АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4571/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/195/К/17 Рибакова В.В.
Категорія - 59 (І) Доповідач - Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

при секретарі: Гладиш К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби міжрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про скасування акту опису і арешту майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби міжрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про скасування акту опису і арешту майна.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду та направити справу для розгляду до суду першої інстанції посилаючись на те, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вважає, що розгляд скарг, які стосуються примусового виконання документів розглядаються саме в порядку цивільного судочинства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги та заперечень на неї колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108-114 ЦПК).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. А за п. 1 ч. 1 ст. 18 цього Кодексу місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Згідно роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Суди мають виходити з того, що критеріями справ цивільної юрисдикції від інших є, по перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Із матеріалів справи вбачається що сторонами у спорі є фізична та юридична особа суб'єкт владних повноважень - Державна виконавча служба міжрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про скасування Акту опису і арешту майна від 06.09.2013 року, як такого, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», подавши позовну заяву в порядку цивільного судочинства.

З позовної заяви та доданих документів вбачається, що позивач не є стороною виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документу виданого господарським судом, однак оскаржує дії державної виконавчої служби при виконані документу виданого господарським судом.

Також з позовної заяви вбачається, що між позивачем та Державною виконавчою службою міжрайонного управління юстиції Дніпропетровської області наявний спір щодо дій Державної виконавчої служби міжрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.

Із суті позовних вимог слідує, що позивач фактично не погоджується з діями та рішенням державного виконавця по накладенню арешту на належне йому майно, оспорюючи їх правомірність.

Частиною 1 статті 181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Доводи апеляційної скарги про те, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства спростовуються вище наведеними нормами закону.

На підставі вище наведено, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у даній справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: