№ провадження 2/646/667/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Марковій О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи вимоги тим, що відповідач періодично надає допомогу на утримання дитини, однак вважає, що обовязок матеріального забезпечення дитини з боку батька має бути встановлений судом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, на обґрунтування яких послалась на обставини, викладені у позовній заяві, та зазначила, що 06 вересня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Позивач не може самостійно забезпечити дитині належні потреби, однак відповідач лише періодично надає матеріальну допомогу. Домовленості з ним про спосіб виконання його батьківського обовязку по забезпеченню дитини не досягнуто.

Посилаючись на наведені обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), починаючи з дати подання позовної заяви до суду і закінчуючи досягненням дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю і пояснив, що у звязку з ситуацією в сімї він згодний виплачувати аліменти на утримання дитини у встановленому законом порядку та зазначеному позивачем розмірі. Він фізично здоровий, працює, не є інвалідом. Інших утриманців не має.

Вислухавши пояснення, сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позивних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне.

06 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 1129, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Від цього шлюбу 26 лютого 2014 року народилася дочка ОСОБА_3. Спільне з відповідачем життя виявило, що вони різні за характером люди, у звязку з цими обставинами вони втратили один до одного почуття кохання та поваги. За цих підстав вони у травні 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо за різними адресами, не підтримують сімейних відносин. Неповнолітня дитина за взаємною згодою проживає з позивачем. Відповідач добровільно аліменти не сплачує, на його утриманні ніхто не знаходиться.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обовязок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обовязку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).

З наданих документів убачається, що виховуючи та доглядаючи малолітню дитину позивач не має можливості працевлаштуватися для заробітку коштів на забезпечення гідного існування.

Відповідач ОСОБА_2 працює, фізично здоровий. Зазначені обставини визнані відповідачем у судовому засіданні.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обовязку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Згідно з приписом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши надані докази по справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не в повному обсязі виконує у відношенні своєї малолітньої доньки передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні - у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її батька ОСОБА_2

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 81, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 12 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини піддати негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В.А. Єжов