позивачам у проживанні в спірній квартирі, а тому не має ніякої потреби вселяти позивачів до спірної квартири.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

22.07.1986 року Вишневською сільською радою Татарбунарського районну Одеської області зареєстровано шлюб позивачки з відповідачем (а.с.17, 19).

В шлюбі позивачка і відповідач народили дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20), ОСОБА_2, 03.05.1191 року народження (а.с.148).

12.05.2015 року позивачка з відповідачем розірвали шлюб (а.с.22).

У відповідності зі свідоцтвом про право власності на житло, виданого 28.02.2007 року, позивачі і відповідач мають у спільній власності квартиру №2 у будинку № 4, ст. Ксенієво, с.Малодолинське, м.Чорноморськ, Одеська область (а.с.10-15).

В шлюбі позивачка і відповідач купили 23.08.2005 року автомобіль марки «DAEWOO SENS» 2005 року випуску. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власником зазначеного автомобіля записана позивачка (а.с.204).

В процесі розгляду справи судом було призначено та проведено будівельно-технічну експертизу (а.с.84-98).

За висновком даної експертизи всі чотири кімнати спірної квартири є ізольованими і мають самостійні окремі виходи на коридори загального користування. Суд не може погодитись з позицією представника відповідача щодо кімнати «1-1», яка на її думку є прохідною, так як із усіх чотирьох кімнат є вихід на коридор «1-3» з подальшим виходом до приміщень загального користування (а.с.92).

Не може суд погодитись з позицією представника щодо невідповідності справедливого розподілу жилих кімнат, що кімната «1-5» замала для відповідача, але сам ОСОБА_7 заявив, що він проживає у цій кімнаті і не буде міняти її на іншу, тобто погодився с цією позицією позивачів.

В судовому засіданні сторона позивачів не довела суду виселення їх із спірної квартири позивачем, а лише навела обґрунтування щодо чинення перешкод в користуванні спірною квартирою, а тому у суду не має правових, субєктивних і обєктивних підстав для вселення позивачів у спірну квартиру. У письмовому обґрунтуванні своїх вимог позивачі посилаючись на норму ст.391 ЦК України, стверджують, що вони мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, а самі просять вселити їх у спірну квартиру.

Вимога позивачів про визначення порядку користування жилими кімнатами у спірній квартирі є обґрунтованою і визнаною відповідачем.

Вимога позову про визнання сумісною спільною власністю подружжя автомобіля марки «DAEWOO SENS» 1,3, теж є обґрунтованою, не заперечується відповідачем.

Позивачка ОСОБА_1 не надала суду будь-яких обґрунтувань вимоги про сплату грошової компенсації вартості спірного автомобіля відповідачеві. Відповідач погоджується самому сплатити позивачу ОСОБА_1 грошову компенсацію за вартість спірного автомобіля, але при цьому не заявив зустрічного позову, щодо розподілу спірного автомобіля, а тому суд не може вирішити це питання на його користь. Не може суд задовольнити цю вимогу позову, так як відповідач не бажає отримувати від позивачки грошову компенсацію за спірний автомобіль.

Позивачка ОСОБА_1 вимагає стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір, витрати по оплаті проведеної судово-технічної експертизи і надання правової допомоги. Ці вимоги підлягають частковому задоволенню, так як відповідач користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.210), то він звільняється від сплати судового збору і його компенсації, інші судові витрати підтвердженні наданими доказами (а.с.152-154).

За таких обставин позов ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 346, 358, 372, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.60, 69-72 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_7 задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою №2, що розташована в будинку №4, станція Ксенієво у селі Малодолинське м.Чорноморська Одеської області, виділивши у користування:

ОСОБА_3 жилу кімнату «1-1» площею 23,0 кв.м.;

ОСОБА_2 - жилу кімнату «1-2» площею 13,4 кв.м.;

ОСОБА_6 - жилу кімнату «1-4» площею 9,9 кв.м.;

ОСОБА_7 - жилу кімнату «1-5» площею 11,8 кв.м.

Кухню, ванну кімнату, тамбур і коридор залишити у спільному користуванні співвласників.

Визнати автомобіль марки Т131102, модель «DAEWOO SENS» 1,3, РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР НОМЕР_1, майном, що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати, повязані з оплатою проведеної судової будівельної експертизи в сумі 5000 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., а всього 9000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Журавель П.І.