Справа № 203/379/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Ркоян Ю.А.

за участю: позивачки - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

01 лютого 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заяви позивачка вказала наступне.

Сторони одружені з 01 серпня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку- Шаповал ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. Між сторонами були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства з липня 2016 року, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Враховуючи вищевикладене, позивачка зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам, тому вона звернулась до суду та просила суд шлюб розірвати (а.с. 2), залишивши доньку проживати з нею. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Шаповал».

Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні фактично позов про розірвання шлюбу визнав та підтвердив, що сім'я дійсно розпалась, сторони проживають окремо, спільне господарство з липня 2017 року не ведуть. Але зауважив, що сторони не узгодили порядок утримання, проживання їх доньки, окрім того сторони не досягли згоди про поділ спільного майна подружжя та згоди щодо утримання, виховання та проживання доньки.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 серпня 2009 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 58, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5), яка проживає з позивачкою.

Також у судовому засіданні встановлено, що з липня 2016 року між сторонами були остаточно припиненні подружні стосунки та ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, відсутність довіри в родині, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, на даний час зберігати сім`ю позивачка не бажає, донька проживає разом з нею. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені в липні 2016 року та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, донька проживає з позивачкою находиться на утриманні позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це неможливо та суперечить її інтересам та інтересам дитини, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Визначається, що доньку сторін доцільно залишити проживати з матірю (позивачкою по справі), яка має окреме власне упоряджене житло, і проти чого в судовому засіданні відповідач не заперечував. Порядок утримання, виховання дитини сторони мають обоюдну згоду визначити та виконувати добровільно.

Наявність матеріальних претензій між сторонами суд не приймає до уваги, оскільки поділ майна не є предметом даного спору. Сторони не звертались до суду з позовами про поділ спільного майна тощо.

Позивачка в судовому засіданні підтвердила, що не заявляє вимог до відповідача стосовно відшкодування понесених нею при зверненні до суду судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,11, 57-64, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Москаленко), зареєстрований 01 серпня 2009 року виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 58 - розірвати.

Прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити «Шаповал».

Неповнолітню дитину- Шаповал ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпенко С.Ф.