Справа № 536/1988/16-ц
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Степаненка Ю.І.,
з секретарем судового засідання Зимівець Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 16 грудня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одруження для них виявилося невдалим. У них почалися непорозуміння, через що сумісне життя і збереження шлюбу стали неможливими. З червня 2009 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, він пішов проживати до своїх батьків у село Омельник. Вважає, що подальше спільне життя та примирення неможливе у зв'язку з особистими негараздами. Вони не проживають разом більше семи років, стосунків не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, оскільки на даний час у нього нова сім'я, цивільна дружина вагітна. Неповнолітня дочка після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Тому просив розірвати шлюб.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав, просив не надавати строку для примирення, так як він повністю втратив почуття до дружини, збереження шлюбу суперечить його інтересам, оскільки він створив нову сім'ю з іншою жінкою, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с. 15, своїх пояснень чи заперечень до суду не подала.
Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню.
Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 1998 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через непорозуміння вони припинили сімейні стосунки і з червня 2009 року проживають окремо за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Бажання та наміру відновити сімейні стосунки у сторін відсутні. Позивач просив суд не призначати строку для примирення, так як він створив нову сім'ю з іншою жінкою і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Шлюб розпався з вини обох сторін.
Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.
Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї.
Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами.
Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно квитанції позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 551 гривень 20 копійок (а.с.1), які не просив стягувати на його користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини, ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 7-10 статті 7, статтями 110-112 Сімейного кодексу України, статтями 10,11,209,212,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дошлюбне прізвище Баранник, зареєстрований 14 листопада 1998 року Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 7.
На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ю. І. Степаненко