АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3565/16-ц Номер провадження 22-ц/786/90/17Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

суддів: Бондаревської С.В., Триголова В.М.,

при секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

в с т а н о в и л а :

05 травня 2016 року позивачі звернулися до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ОСОБА_4 (дочка відповідача) з 01.09.2014 року навчається на денному відділенні державної форми навчання факультету філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету імені ОСОБА_5. Відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дочки, яка продовжує навчання, не надає. Просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 2000 грн. до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період навчання у розмірі 2000 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, починаючи з 05.05.2016 року та продовжувати до закінчення нею навчання на денному відділенні державної форми навчання факультету філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету імені ОСОБА_5 - до 30.06.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. Розяснено порядок перегляду заочного рішення.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши аліменти на дочку, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи,внаслідок чого судом допущено порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що на момент звернення до суду він відбував покарання у місцях позбавлення волі. Про розгляд справи судом не був повідомлений. Після звільнення з місць позбавлення волі, також судові повістки не отримував. На момент постановлення судом рішення та на даний час він ніде не працює, має лише тимчасові заробітки. Окрім того, у нього існують кредитні зобовязання та зобовязання по сплаті аліментів на меншу дочку. Звертає увагу на те, що старша дочка ОСОБА_4 навчається на бюджетній формі навчання, отримує стипендію, тим самим має самостійний дохід.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з підстав, визначених п. 1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України неповне зясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Задовольняючи в повному обсязі предявлені позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що вони доведені належними і допустимими доказами.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитися з висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який 13.08.2013 року було розірвано. Від шлюбу мають дочок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 з 01.09.2014 року навчається на денному відділенні державної форми навчання факультету філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету імені ОСОБА_5. На період навчання проживає разом з матірю.

Відповідно до довідки Полтавського національного педагогічного університету імені ОСОБА_5 № 413-03 від 24.03.2016 року, термін навчання встановлено до 30.06.2018 року.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналогічні розяснення містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов'язку буде неможливим.

Обовязок батьків утримувати повнолітню непрацездатну дитину виникає тільки за умови можливості надання батьками такої допомоги та рівною мірою є обовязком як матері, так і батька.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Судом встановлено, що відповідач не має постійного місця роботи та регулярного доходу, а тому наявні підстави для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, визначені ст. 184 СК України.

Разом з тим, судом першої інстанції під час розгляду справи та вирішення питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню, неповно зясував обставини, що мають значення для справи.

Оскільки розгляд справи проведено в заочному порядку, колегія суддів вважає за можливе дослідити надані відповідачем до апеляційного суду заперечення щодо позову та докази на їх підтвердження, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 303 ЦПК України.

Під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що на момент подачі позову до суду (05 травня 2016 року) відповідач відбував покарання. З місць позбавлення волі звільнений 20 травня 2016 року, що підтверджується довідкою про звільнення (а.с.46).

На даний час відповідач не має постійного місця роботи, має тимчасові заробітки, підробляючи таксистом.

Відповідач має кредитні зобовязання, що підтверджується наданою апеляційному суду довідкою Пат «Дельта Банк», згідно якої розмір заборгованості за кредитним договором укладеним з ОСОБА_2 становить 72450 грн. На даний час ОСОБА_2 здійснює часткове погашення кредитної заборгованості (а.с.66).

Також, ОСОБА_2 має заборгованість по стягнутих аліментах згідно виконавчого листа № 554/17122/13-ц від 20.03.2014 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця Октябрського ВДВС м. Полтави (а.с.7). Заборгованість рахується з 26.12.2013 року та станом на 15.03.2016 року становить 19093,01 грн. Разом з тим, відповідач сплачує аліменти на утримання меншої дочки, надаючи кошти безпосередньо позивачці, що підтверджується написаними нею розписками (а.с.67,68) та перерахуванням коштів через банківську установу (а.с.68).

ОСОБА_4 навчається на бюджетній формі навчання. Однак, як було встановлено апеляційним судом, на даний час стипендії не отримує.

Колегія суддів при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, бере до уваги встановлені вище фактичні обставини та вважає, що вданому випадку аліменти підлягають стягненню в розмірі 1000 грн., який є співмірним до потреб повнолітньої та таким, що відповідає можливостям відповідача.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення місцевого суду підлягає зміні в частині задоволених вимог щодо визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню, зменшивши розмір стягнутих аліментів.

Керуючись ст.ст. 303, п.1, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 червня 2016 року змінити в частині визначеного розміру аліментів, зменшивши суму стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 до 1000 грн. (одна тисяча гривень).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_7

(підпис) ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1