Провадження № 2/127/269/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

секретаря Подоляк М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні автомобілем,

в с т а н о в и в :

В серпні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні належним йому на праві особистої приватної власності автомобілем BMW-540І, 2001 року випуску, легковий універсал, шасі (кузов, рама) № WBADN61040GG91688, державний номерний знак «АВ 0804 АТ», шляхом його витребовування з чужого володіння.

Позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2016 року, яке набуло законної сили 06 травня 2016 року, за позивачем визнано право власності на вказаний вище автомобіль, власником якого була колишня дружина позивача - ОСОБА_4 На неодноразові усні звернення ОСОБА_4 відмовляється повертати позивачу автомобіль. 01 червня 2016 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист-вимога про повернення автомобіля, яка на сьогоднішній день не виконана. Таким чином, відповідач своїми діями порушує право позивача на вільне користування приватною власністю, у звязку із чим останній звернувся до суду із даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 вимоги позову не визнала, з підстав зазначених в письмових запереченнях, просила суд у його задоволенні відмовити.

Залучена судом в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 до судового засідання не зявилась, хоча повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2016 року у справі № 127/8904/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя (а.с. 8-11), залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06 травня 2016 року (а.с. 46-51), за ОСОБА_3 визнано право особистої приватної власності на автомобіль BMW-540I, 2001 року випуску, легковий універсал, шасі (кузов, рама) №WBADN61040GG91688, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 355 253 грн.

Станом на день розгляду справи в суді, вказаний вище автомобіль зареєстровано за відповідачем - ОСОБА_4, що підтверджується відомостями наданими Державною Автомобільною Інспекцією Управління МВС України у Вінницькій області (а.с. 42).

Право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння врегульовано статтею 387 ЦК України, у відповідності до якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, розяснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. (п. 23 Постанови Пленуму).

Заперечуючи позов, відповідач в своїх запереченнях зазначає про те, що вона з своїм колишнім чоловіком (позивачем по справі) з 2009 року спірний автомобіль не вважали своїм, оскільки за спільною згодою продали автомобіль, оформивши це дорученням, виданого покупцю при укладенні угоди купівлі-продажу. Продажом автомобіля займався ОСОБА_3 особисто.

Однак, як вбачається із згаданого вище рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2016 року, суд, задовільняючи вимогу щодо поділу автомобіля з визнання права власності за ОСОБА_3, зазначав проте, що ним не беруться до уваги заперечення відповідача-позивача ОСОБА_4 про продаж автомобіля BMW-540I, 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) №WBADN61040GG91688, д.н.з. НОМЕР_2, оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень не надано. Посилання на довіреність від 05 квітня 2009 року є безпідставне, оскільки, остання, не свідчить про продаж спірного автомобіля. Довіреність відповідно до ст. 244 ЦК України є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. При цьому, як свідчать матеріали справи, автомобіль зареєстрований за відповідачем-позивачем ОСОБА_4 До того ж суд зауважує, що відповідно до норм сімейного законодавства поділу підлягають речі, які знаходяться в третіх осіб. Таким чином вказаний автомобіль підлягає поділу.

Крім того, під час розгляду справи про поділ майна подружжя, ОСОБА_4 та її представник у своїх поясненнях зазначали про те, що автомобіль BMW-540 I, 2001 року випуску продано. Разом з тим, відмічали, що не заперечують щодо його виділення іншій стороні, якщо суд дійде такого висновку.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина 2 статті 61 ЦПК України).

Отже, судом достовірно встановлено, що станом на день розгляду справи в суді спірний автомобіль із володіння ОСОБА_4, за будь-яким правочином не вибував, в тому числі протиправно в наслідок незаконного його заволодінням, оскільки докази на підтвердження даної обставини, окрім нотаріально посвідченої довіреності від 05 квітня 2009 року, оцінка якій надавалась судом при розгляді справи про поділ майна подружжя, стороною відповідача суду надано не було.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, суд дійшов висновку, що автомобіль BMW-540 I, 2001 року випуску, право власності на який на підставі рішення суду визнано за ОСОБА_3, і з 06 травня 2016 року (дата набрання законної сили рішення суду) перебування даного автомобіля у володінні ОСОБА_4, яка згідно реєстраційних документів була попереднім його власником, є незаконним, а відтак, підлягає витребуванню з її володіння.

Слід звернути увагу на неможливість одночасного предявлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння (оскільки віндикація це позов неволодіючого власника про витребування майна від володіючого невласника) і про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном (оскільки негаторний позов це позов про захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння). А тому, враховуючи встановлені судом правовідносини, а саме те, що в даному випадку підлягають до застосування положення статті 387 ЦК України, позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні автомобілем, задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні автомобілем, шляхом його витребування підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 387 ЦК України, ст.ст. 3, 4-6, 10, 11, 15, 57-62, 154, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 належний ОСОБА_3 автомобіль BMW-540І, 2001 року випуску, легковий універсал, шасі (кузов, рама) № WBADN61040GG91688, державний номерний знак «АВ 0804 АТ».

В задоволенні іншої частини вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6