АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/247/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Костенка А.М., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Лапко Ю.В.

з участю: Сітнікова А.В., Мамреги В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів та додаткових витрат.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_8 зазначала, що з 2009 по 2015 роки перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 Сторони мають спільних дітей: дочку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2. З липня 2015 року сторони припинили спільне проживання. Проте відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому позивач, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дочки ОСОБА_11 та сина ОСОБА_12 в розмірі 1000 грн кожному, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 серпня 2015 року, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач просила стягнути на її користь і фактично понесені додаткові витрати на утримання дітей, понесені нею за період з серпня 2015 року в розмірі 7959, 94 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі 1400 грн щомісячно, починаючи з 12.10.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 додаткові витрати на доньку ОСОБА_11 в сумі 2631, 50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 судовий збір в сумі 551, 20 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_7 судовий збір в сумі 182,22 грн. на користь ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вказане рішення змінити та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_11 та сина ОСОБА_12 в розмірі 700 грн. кожному, починаючи з 1 серпня 2015 року, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 фактично понесені додаткові витрати на доньку ОСОБА_11 у розмірі 5372, 94 грн.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що суд не врахував, що з боку відповідача були лише усні пояснення про те, що він «теж колись купував та пропонував позивачці гроші для утримання дітей, але вона відмовлялась їх брати». Жодного підтвердження про витрати з боку відповідача з липня 2015 року на дітей суду надано не було. Крім того, позивач вважає, що суд невірно застосував вимоги ч.1 ст. 185 СК України. Додаткові витрати на дитину є витрати, що викликані особливими обставинами. Зазначеною статтею наведений лише приблизний перелік таких обставин. Судова практика свідчить про необхідність позивачем довести наявність таких витрат, зокрема про це зазначено в Постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року в справі №6-1296цс15.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_6 адвокат Сітніков А.В. апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_7 адвокат Мамрега В.М. апеляційну скаргу не визнав, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Позивач ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_11 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі копіями свідоцтв про народження дітей, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 1.03.2016 року у справі №686/23162/15-ц.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_8 належним чином не виконує свій обов'язок по утриманню малолітніх дітей, суд першої інстанції обґрунтовано, з урахуванням вимог розумності та справедливості, частково задовольнив позовні вимоги і стягнув на користь ОСОБА_6 на утримання дітей по 700 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано визнав, що позивач понесла додаткові витрати на оплату занять з танців та підготовки до школи дочки ОСОБА_9 в сумі 5263,00 грн, а тому стягнув з відповідача ОСОБА_7 на користь матері ОСОБА_6 ? понесених цих додаткових витрат в сумі 2631,50 грн.

Що стосується додаткових витрат на сина, а також інших додаткових витрат на дочку (придбання одягу, іграшок, взуття), то такі витрати не були викликані особливими обставинами, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вказане рішення змінити та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_11 та сина ОСОБА_12 в розмірі 700 грн. кожному, починаючи з 1 серпня 2015 року, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Такі вимоги апеляційної скарги не можуть бути задоволені, оскільки аліменти, відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, присуджуються з дня подання позовної заяви. В рішенні суд обґрунтовано зазначив, що позивачем не подано доказів вжиття заходів щодо отримання аліментів раніше та ухилення відповідача від їх сплати. А така обставина виключає можливість стягнення аліментів раніше подання позовної заяви.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 фактично понесених додаткових витрат на дочку ОСОБА_11 у розмірі 5372, 94 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині повного стягнення додаткових витрат на дочку, суд першої інстанції у рішенні навів мотиви, з яких він позов задовольнив частково, і вказав, що витратами щодо малолітньої дочки, які викликані особливими обставинами, є розвиток здібностей дитини у Дитячій школі мистецтв в період з 2.10.2015 р. по 7.11.2016 р. А зазначені позивачем інші витрати (придбання одягу, іграшок, взуття) не були викликані особливими обставинами і тому не відносяться до додаткових витрат.

Не можна погодитися і з тими доводами, що суд неправильно застосував ч.1 ст. 185 СК України, оскільки суд першої інстанції свої висновки щодо додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, обґрунтовував положеннями саме ч.1 ст. 185 СК України.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на Постанову Верховного Суду України від 24.02.2016 року в справі №6-1296цс15, то висновки суду першої інстанції цій постанові не суперечать.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Суддя Суддя

підпис підпис підпис

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Демінська А.А.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 50