10.01.2017 227/4187/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Хоменко Д.Є.
при секретарі Малашко С.В.
представника позивача ОСОБА_4.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, про визнання права власності, -
01.11.2016 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, про визнання права власності. Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_3, з яким разом мешкали за адресою: АДРЕСА_2. Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами і земельної ділянки площею 2216 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Добропільський район, АДРЕСА_1. В нотаріальній конторі було відмовлено отриманні свідоцтва про право власності на житловий будинок та земельну ділянку, то му що відсутні правовстановлюючі документи на нерухомість. З 1971 року по квітень 1996 року померлий ОСОБА_3. проживав у вищезазначеному будинку, який був побудований його батьком. З 07.06.2016 року ОСОБА_3. змінив місце проживання та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, але весь час до дня смерті регулярно відвідував будинок за адресою: Добропільський район, АДРЕСА_1. Відповідно до наданої довідки ТОВ «Добропільське БТІ» від 11.09.2015 року № 1248, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 не зареєстровано. Через те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, позивач захистити свої права, тому вимушений звернутись до суду.
Просить визнати за собою в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Донецька область, Добропільський район, АДРЕСА_1, загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами і земельною ділянкою площею 2216 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, що залишився після смерті батька ОСОБА_3., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
В судове засідання позивач ОСОБА_1. не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Представник позивача ОСОБА_4. (діюча на підставі нотаріальної довіреності від 22.05.2015 року) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1. просила задовольнити позов повністю. В своїй заяві від 22.12.2016 року, яка зареєстрована через канцелярію суду, також просила в подальшому розглядати справу без своєї присутності та присутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача, Криворізької сільської ради в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, але через канцелярію суду 22.11.2016 року та 02.12.2016 року були зареєстровані заяви від сільського голови Криворізької сільської ради, в яких просив розглянути справу без присутності представника відповідача, вимоги позивача підтримав, заперечення по суті справи не надходило.
Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1.,ІНФОРМАЦІЯ_3.н., є рідним сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження на ім'я ОСОБА_1., серії НОМЕР_1, актовий запис № 13 від 22.05.1981 року. Батьками позивача записані ОСОБА_1. та ОСОБА_5
В свою чергу ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином гр. ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження на ім'я ОСОБА_3., серії ЯУ № НОМЕР_2, актовий запис № 33 від 17.04.1949 року. Батьками ОСОБА_3. записані ОСОБА_6. та ОСОБА_7.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.12.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3. помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Відповідно до позовної заяви після смерті ОСОБА_3., відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: Донецька область, Добропільський район, АДРЕСА_1, загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами і земельною ділянкою площею 2216 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку.
З копії довідки № 984 від 09.10.2015 року виданої Криворізькою сільською радою вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований і не проживає, рік побудови будинку - 1971.
Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок № АДРЕСА_1, виданого на ім'я представника позивача ОСОБА_4. від 25.09.2015 року, мається план земельної ділянки загальною площею 2216 кв.м., відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд, будинок складається з: А-1 - житловий будинок, площею 92,3 кв.м.; а-1 - не житлова прибудова, площею 14,4 кв.м.; а1 - ганок, площею 1,7 кв.м.; Б-1 - котельня, площею 7,9 кв.м.; В - погріб, площею 19,00 кв.м.;
Розпорядженням сільського голови Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області № 44 від 01.12.2015 року вул. Радянську в с. Криворіжжя було перейменовано на вул. Центральну.
09.06.2016 року державним нотаріусом Чиркіною Т.Д. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на підтвердження належності майна померлому ОСОБА_3., було надано технічний паспорт ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» 25.09.2015 року на спірний будинок. Зазначений документ не містить інформації про власника будинку. Крім того технічний паспорт - це інформаційно-довідковий документ, виготовлений на підставі проведеної технічної інвентаризації будинку, який містить інформацію про технічні показники будинку, і тому не є правовстановлюючим документом.
Свідок ОСОБА_8. в судовому засіданні пояснила, що з позивачем ОСОБА_1. ходила в одну школу, навчались в паралельних класах, тому добре знає його та його батьків, зокрема батька ОСОБА_3. Батька позивача знала приблизно 30 років аж до його від'їзду до Луганської області. До виїзду в Луганську область ОСОБА_3. проживав в АДРЕСА_1, та їй достовірно відомо, що цей будинок побудував його батько, тому що вона народилась та мешкала по сусідству в с.Криворіжжя. Будинок був побудований приблизно в кінці 1960 років, знає, що ніхто не оформлював документи на будинок.
Допитана в якості свідка гр.ОСОБА_2 надала суду аналогічні пояснення та свідчення як і гр. ОСОБА_8.
У зв'язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину, відповідно до закону, державною нотаріальною конторою не представляється можливим, суд вважає, що виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.
Разом з тим, аналізуючи норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що отримання свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов'язком спадкоємців, будь-які терміни для отримання свідоцтва чинним законодавством не встановлені, а його неотримання не позбавляє спадкоємців права на спадкове майно.
Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, та має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Зважаючи на те, що п.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача сторони правочину, за яким виникло право уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках передбачених цим Законом. Тобто, право власності на дане майно може бути зареєстровано тільки власником, тому спадкоємець немає можливості здійснити реєстрацію в органах БТІ.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).
Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав суб'єктів права власності.
Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця).
Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Тобто, реєстрація права власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права.
На підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи свідків, суд вважає, що в судовому засіданні доведено позивачем неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому визнання за позивачем права власності на спадкове майно є єдиним способом захисту його прав отримати спадщину.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Донецька область, Добропільський район, АДРЕСА_1, загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами, що залишився після смерті ОСОБА_3., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 2216кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_3., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, суд зазначає наступне.
В судовому засіданні не знайшло підтвердження того, що зазначена земельна ділянка перебувала у власності батька позивача ОСОБА_3. або у його діда ОСОБА_6., оскільки до суду не було надано жодного документу, який би свідчив про право власності або належність земельної ділянки, а також її технічні дані, також від свідків по справі ОСОБА_8. та ОСОБА_2 не було надано жодних пояснень стосовно вищезазначеної земельної ділянки.
Отже, в частині позовних вимог, що стосуються визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 2216кв.м, слід відмовити у зв'язку з недоведеністю.
Керуючись ст.ст. 328, 392, 386, 1216 ЦК України, ст.ст. 158, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, про визнання права власності - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження (паспорт серії НОМЕР_4), право приватної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1, загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами, що залишився після смерті його батька - ОСОБА_3., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.Є. Хоменко