Справа 688/4163/15-ц
№ 6/688/9/17
Ухвала

Іменем України

24 березня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Никитюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа втрачено.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав, просив видати два дубліката виконавчого листа про стягнення моральної шкоди та судового збору, оскільки виконавчі листи втрачені, ним не отримувалися, також просив поновити йому строк для предявлення виконавчих листів до виконання.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про розгляд справи, направила до суду заяву, в якій вказала, що рішення суду в частині спростування неправдивої інформації вона виконала у добровільному порядку, відсутні докази про втрату оригіналів виконавчих листів, а тому заперечує проти видачі дубліката виконавчого листа.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобовязання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. ОСОБА_2 зобовязано у місячний строк з дня набрання чинності рішення суду спростувати недостовірну інформацію, з неї на користь ОСОБА_3 стягнуто моральну шкоду в сумі 500 грн. та судовий збір у сумі 251 грн. 21 коп. Рішення суду набрало законної сили 10.03.2016р.

Згідно з ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З конструкції статті убачається, що у Кодексі не наведено причин, які можна вважати поважними при пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд їх визначає у кожному конкретному випадку на підставі доказів, поданих стягувачем.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла станом на 10.03.2016р., виконавчий лист може бути пред'явлено до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суд, при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об'єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Вивчивши причини пропуску строку, які вказав заявник у заяві, для подання виконавчих листів до виконання, суд дійшов висновку про його поновлення.

В силу ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

З матеріалів справи убачається, що відповідач після ухвалення рішення суду про стягнення з неї моральної шкоди та судового збору не вживала жодних зусиль для його виконання, що свідчить про порушення з її боку прав позивача на виконання судового рішення, враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Крім того, виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішення законної сили.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення цивільної справи, а за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників цивільного судочинства, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід'ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1 ст. 6 ЄКПЛ, і є порушенням права на суд.

Так, у справі «Хорнсбі проти Греції» ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов'язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід'ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄКПЛ.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення суду та два виконавчих листа направлено на адресу ОСОБА_1 та отримано 07.04.2016р., однак в цьому повідомленні відсутній підпис стягувача, він заперечує проти отримання виконавчих листів.

Відповідно до довідки №6095 від 24.03.2017р., виконавчі документи, в яких стягувачем є ОСОБА_3, у Шепетівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби відсутні.

Таким чином, оригінали виконавчих листів були втрачені відділом поштового звязку, до виконавчої служби не пред'являлися.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку замість втрачених оригіналів виконавчих листів видати дублікати та поновити заявнику строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди та судового збору.

Керуючись ст.ст. 209-210, 370, 371 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди та судового збору у справі 688/4163/15-ц , 2/688/47/16.

Видати ОСОБА_1 дублікати виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 500 грн. та судового збору у сумі 251 грн. 21 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її отримання до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя А.Ю. Цідик