Справа № 474/830/16-ц
П. № 4-с/474/3/17
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

31.03.17 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Сорочан А. В.

секретар судового засідання Татаренко О. В.

з участю скаржника ОСОБА_1

заінтересованої особи представника ПАТ «Державний ощадний банк» -ОСОБА_2

розглянув скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

24.11.2016р. до суду надійшла скарга ОСОБА_1 про визнання неправомірно винесеною та скасування постанови державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 52856983 від 10.11.2016 року з примусового виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015р. у справі № 474/1232/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Державний ощадний банк України 243 грн. 60 коп. судового збору на підставі виконавчого листа виданого 03.11.2016р. Врадіївським районним судом Миколаївської області.

02.12.2016 року ухвалою Врадіївського районного суду скаргу було задоволено повністю.

16.01.2017 року ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області ухвалу першої інстанції скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд.

26.01.2017 року ухвалою Врадіївського районного суду до участі у справі було залучено у справі в якості заінтересованої особи стягувача ПАТ Державний ощадний банк України.

Скарга обґрунтована тим, що 02.04.2015р. Врадіївським районним судом Миколаївської області винесено рішення у справі № 474/1232/15-ц за позовом ПАТ Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 1 від 16.01.2009р. в розмірі 1 250 294 грн. 07 коп. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015р. рішення суду першої інстанції було змінено в частині розміру суми заборгованості, яка була визначена апеляційною інстанцією в розмірі 844 081 грн. 34 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Таким чином рішення по даній справі набрало законної сили після його перегляду апеляційним судом Миколаївської області, тобто 28.05.2015р.

03.11.2016р. Врадіївським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист про стягнення з скаржника на користь ПАТ Державний ощадний банк України судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Вказаний виконавчий лист стягувач пред'явив до виконання 09.11.2016р., та 10.11.2016р. державним виконавцем Врадіївського ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області Павленко А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52856983, яку скаржник отримав 15.11.2016р. рекомендованим листом з повідомленням.

На думку скаржника, враховуючи вимоги Закону України Про виконавче провадження, в редакції яка діяла до 05.10.2016р., останнім днем пред'явлення стягувачем виконавчого листа на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області по справі № 474/1232/15-ц є 29.05.2016р., а тому виконавчий лист мав бути повернутий без виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, в редакції яка діє з 05.10.2016р.

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити.

Державний виконавець Павленко А.В. заперечила проти задоволення скарги та пояснила, що під час відкриття виконавчого провадження вона керувалася строком пред'явлення виконавчого листа до виконання, який зазначений безпосередньо в останньому. У подальшому державний виконавець звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк», який був залучений до участі у справі як заінтересована особа відповідно до ухвали судді Врадіївського районного суду від 26.01.2017 року ( а. с. 90), проти задоволення скарги заперечував та вказав, що за вказаним рішенням виконавчий лист судом було видано 03.11.2016 року, хоча звернення банку до суду за видачею виконавчого листа було направлено 24.04.2015 року №621 та 29.05.2015 року за №794. Державний виконавець після прийняття виконавчого листа діяла правомірно, так як підстав для повернення виконавчого листа стягувачу на підставі ст. 4 Закону України « Про виконавче провадження» не було.

Заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали скарги, цивільної справи, виконавчого провадження судом встановлено наступне.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 02.04.2015р. позовні вимоги ПАТ Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенні, в задоволенні вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ Державний ощадний банк України про визнання окремих пунктів кредитного договору недійсним, відмовлено.

28.05.2015р. апеляційний суд Миколаївської області рішення суду першої інстанції змінив в частині розміру суми заборгованості, яка була визначена апеляційною інстанцією в розмірі 844 081 грн. 34 коп. та суми судового збору- у розмірі 240 грн. 60 коп., в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

03.11.2016р. Врадіївським районним судом Миколаївської області на виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015р., за заявою ПАТ Державний ощадний банк України від 02.06.2015р. за вх. № 2603/15, виданий виконавчий лист про стягнення з скаржника на користь ПАТ Державний ощадний банк України 243 грн. 60 коп. судового збору. При цьому, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання зазначено до 28 травня 2018 року.

10.11.2016р., за заявою ПАТ Державний ощадний банк України від 03.11.2016р., старшим державним виконавцем відділу ДВС Врадіївського РУЮ ОСОБА_3 винесено постанову ВП № 52856983 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 474/1232/14-ц, виданого Врадіївським районним судом Миколаївської області 03.11.2016р., постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ Державний ощадний банк України 243 грн. 60 коп. судового збору. Вказана постанова направлялась скаржнику супровідним листом відповідно до положень ст. 28 Закону України Про виконавче провадження.

