№ провадження 2/646/572/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Єжов В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться позовна зава ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

17 березня 2017 року представник позивача, через канцелярію суду надав уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 22 листопада 2016 року судом було накладено арешт на обєкт нерухомого майна: будинок з надвірними будовами, який розташований за адресою: місто Харків, вулиця Коновалова, будинок №100.

Зі змісту уточненої позовної заяви убачається, що предметом спору є нерухоме майно, а саме: житлові будинки літ. «А-1», «Л-2» з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: м. Харкові вулиця Коновалова, будинок №100.

Звернувшись із заявою про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_4 просив накласти арешт на житлові будинки з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вулиця Коновалова, 100, в м. Харкові.

Відповідно до вимог частини 1 і 3 ст. 151 та ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема, встановленням обовязку здійснити певні дії.

Згідно зазначених норм закону завданням забезпечення позову є застосування судом, в провадженні якого перебуває справа, заходів щодо захисту матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання у майбутньому прийнятого судового рішення за його позовом.

Як розяснено Пленумом Верховного Суду України в пункті другому постанови від 22 грудня 2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші види, з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Проаналізувавши фактичні обставини по справі, характер спірних правовідносин, оцінивши надані докази, суддя дійшов висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову до винесення рішення по справі є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Ухвалу суду від 22 листопада 2016 року про накладення арешту, вважати такою, що втратила чинності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151, 152 і 153 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження на обєкт нерухомого майна: будинки літ «А-1», «Л-2» з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Коновалова, будинок №100.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.А. Єжов