Справа 664/967/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Бойко В.П.

при секретарі Сорока М.С.

за участі відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки цивільну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ про дострокове розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2010 по 15.03.2016 року. Наказом Херсонського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХЮІ ХНУВС) від 16.08.2010 № 107 о/с Відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХЮІ ХНУВС з 15.08.2010 та присвоєно звання „рядовий міліції", що підтверджується копією послужного списку. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 25.08.2011 № 431 о/с Відповідача відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.07.2011 №727-р «Про реорганізацію мережі вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» та наказу МВС України від 28.07.2011 №490 «Про реорганізацію вищих навчальних закладів МВС» переведено для подальшого навчання з 29.07.2011року. Наказом ХНУВС від 28.02.2014 № 34 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Херсонській області для подальшого проходження служби. Наказом УМВС України в Херсонській області від 13.11.2014 № 320 о/с відповідача звільнено відповідно до „Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України" в запас Збройних Сил України за ст. 64 п. „ж" (за власним бажанням). 15.08.2010 на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Відповідачем, ХЮІ ХНУВС та УМВС України в Херсонській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір). 29.08.2011 на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Херсонській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір).

Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, відповідач у зв'язку з відмовою проходження служби повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 32 549,68 грн. Листом УМВС України в Херсонській області від 14.11.2014 №2/6-3258, який отримано позивачем 01.12.2014, повідомлено ХНУВС про звільнення відповідача зі служби в органах внутрішніх справ.

Просять стягнути з відповідача вказані витрати разом із судовими витратами. Окрім того, надано письмові пояснення та заперечення на доводи відповідача.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення та пояснив, що позивач є неналежним, оскільки не є безпосереднім замовником його навчання. Окрім того, звільнення за власним бажанням не є відмовою від проходження служби і за цих обставин підстав повертати витрачені на його утримання кошти відсутні. Вважає підстав для звільнення в договорі вичерпним і, виходячи з цього, у нього не виникло зобов'язання повертати спірні кошти. Пункт "за власним бажанням" як підставу звільнення було внесено до законодавства вже після укладення договору про навчання. За вказаних обставин просить відмовити в задоволенні позову.

Окрім того, ОСОБА_1 заявив зустрічний позов, який підтримав та пояснив, що наказом ХНУВС від 28.02.2014 року №34 о/с його було відраховано зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Херсонській області для подальшого проходження служби. Наказом УМВС України в Херсонській області від 13.11.2014 року №320 о/с його звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил України за ст.64ж за власним бажанням. ХНУВС не виконав всі умови договору, а саме зменшив термін навчання у вищому навчальному закладі до 3 років 6 місяців, замість обумовлених 4 років, чим порушив п.2.1.5 договору. В порушення цього ж пункту ХНУВС не мав права переводити його на іншу спеціалізацію підготовки, змінювати термін чи форму навчання без отримання його згоди. Окрім того, в порушення п.2.1.6 Договору ХНУВС щорічно не повідомляв його про розмір фатичних витрат, пов'язаних з його утриманням. Просить достроково розірвати договір без відшкодування фактичних витрат на його підготовку.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити, а у зустрічному позові відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2010 по 15.03.2016 року. Наказом ХЮІ ХНУВС від 16.08.2010 № 107 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХЮІ ХНУВС з 15.08.2010 та присвоєно звання „рядовий міліції", що підтверджується копією послужного списку. Наказом ХНУВС від 25.08.2011 № 431 о/с Відповідача відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.07.2011 №727-р «Про реорганізацію мережі вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» та наказу МВС України від 28.07.2011 №490 «Про реорганізацію вищих навчальних закладів МВС» переведено для подальшого навчання з 29.07.2011року. Наказом ХНУВС від 28.02.2014 № 34 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Херсонській області для подальшого проходження служби. Наказом УМВС України в Херсонській області від 13.11.2014 № 320 о/с відповідача звільнено відповідно до „Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України" в запас Збройних Сил України за ст. 64 п. „ж" (за власним бажанням). 15.08.2010 на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Відповідачем, ХЮІ ХНУВС та УМВС України в Херсонській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір). 29.08.2011 на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Херсонській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір).

