Справа № 569/3760/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді - Кучина Н.Г.

при секретарі судового засідання - Довбенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 30 травня 2013 року, актовий запис №486; дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживння з відповідачем.

В судове засідання сторони подали письмові клопотання, в яких просили справу розглянути у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 травня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиціїї, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 086839, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 486.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідцтвом про народження серії І-ГЮ №191859 від 02 липня 2013 року, актовий запис №1552.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до вимог статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подальше спiльне життя подpужжя i збеpеження шлюбу супеpечило б iнтеpесам як позивача, що мають для неї iстотне значення,так і для відповідача, а тому шлюб мiж стоpонами необхiдно pозipвати.

Згідно ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 30 травня 2013 року, актовий запис №486 - розірвати.

Дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4