АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1393/17 Головуючий 1 інст. - Вовк Л.В.
Справа № 627/654/16-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» березня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи: Козіївська сільська рада Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 11 березня 2016 року Краснокутський районний суд Харківської області задовольнив позов ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське» про скасування свідоцтв про право власності та скасування державної реєстрації на житлові будинки за адресою: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4 АДРЕСА_5

Зазначила, що 05 квітня 2016 року вони звернулися до Державного реєстратора, який відмовив у внесенні запису щодо скасування Державної реєстрації права власності на зазначені житлові будинки, оскільки на них накладено арешт.

Вказала, що рішенням сесії 19 вересня 2013 року ХХVІІІ сесією VІ скликання Козіївської сільської ради від 19 вересня 2013 року спірні багатоквартирні будинки прийняті у комунальну власність територіальної громади Козіївської сільської ради, що надає право на приватизацію квартир в цих житлових будинках. Проте, державна реєстрація переходу права власності від Товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське» до Козіївської сільської ради не відбулася. Відсутність реєстрації припинення права власності унеможливлює розпорядження нерухомим майном Козіївської сільської ради для суспільних потреб територіальної громади, а саме приватизації громадянами, які є наймачами квартир.

Просила звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: житлові будинки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4 АДРЕСА_5

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року в позові ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, скасувавши арешт будинків АДРЕСА_1 При цьому посилались на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважали, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклали позовні вимоги. При цьому зазначили, що суд не звернув уваги на те, що відповідно до рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 11 березня 2016 року, яке набрало законної сили, Товариство з обмеженою відповідальністю «Козіївське» не є ні власником, ні користувачем спірного майна; що користувачами та власниками вказаних житлових будинків є територіальна громада Козіївської сільської ради та мешканці цих будинків.

В судове засідання учасники процесу, які повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином, не з'явилися.

Частиною 3 статті 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до частини 2 статті 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Клопотання представника ОСОБА_1 та представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкладення розгляду справи залишено без задоволення, оскільки доказів того, що представники зайняті в інших судових засіданнях не надано.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 11 березня 2016 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське» скасовано свідоцтва про право власності на житлові будинки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 Рішення суду є чинним.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Краснокутського районного управління юстиції від 05 квітня 2016 року відмовлено позивачу у внесенні запису про скасування державної реєстрації прав власності, оскільки накладено арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське», зокрема, і на спірні житлові будинки.

Рішення державного реєстратора є чинним.

Арешт накладено в межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області для виконання 39 виконавчих документів щодо стягнення заборгованості з товариства на користь фізичних, юридичних осіб та держави.

Як вбачається з матеріалів справи на теперішній час зведене виконавче провадження не закінчено.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що рішенням ХХVІІІ сесії VІ скликання від 19 вересня 2013 року зазначені будинки передано у комунальну власність територіальної громади Козіївської сільської ради.

Однак, територіальна громада Козіївської сільської ради з позовом щодозвільнення майна з-під арешту до суду не зверталася.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Із роз'яснень, які містяться в пунктах 1, 2, 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» вбачається, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. В одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішуються вимога про зняття арешту з майна.

Враховуючи, що позивач не є ні власником, ні особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику,суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дотримуючись засад змагальності, забезпечивши сторонам можливість доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов обгрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позову.

Доводи апеляційної скарги зведені до посилання на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії