ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4977/16-ц
Провадження № 2/210/564/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" січня 2017 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Скотар Р.Є.,

за участю секретаря - Лейбенко В.В.,

позивача не зявився,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоровя , -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 звернулася 04.11.2016 року до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоровя, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 557388,00 грн. у відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що позивач під час виконання трудових обовязків у ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» 17.09.2007 року отримав ушкодження здоровя у вигляді травми: переламу ребер, розриву легенів. За висновком МСЕК йому встановлено 30% втрати професійної працездатності. В результаті нещасного випадку йому спричинено моральну шкоду, яка виражається у тому, що він відчуває фізичний біль, психічний дискомфорт, який виражається у почуттях розпачу, тривозі, дратівливості, страху. Все це негативно позначається на його душевному та фізичному стані.

В судовому засіданні позивач присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги б/н від 21.10.2016 р.) підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ АМКР ОСОБА_3 (довіреність №14-407юр від 12.10.2016 року, дійсна по 10.10.2017 р.), позов не визнала , пояснила, що позивач не обґрунтував та не довів вину відповідача щодо порушення законодавства про працю, тому вина підприємства у нещасному випадку, повязаному з виробництвом, та передумови відшкодування моральної шкоди відсутні. Крім того, не надано належних доказів спричинення моральної шкоди , розмір якої завищений та невмотивований, у задоволенні позову просила відмовити.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що позивач працював у ВАТ «АМКР», правонаступником якого є ПАТ «АМКР», дробильником 3 розряду з 05.09.2005 року, 2 роки на момент нещасного випадку ( а.с.5).

Відповідно до акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 17 вересня 2007 року, складеного 21 вересня 2007 року ,позивач працюючи у зміні з 07-00 до 15-00 17.09.2007 року згідно письмовому наряду виданому в.о. майстра виробничої дільниці ОСОБА_5. дробильних технологічної бригади № 4 ЛЦ-3 ГЗК виконував роботи по обслуговуванню конвеєра ІТ-1 дільниці подрібнення палива. ОСОБА_4 о 14 годині 30 хвилин вирішив зняти металобрухт з електромагніту, розташованого над транспортерною стрічкою конвеєра 11-1. Для зняття металобрухту він зупинив конвеєр та піднявся на мостик обслуговування електромагніту, але при цьому підсковзнувся, втратив рівновагу та впав, внаслідок чого отримав перелами 2-6 ребер ліворуч і 3-5 ребер праворуч, розрив обох легенів, після травматичний гемопневмоторакс, підшкірну двобічну емфізему. Потерпілий був одягнений у спецодяг, спецвзуття згідно норм. Освітлення місця нещасного випадку в нормі. Настил мостика обслуговування електромагніту виконаний із рифленого металу, перильне огородження мостика в справному стані. Причиною нещасного випадку визнано невиконання вимог інструкції з охорони праці дробильником АЦ-3 ОСОБА_4п. 1.14 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для робітників підприємства» ОП 228.01.07; невиконання посадових обов'язків старшим майстром основної виробничої дільниці, зайнятим на дільниці подрібнення та шихтовки АЦ-3 ГЗК ОСОБА_6п. 3.19.1,3 посадової інструкції старшого майстра основної виробничої дільниці, зайнятого на дільниці подрібнення га шихтовки АЦ-3 ГЗК ПІ 709.23299.043 (а.с.6).

Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом складено акт №59 від 25.09.2007 року (форма Н-1) відповідно до п.7 якого встановлено, що основною причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони праці дробильником АЦ-3 ГЗК ОСОБА_4; супутня причина - невиконання посадових обовязків старшим майстром основної виробничої дільниці, зайнятим на дільниці підрібнення та шиховки АЦ-3 ГЗК ОСОБА_6 В наслідок нещасного випадку ОСОБА_4 отримано травму: перелам 2-6 ребер ліворуч, 3-5 ребер праворуч, розрив обох легенів, після травматичний гемо пневмоторакс, підшкірна двобічна емфізема (а.с. 9).

Протоколом засідання комісії по охороні праці та пожежної безпеки ВАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_1 Ріг» (№6 від 27 березня 2008 року) постановлено встановити ступінь вини підприємства 90%, ступінь вини потерпілого -10% (а.с.10).

З довідки МСЕК від 15.03.2016 року (серія 12ААА № 420475) позивачу повторно встановлено 30% втрати професійної працездатності з 01 квітня 2016 року по 01 квітня 2018 року, наступний перегляд 10.03.2018 року, встановлено 3-ю групу інвалідності. Протипоказана важка фізична праця, робота з тривалим вимушеним положенням тулуба, показане лікування у травматолога, стаціонарне лікування ( а.с.4,4 зворот).

Згідно, виписних епікризів №6364-771, №040411 ОСОБА_4 проходив планове відновлювальне лікування з 01.10.2009 року по 10.10.2009 року, з 20.07.2011 року по 04.08.2011 року, зі скаргами на біль, обмеження рухів у грудно-поперековому відділі хребта, у лівому плечовому суглобі, який посилюється при фізичному навантаженні та зміни погоди. (а.с.11,12).

Таким чином, матеріалами справи встановлено вину підприємства у нещасному випадку, що стався 17 вересня 2007 року - 90%, вина позивача 10%, тому відповідальність за заподіяння моральної шкоди перед ОСОБА_4 несе ПАТ «АМКР».

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами) (далі Постанова) , за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обовязків.

Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом (ч.3 ст.1166 ЦК України).

Згідно 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Як вказує позивач, у зв'язку із отриманою травмою йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 1557388,00 грн..

При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що моральні переживання з приводу травмування призвели до значного емоційного напруження, позивач відчуває фізичний біль, психічний дискомфорт, який виражається у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху. Він змушений періодично проходити курс лікування. Моральні страждання повязані з порушенням нормального ходу його життя, що призвело до негативних наслідків.

Вказані обставини, факт заподіяння моральної шкоди, тривалість і характер моральних страждань були підтвердженні в судовому засіданні.

Разом з цим, суд приймає до уваги, що в настанні нещасного випадку винним є відповідач ПАТ «АМКР» ( ступінь вини 90%), що підтверджується висновками в акті форми Н-1, витягом з протоколу засідання комісії по охороні праці та пожежної безпеки ВАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_1 Ріг» (№6 від 27 березня 2008 року), що виразилося в неналежному невиконанні посадовими особами своїх обовязків , що не заперечується представником позивача.

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що у нещасному випадку, повязаному з виробництвом є вина ОСОБА_4 ( 10%), яка виразилася в порушенні вимог інструкції з охорони праці.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості .

З огляду на встановлені фактичні дані у їх сукупності, враховуючи психологічний та моральний стан позивача, ступінь вини сторін у нещасному випадку, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, беручи до уваги обставини характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 19000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р., ст.ст. 10, 11, 27, 60,88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоровя - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків 19000 (девятнадцять тисяч) гривень 00 коп. без відрахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги , а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми при проголошенні рішення, у той же строк із дня отримання його копії.

Суддя: Р. Є. Скотар