Справа №472/344/16-ц 26.01.2017 26.01.2017 26.01.2017
Провадження №22-ц/784/290/17
Головуючий у першій інстанції-Орленко Л.О.
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.,

із секретарем Лептугою С.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом

публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

до ОСОБА_3, ОСОБА_4

про стягнення кредитної заборгованості

У С Т А Н О В И Л А:

З квітня 2016 року в провадженні Веселинівського районного суду Миколаївської області знаходиться справа за позовом ПАТ «Державний ощадний банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2016 року задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Державний ощадний банк» про визнання недійсними деяких положень кредитного договору.

З апеляційною скаргою на ухвалу звернувся ПАТ «Державний ощадний банк», посилаючись на помилковість висновків суду щодо наявності матеріально-правового звязку між позовами та порушення розумних строків розгляду справи зупиненням провадження, просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 201 ЦПК, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (пункт 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Висновок про можливість чи неможливість розгляду справи є оціночним поняттям, який має ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій, зокрема, цивільній справі.

До того ж, зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення будь-яких процесуальних дій під час судового розгляду з визначених законом підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд виходив з того, що між позовом банку про стягнення кредитної заборгованості та позовом ОСОБА_4 до банку про визнання недійсними деяких положень кредитного договору існує тісний матеріально-правовий звязок, а тому розгляд позову про стягнення заборгованості неможливий до набрання чинності судовим рішенням у справі за позовом про визнання деяких положень кредитного договору недійсними.

Проте, дійшовши такого висновку, суд першої інстанції в ухвалі не вказав, чому розгляд справи, предметом спору в якій є визнання частково недійсним умов кредитного договору, перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є повернення кредиту та сплата інших платежів.

Не звернув суд уваги і на те, що розгляд даної справи триває понад строк, передбачений статтею 157 ЦПК, а зупинення провадження лише сприятиме затягуванню вирішенню спору по суті.

Судова практика у цивільних справах свідчить про застосування судами при розгляді як цивільних, так і господарських справ правової позиції, викладеної у пункті 2.8 постанови №1 Пленуму Вищого господарського Суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» від 24 листопада 2014 року, за якою порушення провадження у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним кредитного договору, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є повернення кредиту та сплата відсотків за ним.

Поза увагою суду залишились і деякі конкретні обставини справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що провадження у цій справі відкрито 14 квітня 2016 року (а.с.34). Справа перебуває на стадії судового розгляду. Розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі і за клопотанням відповідачів та їх представника.

Відповідачка ОСОБА_4 позов визнавала частково та заперечувала законність нарахування комісії, пені та нарахувань,передбачених статтею 625 ЦК.

Проте лише у листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулась з позовом про визнання недійсним положень кредитного договору щодо комісії та пені (а.с.253-257).

Отже, підстави заперечень у даній справі є підставами позову у іншій справі, а подання позову щодо недійсності окремих умов кредитного договору є способом захисту відповідачки від заявленого позову банку.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_4 знаходиться в провадженні цього ж суду.

Обговорюючи питання про необхідність зупинення провадження у даній справі, суд дійшов висновку про недоцільність обєднання проваджень у цих справах в одне провадження.

При цьому суд виходив з того, що обєднання справ призведе до необхідності повторного вчинення всіх процесуальних дій, вчинених у іншій справі (допит свідків).

Але такий висновок не ґрунтується на нормах ЦПК.

Тому, якщо суд вважає неможливим розглянути цей спір до розгляду іншої справи, йому доцільно повернутись до попереднього вирішення питання про можливість обєднання позовів та вирішити його у відповідності до статті 126 ЦПК.

Оскільки суд першої інстанції зупинив провадження у справі передчасно та всупереч принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2016 року скасувати та направити справи на розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: І.В.Лівінський

ОСОБА_5