Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми, посилаючись на те, що 25 жовтня 2014 року вона придбала в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», власником якого є відповідач, жіночі чобітки вартістю 1 695 грн. Під час носіння чобіток на одному з них були виявлені суттєві пошкодження, у зв'язку із чим позивач 20 листопада 2014 року звернулась до адміністрації магазину з вимогою про усунення недоліків. Відповідач з вимогою погодився, чобітки прийняв та відремонтував. Однак, після ремонту зовнішній вигляд чобітка значно погіршився, чобіток зменшився в розмірі, став тиснути ногу, що повністю унеможливило його комфортне та повноцінне використання. З огляду на вказане позивач звернулась до відповідача із вимогою про розірвання вищевказаного договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів, однак відповідач дану вимогу проігнорував. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати договір купівлі-продажу жіночих чобіток від 25 жовтня 2014 року та стягнути із відповідача їх вартість у розмірі 1 695 грн та моральну шкоду, яка виразилася у розчаруванні від виявлених недоліків придбаного товару, у докладанні додаткових зусиль для спонукання відповідача на усунення недоліків чобіток та в подальшому зверненні до відповідача із заявою про розірвання договору купівлі-продажу та поверненні сплачених коштів.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу жіночих чобіток вартістю 1 695 грн, укладений 25 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 сплачені за товар кошти в сумі 1 695 грн та 1 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 25 жовтня 2014 року ОСОБА_4 придбала в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», власником якого є ФОП ОСОБА_5, яка здійснює господарську діяльність по роздрібній торгівлі взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах, зимові чобітки вартістю 1 695 грн. Гарантійний строк на вищевказані чобітки становить 30 діб з дати придбання.

В процесі носіння на одному з них позивач виявила недоліки, а саме, що на стикові з підошвою розсічена замша, у зв'язку з чим позивач 20 листопада 2014 року звернулась до адміністрації магазину з вимогою про ремонт чобіт. Відповідач з вказаною вимогою погодився, чобітки прийняв та організував їх ремонт, а саме була проведена підклейка.

24 листопада 2014 року чобітки були повернуті ОСОБА_4, яка при їх прийомі претензій щодо недоліків товару не виказувала. 12 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до відповідача з заявою про розірвання вищевказаного договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів у зв'язку з тим, що після ремонту зовнішній вигляд чобітка значно погіршився, чобіток зменшився в розмірі, став тиснути ногу, що повністю унеможливило його комфортне та повноцінне використання та є істотним недоліком товару.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Отже, доведеність продавцем факту належної якості проданого товару відповідно до зазначених норм (п. 14 ст. 8 Закону) може бути підставою для відмови покупцеві в забезпеченні гарантій, передбачених цими нормами, та відповідно до ч. 2 ст. 1209 ЦК для звільнення продавця від обов'язку відшкодування шкоди, якщо він доведе, що недоліки товару й шкода виникла, зокрема, внаслідок порушення потерпілим правил користування або зберігання товару.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки недоліки взуття виникли в період гарантійного строку протягом 30 днів після його придбання, а також те, що обов'язок доведення належної якості проданого товару і обов'язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця (ч. 2 ст. 1209 ЦК України, ст. 8 Закону), а відповідач зазначених обставин не довів, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України, а тому вимоги позивача про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми є підставними та підлягають до задоволення, що у повній мірі забезпечить права споживача гарантовані йому Конституцією України, з врахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини.

Крім того, враховуючи характер та тривалість моральних страждань ОСОБА_4, апеляційний суд правильно стягнув на користь позивача моральну шкоду у сумі 1 000 грн.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов