Справа № 348/255/17
Провадження № 22-ц/779/574/2017
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О.Я.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.,

секретаря: Капущак С.В.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_3 про стягнення переплати пенсії, за апеляційною скаргою Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Надвірнянського районного суду від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року Надвірнянське обєднане управління ПФУ Івано-Франківської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення переплати пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком. 13.09.2010 року відповідачу на підставі її заяви та поданих документів призначено пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015року виплату пенсії ОСОБА_3, як державному службовцю, припинено у звязку з тим, що вона працювала в Надвірнянській міській раді та виконувала роботу по веденню бухгалтерського обліку. Тому вона не мала права на отримання пенсії згідно Закону України «Про державну службу». По пенсійній справі відповідача за період з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року виникла переплата зайво виплаченої пенсії на загальну суму 16093 грн 68 коп. Оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється повертати вищезазначену переплату, Надвірнянське обєднане управління ПФУ Івано-Франківської області просило позов задовольнити.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 23 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, Надвірнянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального права - ст.37 Закону України «Про державну службу», та Закону України №76-VIII від 28.12.2014 року та інших, посилання на які міститься у позовній заяві, та відповідно до яких, на думку апелянта, ОСОБА_3, не мала права на одержання пенсії згідно Закону України «Про державну службу» у період, коли працювала в Надвірнянській міській раді, внаслідок чого виникла переплата пенсії, яка підлягає стягненню з відповідача. Апелянт стверджує, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, тому просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В засіданні апеляційного суду представником Надвірнянського обєднаного управління ПФУ Івано-Франківської області апеляційну скаргу з наведених вище мотивів було підтримано. Представник позивача зазначила, що виплата пенсії ОСОБА_3, як державному службовцю, була припинена в липні 2015 року, оскільки надійшли відповідні роз'яснення з Міністерства праці України та ПФУ України. В чому саме в даному випадку полягає вина ОСОБА_3 представник позивача пояснити суду не змогла.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак в надісланому на адресу суду запереченні на апеляційну скаргу просила розглянути справу без її участі. Доводи апеляційної скарги заперечувала, вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про допущення рахункової помилки, а також доказів про допущення відповідачем будь-яких порушень чи зловживань, які призвели до виникнення переплати пенсії. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів на підставі такого.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 з 07.08.2002 року по 26.12.2014 року працювала у Надвірнянській міській раді на посаді спеціаліста управління бухгалтерського обліку та звітності. 13.09.2010 року їй призначено пенсію за віком, яку вона продовжувала отримувати по серпень 2015 року.

Також судом встановлено, що 01.04.2015 року між ОСОБА_3 та Надвірнянською міською радою було укладено цивільно-правовий договір про надання послуг по організації та веденню бухгалтерського обліку (а.с.6-7).

Колегія суддів констатує, що будь-яких документальних відомостей про те, що відповідачка умисно приховала цей факт з метою отримання крім пенсії державного службовця й коштів за роботу згідно цивільно-правового договору немає. Крім того, слід зауважити, згідно вимог чинного законодавства України міською радою щомісячно надавався звіт про нарахування єдиного внеску та відомість про нарахування заробітної плати застрахованим особам, де ОСОБА_3 проставлявся відповідний код категорії 26.

Таким чином, на думку колегії суддів, Надвірнянському обєднаному Управлінню Пенсійного фонду України Івано-Франківської області повинно було бути відомо про виконувану відповідачем роботу згідно цивільно-правової угоди, однак будь-яких заходів щодо своєчасного припинення нарахування пенсії в той період не здійснено.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. І саме на зазначену норму, як на підставу вимог посилається Надвірнянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Разом з тим, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі N 6-91цс14).

Оскільки Надвірнянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не доведено наявність вини з боку відповідача, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем переплачених коштів, а тому вони не підлягають поверненню.

Що ж до посилання Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на встановлені тимчасові у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсій, то такі стосуються посадових осіб місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування ( ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»). З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звільнена з посади бухгалтера міської ради з 26.12.2014 року. В подальшому роботу по веденню бухгалтерського обліку виконувала на підставі цивільно-правової угоди.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення в даній справі ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в даній справі ухвалив рішення з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права. Інші доводи апелянта правильності висновків суду першої інстанції не спростовують. Тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 23 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_4