Справа № 171/2187/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
28 березня 2017 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Хоруженко Н.В.
за участю секретаря Десятникової І.І.
представника позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої державі матеріальної шкоди,
встановив:
16.12.2017 року позивач військова частина НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 матеріальної шкоди у розмірі 14806 грн.80 коп.. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.14 року № 82 відповідач призначений на посаду водія взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 та зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. В серпні 2014 року відповідач вибув у відрядження до району проведення антитерористичної операції, при цьому отримав бронежилет виробництва США, який був наданий у військову частину волонтерами та спальний мішок для виконання завдань за призначенням в зоні проведення антитерористичної операції по забезпеченню військовим майном частин та підрозділів, які приймають безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, запис про що було зроблено в книзі видачі майна автомобільної роти підвозу речового та військово-технічного майна. Після повернення відповідача з зони АТО було встановлено, що він не може повернути бронежилет та спальний мішок, оскільки бронежилет пошкоджений, а спальний мішок втрачено. У зв`язку з зазначеним було проведено службове розслідування, складено довідку-розрахунок на втрачене майно речової служби військової частини НОМЕР_1 , визначено суму збитків, заподіяних втратою елементів захисту шиї та паху бронежилету виробництва СІЛА та спального мішку становить 1 699 грн. 38 коп. Постановою КМУ «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості» № 880 від 2 листопада 1995 року затверджено перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості. Так, у десятикратному розмірі відшкодовується засоби бронезахисту, бронежилета усіх типів, шоломи захисні усіх типів, протиударні щити усіх типів. Тому, з урахування кратності, загальна сума збитків, яка підлягає відшкодуванню становить 14 806 грн. 80 коп. (1456 грн. 38 коп. * 10+243 грн. 00 коп.).Пунктом 2 Постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» № 243/95-вр від 23 червня 1995 року зазначено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово - навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного просили позов задовольнити.
У судовому засіданні представник позивача військової частини НОМЕР_1 Шпилькін І.В., який діяв на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі з підстави викладених у позовній заяві.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував.
Згідно ст.. 174 ч. 4 у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що відсутні законні підстави для задоволення позову, а тому визнання позову відповідачем слід відхилити, у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлені наступні обставини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09. 02.14 року № 82 солдата ОСОБА_2 , військоврслужбовця військової служби за контрактом, призначеного наказом першого заступника Генерального штабу Збройних сил України від 07.04.14 року № 66-ПМ на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення ВОС 837037А зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, визнано таким, що прийняв справи та приступив до виконання службових обовязків за посадою (а.с.13).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 1док від 25.08.14 року з 25.08.14 року введено умовне найменування частини «Військова частина польова пошта НОМЕР_2 » (а.с.16).
07.08.2014 року відповідач вибув у відрядження до району проведення антитериристичної операції, при цьому отримав бронежилет та спальний мішок, запис про що було зроблено в книзі видачі майна автомобільної роти підвозу речового та військово-технічного майна (а.с.10,11).
Після повернення відповідача з зони АТО було встановдено, що він не може повернути бронежилет та спальний мішок, оскільки бронежилет пошкоджений, а спальний мішок втрачено. У звязку з зазначеним було проведено службове розслідування, в ході якого встановлено нестачу майна бронежилету та спального мішка. Причинами даного порушення стали низькі морально-ділові якості ОСОБА_2 , неефективна попереджувальна робота з боку командира роти підвозу військово-технічного майна капітана ОСОБА_3 щодо вимог зберігання військового майна підлеглими. Дані обставини підтверджуються актом службового розслідування від 28.05.2015 року по факту нестачі військового майна у військовослужбовця за контрактом солдата ОСОБА_2 (а.с.8-9).
Начальником речової служби в/ч п/п НОМЕР_2 ОСОБА_4 , начальником ФЕС в/ч п/п НОМЕР_2 ОСОБА_5 складено довідку-розрахунок на втрачене майно речової служби військової частини НОМЕР_1 , визначено суму збитків, заподіяних втратою елементів захисту шиї та паху бронежилету виробництва СІЛА та спального мішку становить 1 699 грн. 38 коп. Розрахунок проводився на підставі ст.. ІУ п.16 наказу МОУ від 14.08.1995 року « Про оголошення постанови ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР» (а.с.12).
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 207 від 28.05.2015 року, за результатами службового розслідування, з метою недопущення подібних випадків в подальшому, а також притягнення винних осіб до відповідальності, командиру роти підвозу військово-технічного майна провести бесіду з солдатом ОСОБА_2 про відповідальність за збереження військового майна. Помічнику командира з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби наказано занести суму нестачі до книги обліку нестач частини та утримати згідно довідки-розрахунку 14806,80 грн. з солдата ОСОБА_2 . Начальнику речової служби частини наказано організувати звірку речового майна на складі, списати втрачене речове майно з книги матеріального обліку та занести в книгу втрат. (а.с.14-15).
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 178 від 19.06.15 року солдата ОСОБА_2 , звільненого наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 19.06.15 року № 22-к з військової служби в запас за п. «е» через службову невідповідність ч.8 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 рок, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 19.06.15 року (а.с.7).
16.12.2016 року позивач Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України, постанови ВРУ «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», постанови КМУ «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості» № 880 від 2 листопада 1995 року.
При вирішенні спору, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних силах України» передбачено, що військове майно є державною власністю.
Відповідно до ст.ст. З, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст. 9, 11, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 5, 13, 14, 15, «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 4 серпня 2000 року, солдат ОСОБА_2 відповідав за утримання в готовності до застосування та збереження державного майна, що довірене йому; його комплектність, наявність та якісний стан; недопущення випадків його псування та нестач; вжиття необхідних заходів для боротьби з нераціональним його витрачанням, втратою, нестачею, псуванням і розкраданням.
Однак, відповідач ОСОБА_2 допустив втрату військового майна.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Питання матеріальної відповідальності військовослужбовців врегульовано «Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженим постановою ВРУ від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (далі-Положення). Це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актам .

