Справа № 478/271/17 Провадження № 2/478/213/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючий суддя Іщенко Х.В.,

при секретарі Луговській А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування в якій зазначила, що після смерті її матері ОСОБА_2, що мало місце 15.11.1999 року, залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок за №1 з господарськими будівлями та спорудами (садиба), розташований по вул. Молодіжна в с. Михайлівка Казанківського району Миколаївської області, який був успадкований нею (позивачем). При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй (позивачу) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно (житловий будинок) було видане після смерті спадкодавця, таким чином її матір ОСОБА_2 за свого життя не набула права власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та він не входить до складу спадкового майна, що залишилось після її смерті, просила визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок за №1, який знаходиться по вул. Молодіжна в с. Михайлівка Казанківського району Миколаївської області та залишився після смерті її матері ОСОБА_2, померлої 15 листопада 1999 року.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу приписів ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч.2, ч.3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Приписами ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При вирішенні цього спору, суд виходить з того, що слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця.

До 2004 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилося питання узаконення житлових будинків та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатком списків громадян, яким ці будинки належали.

До вказаних правовідносин також підлягала застосуванню Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24-26.

Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавалися у якості актів органів влади (публічної), що підтверджують право приватної власності.

Матеріалами справи встановлено, що згідно витягу з погосподарських книг Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за 1991-2000 роки головою домогосподарства, розташованого по вул. Молодіжна, 1 в с. Михайлівка, являлася (російською мовою) ОСОБА_3.

Виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за № 3/2 від 22.03.1999 року вирішив: оформити право особистої власності на жилий будинок, що знаходиться в селі Михайлівка по вул. Молодіжній № 1 на ОСОБА_2 та Казанківському БТІ прийняти до реєстрації Свідоцтво на право особистої власності.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Михайлівської сільської ради 20.11.2006 року, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.11.2006 році, власником будинку, житлового з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Миколаївська обл., Казанківський р-н, с. Михайлівка, вул. Молодіжна, буд. 1, на праві приватної власності є ОСОБА_2.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12612340 від 23.11.2006 року, реєстраційний № 16802926, виданого Казанківським БТІ, номер запису 155 в книзі 1, власником будинку, житлового з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Миколаївська обл., Казанківський р-н, с. Михайлівка, вул. Молодіжна, буд. 1, на праві приватної власності є ОСОБА_2

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ФП №059159, виданого 16.11.1999 року Михайлівською сільрадою Казанківського району Миколаївської області, ОСОБА_2 померла 15 листопада 1999 року у віці 86 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 16 листопада 1999 року зроблено запис за №20.

Свідоцтвом про народження серії ЯК №016385 підтверджується, що (російською мовою) ОСОБА_4, народилась 7.04.1956 року і її матірю є (російською мовою) ОСОБА_3.

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КИ №329614 підтверджується, що (російською мовою) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та (російською мовою) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклали шлюб 18.08.1979 року та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище (російською мовою) ОСОБА_5.

Згідно витягу з погосподарських книг Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за 2001-2005 роки та 2011-2015 роки головою домогосподарства, розташованого по вул. Молодіжна, 1 в с. Михайлівка, являлася ОСОБА_1.

З довідки від 01.02.2017 року №43, виданої виконкомом Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 15.11.1999 року на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Згідно інформації погосподарських ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою була зареєстрована з 01.01.1983 року. Фактично з листопада 1997 року в її домоволодінні постійно проживала (без реєстрації) її дочка ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, в тому числі і житловий будинок за №1 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Молодіжна в с. Михайлівка Казанківського району Миколаївської області.

Спадкоємцем першої черги за законом є донька ОСОБА_2 ОСОБА_1, яка фактично з листопада 1997 року постійно проживала в домоволодінні матері з метою її належного догляду та лікування, яка і провела поховання померлої ОСОБА_2.

Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою нотаріуса від 20.07.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом тому, що в Казанківській держконторі Миколаївської області спадкова справа щодо ОСОБА_2, яка померла 15 листопада 1999 року не заводилася, з заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини чи про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався та на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, село Михайлівка, вулиця Молодіжна, будинок № 1 ОСОБА_2 за свого життя не набула права власності і відповідно він не входить до складу спадкового майна, що залишилось після її смерті.

Спадкоємцем першої черги за законом є донька ОСОБА_2 ОСОБА_1, фактично з листопада 1997 року постійно проживала в домоволодінні матері з метою її належного догляду та лікування, провела її поховання та згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, визнання за спадкоємцем ОСОБА_1 права власності на спадкове майно у виді житлового будинку в судовому порядку є винятковим способом захисту її прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок за №1, який знаходиться по вул. Молодіжна в с. Михайлівка Казанківського району Миколаївської області та залишився після смерті її матері ОСОБА_2, померлої 15 листопада 1999 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: