Справа № 466/6899/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа ОСОБА_2 нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Неос Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №16-604/2012, яким передбачено, що Банк надає позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 1450000,00 грн. (один мільйон чотириста пятдесят тисяч грн. 00 коп.) на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності.

28.07.2016 року позивачем було отримано лист Шевченківського відділу ДВС м.Львів від 28.07.2016 р. №19/17863 з якого стало відомо про відкриття виконавчого провадження №47160487 про примусове виконання виконавчого напису №4223 від 25.03.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» боргу в сумі 1769914,40 грн. та отримано копії документів виконавчого провадження, в тому числі виконавчого напису №4223 від 25.03.2015 року.

Із змісту оскаржуваного виконавчого напису позивачу стало відомо, що Публічне акціонерне товариство «Неос Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» право вимоги за Кредитним договором №16-604/2012 від 04.05.2012 р. на підставі договору факторингу від 21.07.2014 року.

Позивач вважає, що виконавчий напис №4223 від 25.03.2015 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис було вчинено за наявності спору щодо заборгованості, чим порушено вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Також зазначає, що виконавчий напис вчинено не на підставі первинних документів бухгалтерської звітності, а також те, що жодної письмової вимоги від нотаріуса та/або Банку про усунення порушень позивач не отримував, а тому для захисту своїх прав вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на вказані у позову обставини. Просить задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_4 «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» в судовому засіданні проти позову заперечив, підтримавши письмові заперечення долучені до матеріалів справи. В останні судові засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_2 нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Неос Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №16-604/2012, яким передбачено, що Банк надає позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 1450000,00 грн. (один мільйон чотириста пятдесят тисяч грн. 00 коп.) строком до 03 травня 2019 року на умовах погашення щомісячно рівними платежами в сумі 33875,00 грн. зі врахуванням основної суми кредиту та процентів.

Публічне акціонерне товариство «Неос Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» право вимоги за Кредитним договором №16-604/2012 від 04.05.2012 р. на підставі договору факторингу від 21.07.2014 року.

25.03.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис за реєстровим №4223 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» боргу в сумі 1769999,40 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису 20.04.2015 року Шевченківським ВДВС ЛМУЮ прийнято Постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису №4223 від 25.03.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» боргу в сумі 1769999,40 грн.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до абзацу 1 ст.7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Але, при цьому, у відповідності до частин 1, 3 розділу IX Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який набрав чинності з 01.01.2004р., визначено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Закон України «Про заставу», Закон України «Про нотаріат», Постанова Кабінету Міністрів України № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були прийняті та набрали чинності значно раніше ніж Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і таким чином, в даному випадку до спірних правовідносин, які є предметом цього позову повинні застосовуватись саме норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (в редакції закону станом на дату вчинення виконавчого напису нотаріуса).

Отже, при вчиненні спірного виконавчого напису було допущено порушення вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно абзацу 1 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

У абзаці 4 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, визначено, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Доказів направлення ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» вимоги про повернення безспірної суми заборгованості, яка вказана у виконавчому написі суду не надано.

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України, щодо даних змін до Інструкції, від 22.01.2010 року, нотаріус повинен витребовувати від стягувача заяву від імені боржника про відсутність спору щодо заборгованості.

Однак такої заяви боржника витребувано не було. Представник позивача пояснив в судовому засіданні, що позивач не згідний з самостійно нарахованими банком сумами заборгованості, процентів, так як дані нарахування не відповідають дійсності. А отже суми, по яких здійснено виконавчий напис, не є безспірними.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст.8, 10, 11, 57, 58,60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Законом України «Про нотаріат» суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 25 березня 2015р. зареєстрований в реєстрі за №4223 про стягнення з ОСОБА_1 1769999,40 грн. в користь ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_5