Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/667/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючий суддя - О.А. Рижий

при секретарі - Ю.М. Мороз

за участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з житла за неможливістю спільного проживання без надання жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення його з житла, а саме частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Сарни по вул. Белгородська,26 Рівненської області за неможливістю спільного проживання без надання жилого приміщення, оскільки він систематично порушує правила співжиття в будинку, яка є її власністю позивачів, вчиняє дебоші, зявляється в стані алкогольного спяніння, виражається нецензурними словами на адресу в присутності неповнолітнього сина, ніде не працює, в ході сімейного скандалу погрожував ОСОБА_1 фізичною розправою, позбавленням життя, наніс їй тілесні ушкодження, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насилля в сімї.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому розгляді позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити та дала пояснення по суті позову у відповідності до позовної заяви.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, дала пояснення відповідно до позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2. В заперечення позову суду пояснив, що поведінка зумовлена поганим відношенням до нього. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4, та ОСОБА_5 підтвердили те, що відповідач постійно зявляється в стані алкогольного спяніння, виражається нецензурними словами, постійно порушує правила співжиття в будинку, внаслідок чого неповнолітній син ОСОБА_6 часто залишається на ніч у сусідів

Судом встановлено, що сторони, проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, власниками якої згідно витягу про реєстрацію права власності є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний рішенням Сарненського районного суду від 31 серпня 2016 року.(а.с.7). Від подружнього життя у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась двоє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8) і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,які проживали з батьками у вказаному будинку.(а.с.10).

ОСОБА_7 01 листопада 2015 року уклала шлюб з ОСОБА_8, про що було зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області (актовий запис № 295).(а.с.9) Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 присвоєно прізвище "Білоус".

Перебуваючи в шлюбі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 22.04.1999 року, згідно договору дарування, була отримана частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м.Сарни вул. Белгородська № 26 Рівненської області (а.с.11). Право власності на житловий будинок було зареєстровано в Рівненському БТІ за № 7-285-1571. В звязку з перебуванням другої половини житлового будинку в аварійному стані Сарненською міською радою було прийняте рішення про демонтаж цієї частини будинку і після її знесення рішенням Сарненської міської ради № 220 від 19 березня 2008 року частині будинку, власниками якої були ОСОБА_1 і ОСОБА_3 присвоєна адреса м.Сарни вул. Белгородська № 26. Рішенням Сарненського районного суду від 21.04.2008 р. (справа № 2-648/08) за ОСОБА_9 і ОСОБА_3 визнано право спільної часткової власності (по 1/2 частині) на житловий будинок, розташований в м.Сарни вул.Белгородська № 26 Рівненської області (а.с. 12). 17.02.2017 року ОСОБА_3 подарував належну йому 1/2 частину житлового будинку,розташованого в м.Сарни вул.Белгородська № 26 своїй дочці ОСОБА_2 Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом, про що зареєстровано в реєстрі за № 170.(а.с.13) Право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку зареєстровано на ОСОБА_2 22 лютого 2017 року за номером 19132525 (а.с.14). На іншу частину житлового будинку, право власності зареєстровано за ОСОБА_1, що підтверджується витягом із державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності -18793224 (а.с. 15).

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Стаття ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтями 116 та 157 ЖК України визначено, наймача та члена сім'ї власника жилого будинку може бути виселено в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення, якщо вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Відповідно до пунктів 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 р. за № 2, при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового Кодексу осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Виходячи з офіційного характеру заходів запобігання й громадського впливу, які мають передувати виселенню наймача або членів його сімї на підставі ст. 116 Житлового Кодексу без надання іншого жилого приміщення, і відповідно до правила ст. 29 ЦПК про допустимість засобів доказування факт застосування заходів запобігання судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, виконавчими комітетами, іншими уповноваженими органами, а заходів громадського впливу - органами самоорганізації населення (будинкові, вуличні, квартальні комітети, товариські суди тощо), повинен підтверджуватися письмовими доказами.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали суду докази, які вказують на порушення відповідачем правил спільного проживання в квартирі та застосування до нього заходів громадського впливу та притягнення до адмінвідповідальності за насильство в сімї, а саме, 05.12.2016 р. після складання протоколу про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУАП, який розглянутий суддею, факт вчинення насильства в сімї підтвердився. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено стягнення у вигляді 30 (тридцяти) год. громадських робіт. В матеріалах справи також наявні шість висновків по зверненню ОСОБА_1 до поліції щодо вчинення насильства в сімї ОСОБА_3, а саме 15.02.2015 р., з якого вбачається, що вказаний факт підтверджується зібраними матеріалами; 06.07.2016 р.- в результаті чого з ОСОБА_3 було проведено інспектором Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області профілактичну бесіду з приводу недопущення вчинення протиправної поведінки у побуті та винесено офіційне попередження про неприпустимість учинення насильства в сімї.

Таким чином є достатньо доказів, які вказують на негідну поведінку відповідача в квартирі, що робить неможливим спільне з ним проживання, а заходи громадського впливу виявились безрезультатними.

Тому, відповідач, відповідно до ст. 116 ЖК України підлягає виселенню з квартири без надання іншого житла.

На підставі ст.ст. 116, 157 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з житла за неможливістю спільного проживання без надання жилого приміщення задоволити.

ОСОБА_3 виселити з будинку № 26 по вул. Белгородська в м.Сарни Рівненської обл. без надання іншого житла.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської обл. через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Сарненського районного суду О.А. Рижий