Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/191/17

28 березня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Вінтоняк М.Б.

секретаря Скоблей О.В.

представників позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2

представника третьої особи Гураль Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , третя особа служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації звернулася з позовом в суд до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та пояснили, що сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах з 10.12.2005 року по серпень 2009 року . Відповідач ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач з 2009 року з сім»єю не проживає , вихованням сина не займається , з дитиною не спілкується , не цікавиться його здоров»ям та матеріально не утримує . Ухвалою Надвірнянського районного суду від 27.08.2015 року відповідача ОСОБА_5 , 1977 року народження оголошено в розшук . Згідно висновку служби у справах дітей Надвірнянської РДА від 01.12.2016 року № 04-36/56 вбачається за доцільне відповідача позбавити батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_6 -ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просять постановити рішення, яким позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи Служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Гураль Л.В. не заперечує проти задоволення даного позову, пояснивши суду, що 01.12.2016 року № 04-36/56 прийнято рішення органу опіки і піклування Надвірнянської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 щодо малолітнього ОСОБА_6 .

Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений завчасно і належним чином , про що свідчить оголошення в засобах масової інформації ( газета «Урядовий кур»єр » № 52 від 18 березня 2017 р. ) , про причини неявки суд не повідомив .

Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, представника третьої особи , думку малолітнього ОСОБА_6, який не заперечив відносно позбавлення батьківсьих прав його батька ОСОБА_5 , показання свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Згідно статті 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Україною 21.02.1990 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти. Це визначено ст. 150 СК України.

Відповідно до положень вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.06 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали у фактичних шлюбних відносинах . За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачкою та має всі умови для належного догляду та проживання малолітньої дитини. Відповідач з 2009 року з сім»єю не проживає , вихованням сина не займається , з дитиною не спілкується , не цікавиться його здоров»ям та матеріально не утримує . Аліменти відповідач на утримання сина не сплачує і згідно розрахунку заборгованості по виплаті аліментів Надвірнянського відділу державної виконавчої служби від 24.10.2016 року № 02-27/3455 заборгованість становить 59716,12 грн. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 27.08.2015 року відповідача ОСОБА_5 , 1977 року народження оголошено в розшук . Згідно висновку служби у справах дітей Надвірнянської РДА від 01.12.2016 року за № 04-36/56 вбачається за доцільне відповідача позбавити батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_6 -ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини ствердила допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 , яка пояснила, що відповідач ОСОБА_5 з сім»єю не проживає , не займається вихованням, навчанням та утриманням свого неповнолітнього сина. Батько з 2009 року не з"являється до дитини, матеріально дитину не утримує. Вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням ОСОБА_6 займається лише мати ОСОБА_4

Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_8

01.12.2016 року комісією з питань захисту прав дитини Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області винесено висновок за № 04-36/56 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина : ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…».

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Вказані обставини в своїй сукупності суд розцінює, як ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми батьківськими обов'язками.

Таким чином, на переконання суду позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина є насамперед способом захисту прав та інтересів останього, так як відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню малолітнього сина .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

На підставі ст.ст. 164, 165, 166, 180, 181, 184 СК України, керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задоволити повністю.

Позбавити ОСОБА_5 1977 року народження, жителя АДРЕСА_1 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця муніципалітет Солофра, провінція Авелліно ,Італія.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 640 грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою

заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 31.03.2017 року