У Х В А Л А

30 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Григоренка М.П., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 3 березня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та припинення права власності,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його прредставника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 3 березня 2017 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру № 40, що знаходиться в будинку №26, розташованому по вулиці Небесної Сотні (Кіквідзе) в м. Рівне Рівненської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01.

Заборонено ОСОБА_1 та будь-яким третім особам вживати будь-які дії, спрямовані на відчуження, користування, перепланування, зміну тощо квартири №40, що знаходиться в будинку №26, розташованому по вулиці Небесної Сотні (Кіквідзе) в м. Рівне Рівненської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01.

Заборонено державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна: квартири №40, що знаходиться в будинку №26, розташованому по вулиці Небесної Сотні (Кіквідзе) в м. Рівне Рівненської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на незаконність вказаної ухвали суду в зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 22.06.2016 року у справі №569/15844/14-ц, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним та розірвання договору купівлі-продажу, припинення права класності, визнання права власності, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки є рішення, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вважає, що оскільки позивач не надала суду доказів, що спірна квартира є частиною спадкового майна ОСОБА_3 і станом на 3.03.2017 року вона належить йому, суд не мав право накладати на неї арешт.

З наведених підстав просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачка зазначає, що рішення Апеляційного суду Рівненської області від 22.06.2016 року касаційною інстанцією зупинено. Вважає, ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу відхилити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та ґрунтується на законі.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову згідно ст.151 ЦПК України є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Способами забезпечення позову, передбачених статтею 152 ЦПК України, зокрема, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та припинення права власності. Предметом оспорюваного договору є квартира АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції вірно покликався на положення ст.151 ЦПК України щодо можливості забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вжиті заходи забезпечення позову у вигляді накладення заборони на відчуження майна не припиняють права власності на нього, а лише обмежують власника цього майна в частині права відчуження та є гарантією реальності виконання рішення суду.

Безпідставними є покликання відповідача про ненадання суду доказів про те, що спірна квартира є частиною спадкового майна ОСОБА_3, оскільки доведеність обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, при вирішенні питання про забезпечення позову судом не з'ясовується.

Також, не є предметом розгляду під час вирішення питання про забезпечення позову і наявність чи відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, її висновки узгоджуються із роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених в ній висновків.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,313,314,315,318 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 3 березня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_4

ОСОБА_5