ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

в частині позовних вимог

16 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті та неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом, який в процесі розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в сумі 30539,99 грн. та неустойки за прострочку сплати аліментів в сумі 11506,24 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням суду відповідач має аліментні зобовязання, внаслідок свідомого ухилення від виконання яких утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Позивач вказує на те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, оскільки він офіційно працевлаштований, має регулярний та стабільний дохід, тобто заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з його вини та за період з 01.01.2004 року по 18.08.2014 року складає 30532,99 грн. Крім того, вважає, що при виникненні заборгованості з вини відповідача позивачка, як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми не сплачених аліментів за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, вона має право на стягнення пені в сумі 11506,24 грн. відповідно до поданого розрахунку.

Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлена вчасно та належним чином, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просила проводити у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як зазначалось, позивач однією з позовних вимог визначила стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у загальному розміру 11506,24 грн., яка складається з наступного: пеня у сумі 10131,24 грн. за прострочення сплати аліментів за період з 1997 року по 17.08.2014 року; пеня у сумі 1375 грн. за прострочення сплати аліментів за період з квітня по грудень 2016 року (а.с.123-125).

Разом з тим, судом встановлено, що вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 1997 року по 17.08.2014 року вже розглядались в судовому порядку, за результатом чого рішенням Фастівського міськрайонного суду по справі №381/5215/15-ц від 08 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 18.02.2016 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто пеню в сумі 2518 грн. (а.с.36).

Згідно п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Змістом пункту 2 частини 1 ст. 205 ЦПК позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду зацікавлених осіб щодо розв'язання спору.

Частиною 1 ст. 26 ЦПК України визначено, що особами, які беруть участь у справі позовного провадження, є в тому числі сторони, якими згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Суд констатує тотожність сторін у справі № 381/5215/15-ц та у справі №381/4256/16-ц, у яких позивачем виступає ОСОБА_1, а відповідачем ОСОБА_2, відтак, рішення у справі № 381/5215/15-ц з приводу спору про стягнення пені за несплату заборгованості по аліментам за період з 1997 року по 17.08.2014 року ухвалено між тими ж сторонами.

За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суд розглядає справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; отже, предмет спору випливає з правовідносин, щодо яких виник спір.

Статтею 196 Сімейного кодексу України регламентовано відповідальність за прострочення сплати аліментів особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, за змістом якої у одержувача аліментів виникає право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення при виникненні заборгованості з вини платника.

Як у справі № 381/5215/15-ц так і у справі №381/4256/16-ц, вимога, можливість заявлення якої до суду передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України, стосується стягнення неустойки (пені) як відповідальності за прострочення сплати аліментівза період з 1997 року по 17.08.2014 року.

Отже, судом встановлено, що предметом саме спору, тотожність якого є підставою для застосування ст. 205 ЦПК України, у справі № 381/5215/15-ц є обставини у сімейних правовідносинах, щодо яких у сторін виник спір, з приводу стягнення пені за несплату заборгованості по аліментамза період з 1997 року по 17.08.2014 року, який є тотожним до характеру і змісту спірних правовідносин, а отже, і предмету спору у даній справі №381/4256/16-ц, а саме, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментівза зазначений вище період.

З аналізу норми ст. 196 Сімейного кодексу України право позивача, яке захищається даною статтею, виникає з однієї підстави - заборгованості по сплаті аліментів з вини платника, розмір якої у відповідності до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України, про що складається відповідний розрахунок.

Суд не може вважати нетотожніми предмет спору внаслідок різних розмірів позовних вимог, оскільки різною є лише ціна позову, а не предмет спору.

Враховуючи вищенаведене, наявні підстави для закриття провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України в частині вимог про стягнення пені за період з 1997 року по 17.08.2014 року.

Керуючись ст.205 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 1997 року по 17.08.2014 рокуу сумі 10131,24 грн. - закрити.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.Ю.Чернишова