АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8465/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/25/К/17 суддя Євтушенко О.І.
Категорія - 50 (І) Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Барильської А.П.,

за участю: секретаря Чубіної А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в сумі 490,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі 06.08.2008 року у них народилась донька ОСОБА_3, батьком якої є відповідач. Враховуючи те, що дитина відвідує танцювальний гурток та курси англійської мови задля розвитку наявних у неї творчих здібностей та здібностей до вивчення іноземних мов, за оплату яких вона щомісячно несе додаткові витрати в загальній сумі 490,98 грн. Оскільки позивач самостійно виховує дитину, а відповідач має можливість та зобовязаний приймати участь у додаткових витратах на дитину, позивач просила суд стягнути їх з ОСОБА_1 в примусовому порядку.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3, 06.08.2008 року, в сумі 80 грн. 49 коп. щомісячно, на період відвідування дитиною колективу народно-сценічного танцю «Дзиґа» Міського комунального закладу «ОСОБА_4 імені ОСОБА_5» (ідентифікаційний код 24608708).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3, 06.08.2008 року, в сумі 165 грн. щомісячно, на період відвідування дитиною курсу англійської мови Лінгвоцентру «Світ мов» Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ МОВ» (ідентифікаційний код 37272425).

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог матеріального і процесуального права, поставив питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що він на даний час не працює і не має стабільного заробітку. Також за рішеннями Центрально-Міського районного суду від 09.04.2015 року та 25.05.2015 року відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_7 та неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому його матеріальний стан не даватиме змоги сплачувати додаткові витрати на утримання дитини. Крім того, вважає, що дитина навчається у першому класі, добре засвоюючи шкільну програму з вивченням у тому числі англійської мови, також у школі працюють гуртки, які дитина має можливість відвідувати, проте не робить цього. За таких обставин, ОСОБА_1 відвідування дитиною курсів з англійської мови та танцювального гуртка «Дзиґа» вважає не першочерговою необхідністю, натомість примхою позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-КИ № 187304, виданим 13.08.2008 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області (а.с.5).

На підставі виконавчого листа № 2/435/1239 від 03.04.2012 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу на виконання рішення суду, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 стягуються щомісячно аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3, в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2016 року, яким змінено рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.12.2015 року, за позовом ОСОБА_1 зменшено розмір аліментів з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття (а.с.19-20).

Дитина проживає разом з матірю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні, що підтвердили представники сторін в суді першої інстанції. Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки, що підтверджується квитанціями про їх перерахування за період з липня 2015 року по лютий 2016 року включно та довідкою-розрахунком Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ за період з 01.01.2015 року по 01.10.2015 року (а.с.9, 24-27), що жодними доказами в ході судового розгляду не спростовано та в розумінні ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає з огляду на визнання цих обставин сторонами.

ОСОБА_3 навчається в 1-а класі Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №19 КМР Дніпропетровської області, жоден із шкільних гуртків не відвідує, проте є учасницею зразкового колективу народно-сценічного танцю «Дзига», загальна вартість навчання складає 130,99 грн. в місяць, загальна вартість фонду 29,99 грн. в місяць, що підтверджується довідками МКЗ «ОСОБА_4 імені ОСОБА_5» від 10.03.2015 року та з місця навчання (а.с.7,40).

Довідкою Лінгвоцентру «Світ мов» від 15.03.2015 року № КР-2015/13/3 підтверджується, що ОСОБА_3 проходить навчання в ТОВ «СВІТ МОВ» з курсу англійської мови на початковому рівні, щомісячна плата за навчання 330 грн. (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 частково, суд першої інстанції виходив з рівноцінного обовязку обох з батьків приймати участь в утриманні дитини, а також нести додаткові витрати на її утримання.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до ст.. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно розяснень наданих Пленумом Верховного Суду України в п. 18 Постанови «Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Згідно ст. ст. 141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Отже, визначаючи розмір додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує колектив народно-сценічного танцю «Дзиґа» Міського комунального закладу «ОСОБА_4 ім. Артема» зі щомісячною оплатою у розмірі 130,99 грн. на місяць та вартістю фонду в сумі 29,99 грн. на місяць, а також навчається в ТОВ «СВІТ МОВ» з курс англійської мови на початковому курсі, де щомісячна оплата складає 330,00 грн. У звязку із чим та з урахуванням рівності батьків дитини у правах та обовязках відносно неї, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що половину цих витрат повинен нести батько дитини ОСОБА_1 Позивачем не оскаржено визначений судом розмір щомісячних додаткових витрат на дитину, які повинен нести батько ОСОБА_1, а тому колегія суддів не перевіряє такі висновки суду.

Доводи апеляційної скарги щодо примхливості позивача щодо необхідності відвідування їх спільною донькою курсу англійської мови та колективу народно-сценічного танцю, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються висновками суду першої інстанції.

Зокрема, суд правильно критично поставився до доводів представника відповідача щодо недоцільності відвідування дитиною курсів англійської мови, яку вона вивчає за навчальною шкільною програмою безкоштовно, оскільки вони суперечать інтересам дитини та порушують її право на належний та вільний розвиток як особистості.

Також суд першої інстанції вірно відхилив посилання представника відповідача на те, що дитина може безкоштовно відвідувати організовані на базі навчального закладу гуртки за напрямками: журналістика, прикладне мистецтво, туристично-краєзнавчий або військово-патріотичний (відповідно до довідки з навчального закладу від 08.04.2016 року, а.с.52), а оплата позивачем послуг за відвідування дитиною зразкового колективу народно-сценічного танцю «Дзига» нібито є свідченням нецільового витрачання нею коштів, оскільки при виборі гуртку, до якого слід віддавати на навчання дитину, батьки перш за все, повинні керуватись інтересами дитини та її прихильностям.

За таких обставин, слід дійти висновку про те, що заперечення апеляційної скарги щодо недоцільності витрати грошових коштів на відвідування дитиною курсу англійської мови та гуртку народно-сценічного танцю, є незгодою відповідача із оцінкою доказів та спробою їх переоцінити. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на сплату ним аліментів за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу на користь ОСОБА_7 та неповнолітнього ОСОБА_8 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки законодавець не ставить обовязок несення витрат на утримання неповнолітньої дитини, в тому числі додаткових витрат, в залежність від можливості платника аліментів надавати таку допомогу.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, як недоведена, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 травня 2016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

ОСОБА_5