Єдиний унікальний номер 234/8086/16-ц Номер провадження 22-ц/775/556/2017
Головуючий у 1 інстанції Переверзева Л.І. Єдиний унікальний номер 234/8086/16-ц
Доповідач Жданова В.С. Номер провадження 22-ц/775/556/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Жданової В.С.,

суддів Краснощокової Н.С., Санікової О.С.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про захист прав споживачів, усунення перешкод у користуванні природним газом, визнання незаконним вимог про оплату заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 січня 2017 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про захист прав споживачів, усунення перешкод у користуванні природним газом, визнання незаконним вимог про оплату заборгованості.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення його позову у повному обсязі. В обґрунтування доводів зазначає, що відмова відповідача щодо установки газового лічильника в його квартирі з посиланням на графік черговості є необґрунтованою, оскільки Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» не містить вказівки на графік та не обмежує його право на установку лічильника. Крім того, Постанова Кабінету Міністрів від 29.04.2015 № 237 визнана незаконною постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 р., яка набрала законної сили 04.11.2015 року, тому встановлені норми споживання газу повинні діяти до 04.11.2015 р.

Позивач в судове засідання апеляційного суду не з»явився, просив розглянути справу без його участі ( а.с 88). Про розгляд справи позивач повідомлений належним чином, що підтверджено телефонограмою, зареєстрованою в журналі 22.03.2017 р. за № 1114, яку він отримав особисто за вказаним ним телефоном.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника ( а.с.96)

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України вказані обставини є підставою для розгляду справи без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи , перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав .

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді справи суд вірно встановив правовідносини,що склалися між сторонами та вірно визначився з правовою нормою, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрований один та використовує природний газ тільки для приготування їжі. З жовтня 2016 року отримує субсидію.

Постачання природного газу на території міста Краматорськ здійснює відокремлений структурний підрозділ ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» - Краматорське управління по газопостачанню та газифікації. У квітні 2016 року позивач звернувся до Краматорського управління по газопостачанню та газифікації із заявою про встановлення лічильника споживання природного газу. Листом начальника управління від 03.05.2016 року йому повідомлено, що оснащення лічильниками газу населення міста, яке проживає в квартирах де газ використовується тільки для приготування їжі, буде проводитись у 2016 році згідно вимог ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та затвердженого графіка, погодженого міським виконавчим комітетом. На теперішній час побутові лічильника газу для оснащення цієї категорії квартир відсутні та можлива оплатна установка при наявності лічильника у абонента.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що вулиця Піщаного у м. Краматорську, де проживає позивач, не включена до погодженого виконавчим комітетом Краматорської міської ради графіка встановлення побутових лічильників газу в квартирах, оснащених пічками газовими на 2016 рік. Зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі ( квартира позивача) буде здійснено до 1 січня 2018 року. Не підлягає скасуванню нарахована позивачу сума оплати за спожитий газ, оскільки за спірний період з 06.05.2015 року по лютий 2016 року мали діяти норми споживання газу для населення у разі відсутності лічильника, які були визначені Постановою КМ України № 6129 від 08.06.1996 року в редакції станом на 01.10.2014 року.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та перебуває у відповідності до вимог діючого цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» .

Згідно ч.1 ст. 2 Закону постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Встановлено, що вулиця Піщаного, на якій проживає позивач ОСОБА_1 ще не включена до графіку встановлення такого лічильника, право позивача на встановлення в квартирі такого лічильника відповідачем визнається та ніяким чином не оспорюється, але Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» квартиру відповідача зобов»язано забезпечити газовим лічильником до 01.01.2018 року

За таких підстав висновок суду першої інстанції про те, що права позивача в даному випадку не порушені і його вимоги встановити лічильник газу на теперішній час є передчасними.

Доводи позивача в тій частині, що норми споживання природного газу відповідно до Постанови Кабінету міністрів від 29.04.2015 №237 зберегли свою дію до 04.11.2015 року ( дати набрання законної сили Постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 р.) та в частині скасування нарахованої заборгованості за спожитий газ у розмірі 414,59 грн. також є неспроможними.

З наданого розрахунку та вбачається, що заборгованість за спожитий газ у сумі 414,59 грн. виникла у позивача у звязку перерахунком вартості фактично спожитого, однак не оплаченого споживачем без лічильника природного газу за період дії постанови КМУ від 29.04.2015 року №237, з 06.05.2015 року по 31.03.2016 року, та після її скасування, коли позивач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий газ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1996 р. №619 затверджено норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, відповідно до яких при використанні газової плити за наявності централізованого гарячого водопостачання - 6 куб. метрів людино-місяць; при використанні газової плити у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача - 9 куб. метрів людино-місяць; при використанні газової плити та водонагрівача - 19 куб. метрів людино-місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237 до вказаних норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників внесено зміни, згідно з якими вдвічі зменшено наведені норми споживання природного газу населенню. Проте, Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» від 29 квітня 2015 року № 237.

В Постанові Верховного суду України від 8 грудня 2009 року № 21-1573во09 висловлена правова позиція , що у разі визнання незаконним, протиправним, скасування індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий акт, якщо інше не встановлено законом або не визначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

Таким чином, оскільки оспорювана постанова КМ України є нечинною з моменту її прийняття, про що зазначено адміністративним судом в ухвалі від 28.01.2016 року, тому за спірний період з 06.05.2015 року по лютий 2016 року мали діяти норми споживання газу для населення у разі відсутності лічильника, які були визначені Постановою КМ України № 6129 від 08.06.1996 року в редакції станом на 01.10.2014 року.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що пропозиція відповідача сплатити заборгованість за спожитий газ за своєю правовою природою не може бути незаконною, оскільки це є правом сторони по договору вимагати оплати за наданий товар, яким в даному випадку виступає газ.

Доводи апеляційної скарги фактично містять повторне викладення та обґрунтування позовних вимог, що було предметом перевірки суду першої інстанції та не містять підстав для висновку про те, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.. 213 ЦПК України, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: