Справа № 355/1497/16-ц
Провадження № 2/355/48/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 січня 2017 року Баришівський районний суд Київської області у складі
головуючого судді Єременка В.М.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов,язаних з виплатою страхового відшкодування,
Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов,язаних з виплатою страхового відшкодування.
Позовні вимоги мотивують тим, що 24 квітня 2014 року, близько 16 години 20 хвилин на вулиці Мурманській у м. Києві з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем «ДЕУЛАНОС», д.н.з. НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року. На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов,язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідальною особою за завдані збитки є відповідач по справі, який не застрахував свою цивільну відповідальність перед третіми особами згідно закону.
У зв'язку із залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ понесло витрати в розмірі 732 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням.
В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «НІСАН», д.н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПраТ «Просто - страхування» згідно Полісу №АІ/6116012, строк дії якого з 23 січня 2014 року по 22 січня 2015 року.
Згідно п. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі, коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків якщо інше не передбачено умовами страхування.
Отже, податок на додану вартість в розмірі 6 699 грн. 75 коп. не є прямим збитком, а тому не може бути включеним МТСБУ до суми регламентної виплати.
Таким чином, розмір регламентної виплати становить 33 498 грн. 78 коп.
28 травня 2014 року потерпілий повідомив про страховий випадок і 28.05.2014 року з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ.
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.
Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Відповідно до норм ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.
Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 33 498 грн. 78 коп., витрати за послуги аварійного комісара 732 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп.
Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на розгляд справи не з,явився. Звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність їх представника та просили задовольнити позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на попередній розгляд справи 23.12.2016 року та на судовий розгляд 03.01., 17.01. та 30.01.2017 року не з,явився. Про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення, що дає суду підстави для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача по справі від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутність відповідача.
Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України « ... постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону.
Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до положень ст. 29 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов,язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.
Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що 24 квітня 2014 року, близько 16 години 20 хвилин на вулиці Мурманській у м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «ДЕУЛАНОС», д.н.з. НОМЕР_1, де з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода. Вина ОСОБА_1 підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року. На час скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав договір обов,язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме не застрахував свою цивільну відповідальність перед третіми особами згідно закону.
По даному випадку був залучений аварійний комісар та поніс витрати в розмірі 732 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням.
Під час ДТП був пошкоджений автомобіль «НІСАН», д.н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПраТ «Просто - страхування» згідно Полісу №АІ/6116012, строк дії якого з 23 січня 2014 року по 22 січня 2015 року.
Податок на додану вартість в розмірі 6 699 грн. 75 коп. не є прямим збитком, а тому не може бути включеним МТСБУ до суми регламентної виплати, яка в дійсності становить 33 498 гри. 78 коп.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави.
Суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення витрат по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп. на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ).
Встановлене судом підтверджується письмовими матеріалами справи:
-ксерокопією постанови Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2014 року;
-ксерокопією витягу із Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ);
-ксерокопією повідомлення про ДТП та заявою ОСОБА_3 до МТСБУ;
-ксерокопією Полісу №А1 6116012 обов,язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.01.2014 року щодо ОСОБА_3;
-ксерокопією звіту №611 про оцінку автомобіля «НІСАН», д.н НОМЕР_2;
-іншими матеріалами справи.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розгляд справ за позовами що виникають при відшкодуванні шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у тому числі з урахуванням законодавства про страхування має здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки.
Пункт 26 Постанови зазначає, що до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов,язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Баришівського
районного суду В. М. Єременко