АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/350/17 Головуючий 1 інстанції Проценко Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П.,

ОСОБА_1,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 1вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 пор стягнення додаткових витрат на виховання і розвиток дітей, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова із позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути на її користь з ОСОБА_4 одноразово 425,00 грн. з 01.09.15 р. по 01.02.16 р., додатково щомісяця стягувати по 85,00 грн. з 01.02.16 р. до завершення навчання сина ОСОБА_5 у Південноміській дитячій художній школі та доньки ОСОБА_6 у Південноміській дитячій музичній школі, а також судові витрати по справі у розмірі 8775 грн.11 коп.

В обґрунтування позову посилалась на те, що із відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова 13.10.2015 р. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15.04.2014 р. з відповідача на користь ОСОБА_2 на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісяця. Оскільки діти окрім навчання у Південному ліцеї додатково навчаються у Південно міській дитячій художній школі та Південно міській дитячій музичній школі, де навчання є платним, то позивач потребує додаткових витрат на виховання і розвиток дітей.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на розвиток здібностей дітей по 85 грн. 00 коп. щомісячно починаючи з 01 вересня 2016 р. до закінчення навчання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у Південноміській дитячій художній школі, а після того, - додаткові витрати по 45 грн. щомісячно до закінчення навчання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у Південноміській дитячій музичній школі. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу по справі у розмірі 2359 грн. 83 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити вказане рішення, стягнувши з відповідача на користь позивача 425 грн. за час з 1 вересня 2015 року по 1 лютого 2016 року, а щомісячно 85,00 грн. починаючи з 1 лютого 2016 року до завершення навчання сина ОСОБА_5 у Південноміській дитячій художній школі і доньки ОСОБА_6 у Південноміській дитячій музичній школі; судові витрати по справі на правову допомогу у розмірі 8775 грн. 11 коп.

В обґрунтування скарги посилається на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд першої інстанції безпідставно зазначив в оскаржуваному рішенні, що ОСОБА_4 23.06.16 року добровільно сплатив на розрахунковий рахунок позивача додаткові витрати на навчання ОСОБА_6 та ОСОБА_6 з 01.09.2015 року по 01.07.2016 року у сумі 933,00 грн, проте такі гроші до ОСОБА_2 не надходили.

Судом необгрунтовано зменшено витрати позивача на оплату послуг адвоката.

Всупереч ст. 157 ЦПК справа слухалась впродовж року.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з»явились , про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином і про отримання ними судових повісток свідчать розписки.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач не згодна з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 425 грн. за час з 1 вересня 2015 року по 1 лютого 2016 і зменшення суми судових витрат на правову допомогу .

Суд апеляційної інстанції переглядає рішення лише в оскаржуваній частині.

Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 07.12.2002 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, про що є відповідний запис за № 512. (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 11 липня 2003 р. народився ОСОБА_5, а 16 вересня 2005 р.- ОСОБА_6. (а.с. 6,7)

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2015 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, а рішенням того ж суду від 15.04.2014 р. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 25.03.2014р. (а.с.8,9).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 є учнями Південноміської дитячої художньої та музичної шкіл, за навчання яких їх матірю ОСОБА_2 з вересня 2015 р. сплачується щомісячно 90 грн. та 80 грн. і термін навчання у художній школі, де навчається ОСОБА_5 - від 4-х до 6 років, а в дитячій музичній школі, де навчається ОСОБА_6 - від 6 до 9 років (клас сольного співу-8 років).

Відповідно до положень СК України кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначений ст.180 СК України.

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Суд дійшов правильного висновку в частині відмови у позові про стягнення одноразово 425,00 грн. з 01.09.15 р. по 01.02.16 р.,

Що стосується доводів апеляційної скарги про неправомірність відмови у позові про стягнення одноразово 425,00 грн. з 01.09.15 р. по 01.02.16 р., то судова колегія ці доводи відхиляє і погоджується с висновками суду, оскільки ОСОБА_4 23.06.2016 р. сплатив на розрахунковий рахунок позивача додаткові витрати на навчання ОСОБА_6 та ОСОБА_6 з 01.09.2015 р. по 01.07.2016 р. в сумі 933 грн.00 коп., про що надано відповідну квитанцію (а.с.174). Зі змісту квитанції вбачається, що саме позивач сплатив відповідачу додаткові витраті на дітей. Позивач не спростувала відомості, що містяться в квитанції і не надала доказів на підтвердження своїх заперечень.

Не підлягають задоволенню і вимоги апеляційної скарги щодо збільшення суми правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема: витрати на правову допомогу.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 84 ЦПК України витрати на правову допомогу, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ № 4191-У1 Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 01 січня 2012 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Суд першої інстанції ретельно перевірив розрахунок витрат, наведений представником позивача і стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у справі суму 2359 грн. 83 коп.

При цьому, вірно зазначив, що наданий представником позивача розрахунок не в повній мірі відповідає реальним обставинам розгляду справи. Суд врахував складність справи, нормативну базу використану представником позивача, та те що половина доказів були надані представником позивача вже після отримання їх судом за клопотанням представника відповідача.

Судова колегія вважає, що стягнута судом сума є співмірною з проведеною представником роботою , а рішення в цій частині вмотивованим по кожній зазначеній представником позивача позиції , і таким , що грунтується на принципах справедливості та виваженості.

Спірні правовідносини чітко врегульовані сімейним законодавством і для їх вирішення існує сталена судова практика, тому для фахівця в галузі права не може представляти складності і не потребує тривалого часу для визначення способу захисту та підготовки позовної заяви про стягнення додаткових витрат на утримання дітей щомісячно 85 грн. і одноразово 425 грн.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 1 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

ОСОБА_1