ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/909/16-ц р.
07.03.2017 року смт. Золочів
Золочівський районний суд Харківської області, в складі:
головуючого судді Шабас О. С.,
при секретареві Бойко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Золочівський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, -
19 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №4 по вул. Садовій у селі Мерло, Золочівського району Харківської області.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що будинок № 4 по вул. Садовій в селі Мерло Золочівського району Харківської області належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, у будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 Проте останній за вказаною адресою не проживає вже 2 роки, речей його у будинку немає. В звязку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду, сплативши судовий збір.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала з наведених у позові мотивів, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що житловий будинок № 4 по вул. Садова в селі Мерло Золочівського району Харківської області належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується наданим суду свідоцтвом про право на спадщину від 10 лютого 2016 року, що було видано останній як спадкоємцю за заповітом майна ОСОБА_3 приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_4, реєстровий №496.
Згідно з інформацією, наданою АДП ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 20 лютого 2002 року.
Із наданого суду акту від 17.06.2016 року, складеного депутатом Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_5 в присутності жителів села вбачається, що ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку №4 по вул. Садова у селі Мерло Золочівського району Харківської області близько 2 років.
Згідно із листом начальника Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 від 20.02.2017 року №984/119-80/01/25-2017 протягом 2016-2017 років від ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, заяв про перешкоджання проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до відділення поліції не надходило.
Відповідно до повідомлення директора КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_7 від 21.02.2017 року №02-302 перевіркою форм первинної медичної документації встановлено, що до служби екстреної медичної допомоги викликів до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: Харківська область, Золочівський район, с.Мерло, вул. Садова, 4, протягом останнього року не надходило.
Із листа головного лікаря КП «Золочівська ЦРЛ» ОСОБА_8 від 22.02.2017 року №295 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, протягом останнього року за наданням медичної допомоги не звертався.
При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ЦК України. Крім того, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною її національного законодавства відповідно до положень статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У ч. 1 ст. 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, як зазначено в ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: Харківська область, Золочівський район, с.Мерло, вул. Садова,4. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за цією ж адресою з 2002 року. Проте понад рік відповідач є відсутнім за цією адресою, в тому числі, встановлено, що за медичною допомогою він не звертався, заяви щодо перешкоджання проживання за даною адресою від нього не надходили, житлом не цікавився, не ніс витрат на його утримання, чим порушував права нового власника будинку ОСОБА_1 Доказів наявності домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо відсутності останнього у будинку суду не надано, у звязку з чим права ОСОБА_1 як власника майна, підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №4 по вул. Садовій у селі Мерло Золочівського району Харківської області відповідно до положень ст. 391 ЦК України.
На підставі викладеного, та керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст. ст. 10,11, 209, 212, 214,215, 224-226 ЦПК України, суд
1. Позовну заяву ОСОБА_9 до відповідачів ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Золочівський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратив право користування будинком № 4 по вулиці Садова в селі Мерло Золочівського району Харківської області.
3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівськийрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О. С.Шабас