Листом від 13.08.2009 року №12/6-1556 та від 21.01.2009 року за №12/6-105 підтверджено, що кошти на утримання виділяються з державного бюджету України після чого перераховуються до вищого навчального закладу, отже, суд приходить до висновку, що позивач є належним. Розмір витрат на утримання відповідача підтверджено документально і розрахунок визнається судом вірним.

Відповідач зазначає, що його звільнення за власним бажанням не є відмовою від проходження служби, адже виявлення бажання припинити службу само по собі є його вільним волевиявленням, спрямованим на припинення трудових та службових відносин із позивачем, що тягне за собою прининення всіх трудових та службових прав та обов'язків між сторонами договору про навчання. Факт витрати коштів на ОСОБА_1 доведено, їх розмір підтверджено документально і його одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 7 статті 18 Закону України "Про міліцію"(що діяв на момент звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України.

Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Згідно з п. 4.4 Договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п. 2.2.5. Договору УМВС України в Херсонській області зобов'язане інформувати ХНУВС про звільнення Відповідача зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав звільнення.

Судом досліджено всі письмові докази, пояснення та заперечення як з боку позивача так і відповідача в сукупності. Позивач за період навчання ОСОБА_1 витратив на останнього 32549,68 гривень. Відповідно до умов договору та законодавства, в разі відмови від проходження служби після закінчення навчання на протязі 3 років, особа, що отримала послуги з навчання має відшкодувати вказані витрати. Отже, ОСОБА_1, звільнившись від проходження подальшої служби за власним бажанням, відмовився від виконання умов договору, зокрема від обов'язку служби протягом обумовленого строку, що є підставою для стягнення з нього коштів, витрачених на його утримання. Всі посилання відповідача спростовані доводами позивача, в тому числі документальними, зокрема, копією послужного списку, копіями наказів, копіями договорів про підготовку фахівця, довідками-розрахунками та іншими доказами, долученими до матеріалів справи.

Щодо зустрічного позову слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

ОСОБА_1посилається на те, що ХНУВС змінило спеціалізацію. З даним твердженням не можна погодитись, оскільки відповідно до наказу №431 о/с від 25.08.2011 року його було переведено на спеціальність "правознавство" факультету з підготовки фахівців міліції, що повністю тотожне спеціалізації до переведення. Форма навчання також залишилась незмінною. Як встановлено з послужного списку ОСОБА_1 за особистим номером № М-212054 його було відраховано з числа курсантів у зв'язку із закінченням навчання (наказ 34 о/с від 28.02.2014 року), що свідчить про те, що ОСОБА_1 успішно закінчив навчання та отримав відповідну освіту. Щодо посилань ОСОБА_1 на відсутність інформування його про розмір витрат на його утримання, слід зазначити, що відомості про витрачені кошти прямо зазначені у наказі про відрахування зі складу курсантів та відкомандирування №34 о/с від 28.02.2014 року. Факт щорічного неповідомлення про розмір витрат не є істотним порушенням умов договору.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 закінчив навчання та отримав відповідну освіту, що підтверджує факт повного виконання ХНУВС умов договору про підготовку фахівця.

За цих За цих обставин первісний позов є обгрунтованим, зустрічний позов не підлягає задоволенню з підстав його необгрунтованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11,60, 79, 158, 212215 ЦПК України, ст.ст.526, 610, 611, 651 ЦК України, Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, Законом України "Про міліцію), Законом України "Про вищу освіту", суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з утриманням ОСОБА_1 в сумі 32549,68 гривень, а також судові витрати в сумі 1378,00 гривень, а всього стягнути 33927,68 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ про дострокове розірвання договору відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні при його проголошенні, протягом того ж часу з дня отримання копії, до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя В.П.Бойко

Повний текст рішення виготовлено 30.03.2017 року