06 грудня 2016р. начальником Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про скасування на підставі ухвали Врадіївського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2016р. постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 листопада 2016 р.

25.01.2017 року відповідно до ухвали Врадіївського районного суду у справі №474/1232/14-ц, П. №4-с/474/2/2017 року, дії і рішення начальника Врадіївського районного відділу ДВС про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження визнано неправомірними та скасовано постанову про скасування процесуального документу від 06.12.2016 року. Ухвала ніким із учасників судового розгляду не оскаржувалась та набрала законної сили 06.02.2017 року.

06 грудня 2016р. державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на пропуск встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Представник ПАТ « Державний ощадний банк» оскаржив вказану постанову державного виконавця та ухвалою Врадіївського районного суду від 25.01.2017 року скаргу у справі №474/1232/14-ц, П. №4-с/474/1/2017 року задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року ухвалу першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ПАТ « Державний ощадний банк». Дії державного виконавця щодо повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання визнано правомірними. При цьому суд вказав на закінчення строку визначеного законом для пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Встановив вказані обставини та враховуючи, що на час розгляду вказаної скарги ОСОБА_1, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2016 року ніким не скасована та скаржник наполягає на її скасуванні, як незаконної, то суд приходить до висновку про задоволення скарги на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 384 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII (далі - Закон).

Статтею 74 Закону передбачено право сторін, інших учасників та осіб на оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

ч. 4 ст. 4 Закону передбачені підстави для повернення виконавчого листа, в тому числі у разі пропущення встановленого законом строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 18 Закону визначено, що: виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1); виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2).

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону, в редакції яка діяла до 05.10.2016р., строк для пред»явлення виконавчого документа до виконання обмежувався одним роком.

Таким чином, стягувач мав право пред'явити до виконання виконавчий лист до 29.05.2016р., тобто протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням апеляційної інстанції законної сили, при цьому пропуск цього строку має наслідком повернення виконавчого документа.

Під час судового розгляду встановлено, що виконавчий лист виданий 03.11.2016р., та в останньому зазначено, що рішення набрало законної сили 28.05.2015р., строк пред'явлення виконавчого листа до виконання до 28.05.2018р., тобто виконавчий лист виданий поза межами строку в один рік для пред'явлення виконавчого документа до виконання, який встановлений Законом, в редакції яка діяла до 05.10.2016р., та мала враховуватися при видачі виконавчого листа, однак в ньому зазначено строк пред'явлення до виконання за правилами Закону в новій редакції.

В свою чергу, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, законодавцем чітко визначено, що строк пред'явлення до виконання виконавчих документів в один рік, який обраховуються за правилами визначеними Законом, в редакції яка діяла до 05.10.2016р., автоматично продовжується до трьох років, лише за умови, що ці виконавчі документи були видані до набрання чинності Законом в новій редакції.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист був виданий 03.11.2016р. та пред'явлений до виконання 09.11.2016р., тобто після набрання чинності Закону та поза межами строку, який, на час наявності у стягувача права на пред'явлення останнього до виконання, був визначений чинним законодавством, а тому в даному випадку правила п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону щодо продовження строку пред'явлення виконавчого документу до виконання протягом трьох років не застосовуються.

При цьому слід зазначити, що питання щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання вирішується судом в порядку визначеному ст. 371 ЦПК України за заявою стягувача.

Згідно довідки канцелярії Врадіївського районного суду Миколаївської області № 04-30/1029/16 від 02.12.2016р. питання щодо поновлення пропущеного строку пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання судом не вирішувалося, як не вирішувалися і інші питання пов'язанні з його виконанням чи оформленням.

З огляду на вищевикладене, скарга ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 388 ЦПК України, судові витрати, пов»язані з розглядом скарги, залишаються за тими особами, які їх понесли,

Керуючись ст.ст. 209, 210, 293, 383-389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 10.11.2016р. про відкриття виконавчого провадження № 52856983 з примусового виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015р. у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Державний ощадний банк України 243 грн. 60 коп. судового збору на підставі виконавчого листа виданого 03.11.2016р. Врадіївським районним судом Миколаївської області.

Скасувати постанову державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 від 10.11.2016р. про відкриття виконавчого провадження № 52856983 з примусового виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015р. у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Державний ощадний банк України 243 грн. 60 коп. судового збору на підставі виконавчого листа виданого 03.11.2016р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі осіб, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сорочан А. В.