Згідно п. 2 Положення, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово - навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Згідно п. 14 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення розміру шкоди врегульований розділом ІУ Положення, згідно якого, У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Згідно п. 23 Положення командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.

У даному випадку службове розслідування було проведено та затверджено акт, наказом від 28.05.15 року ОСОБА_2 притягнутий до матеріальної відповідальності та з наказано утримати з нього 14808,80 грн.

Даний наказ не оскаржено, не скасовано, а отже він є чинним і підлягає виконанню і з відповідача слід було утримувати визначену суму матеріальної шкоди.

Пунктом 30 Положення передбачені дії керівництва у випадку, якщо військовослужбовець вибув на нове місце служби до повного відшкодування заподіяної ним шкоди.

Пунктом 31 Положення передбачені дії керівництва у випадку, якщо військовослужбовець звільнений у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди.
У даному випадку ОСОБА_2 до звільнення був притягнутий до матеріальної відповідальності наказом № 207 від 28.05.2015 року, а на момент звільнення сума матеріальної шкоди відшкодована не була.
Ці випадки врегульовані пунктом 32 Положення, згідно якого на притягнутих до матеріальної відповідальності звільнених з військової служби військовослужбовців і військовозобов`язаних після закінчення зборів, які не відшкодували заподіяної ними державі шкоди, в 10-денний термін після дня

вибуття їх з військової частини до суду за місцем їх постійного проживання (роботи) надсилаються виконавчі написи органів, що виконують нотаріальні дії. Для отримання виконавчого напису командир (начальник) військової частини подає органам, що виконують нотаріальні дії, довідки про суму заборгованості, яка

підлягає стягненню. Сума невідшкодованої шкоди, що значиться за звільненим у запас чи у відставку військовослужбовцем або військовозобов`язаним, який пройшов збори, обліковується у
військових частинах за попереднім місцем служби або проходження
зборів до повного надходження грошових сум.
Таким чином, позивач звернувшись до суду за місцем проживання відповідача з позовом про відшкодування шкоди обрав неналежний засіб захисту свого права, а його право підлягає захисту шляхом звернення до суду за місцем проживання (роботи) відповідача та надіслання виконавчих написи органів, що виконують нотаріальні дії.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої державі матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя:Н. В. Хоруженко