Справа № 573/2503/16-ц
Номер провадження 2/573/46/17
РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, служба у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації про надання дозволу на вивіз неповнолітніх дітей за кордон,

в с т а н о в и в :

09 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на вивіз неповнолітніх дітей за кордон, мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2001 року по лютий 2013 року вони з відповідачем проживали в незареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилося п'ятеро дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5. З лютого 2013 року відповідач вихованням та утриманням дітей не займається, діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 квітня 2016 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але відповідач аліментів не сплачує та станом на 01 листопада 2016 року має заборгованість у розмірі 11129 грн. 10 коп. Позивач зазначає, що вона є громадянкою Російської Федерації та має посвідку на постійне проживання в Україні, а всі її родичі мешкають в Російській Федерації. Вона бажає з дітьми під час канікул виїхати на відпочинок до своїх родичів, однак відповідач надати нотаріально посвідчену згоду на вивіз дітей за кордон відмовляється.

Посилаючись на викладені обставини, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просить зобов'язати ОСОБА_2 надати дозвіл на вивіз п'ятьох неповнолітніх дітей під час канікул з 10 червня по 20 серпня 2017 року для відпочинку до м. Будьоновськ, Російської Федерації, за місцем мешкання її родичів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги уточнила, просила суд зобов'язати відповідача надати дозвіл на вивіз дітей для відпочинку у період часу з 10 червня по 20 липня 2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував. Пояснив, що позивач намагається вивезти дітей на постійне місце проживання до Російської Федерації, а тому є побоювання, що з дітьми вона до України не повернеться.

Представники третіх осіб - органу опіки та піклування Воронівської сільської ради Васильченко О.Г. та служби у справах дітей Білопільської райдержадміністрації Головаченко С.О. уточнені позовні вимоги підтримали, вважають, що позивачу можливо надати дозвіл на вивіз дітей до рідних в Російську Федерацію в період часу з 10 червня по 20 липня 2017 року.

Заслухавши сторони, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_11 є громадянкою Російської Федерації та має безстрокову посвідку на постійне проживання на території України (а. с. 6, 7).

З вересня 2001 року по лютий 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та мають п'ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 9, 10, 11, 12, 13). Діти проживають з матір'ю.

Як вбачається з довідки Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за період з 18 березня по 01 листопада 2016 року за ОСОБА_2 значиться заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 11129 грн. (а. с. 14).

Рішенням Виконавчого комітету Воронівської сільської ради від 27 вересня 2016 року №56 ОСОБА_2 надано дозвіл на участь у вихованні дітей шляхом підтримування з дітьми регулярних особистих стосунків і прямих контактів щосуботи з 10 до 17 години за місцем проживання батька за згодою дітей. Протягом канікул надано можливість спілкування з дітьми у рівних частинах часу за попередньою домовленістю з матір'ю дітей ОСОБА_1 (а. с. 29).

ОСОБА_1 має рідного брата ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6, та сестру ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_7, яким на праві власноті належить по 2/5 частині кожному у праві власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 (а. с. 41, 42, 43, 44, 45-46).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З огляду на положення ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності з абз. 2, 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141, ч. ч. 1, 2 ст. 157 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

З огляду на положення п. п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків

З огляду на викладене, і батько, і мати мають рівні права та обов'язки по відношенню до своїх дітей.

Враховуючи, що виїзд дітей за кордон у даному випадку пов'язаний з тимчасовим перебуванням за межами України у зв'язку з відвідуванням родичів по лінії матері та відпочинком під час літніх канікул, такий виїзд не призведе до порушення прав батька на піклування, виховання та спілкування зі своїми дітьми. Враховуючи права батька на спілкування зі своїми дітьми під час літніх канікул, беручи до уваги закінчення шкільної практики у старшої дитини та підго, підготовку до нового навчального року, суд вважає, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України на період з 10 червня по 20 липня 2017 року до Російської Федерації в супроводі матері без згоди та супроводу батька.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57, 58, 60, 64, 88, 89, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, на період з 10 червня по 20 липня включно 2017 року до м. Будьоновськ, Російської Федерації у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя