Справа № 265/190/17
Провадження № 6/265/20/17
У Х В А Л А

16 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі подання Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі по тексту Лівобережний ВДВС) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

заінтересовані особи: ОСОБА_1, Управління соціального захисту населення Лівобережного району міста Маріуполя, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2017 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя звернувся державний виконавець Лівобережного ВДВС ОСОБА_2 з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на виконанні у Лівобережному ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавчий лист № 2а-3347/11 від 16.01.2012 року, виданий Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради (юридична адреса: м. Маріуполь - 87500, пр-т Перемоги, 16) р/р 3158 в ГУ ДКУ в Донецькій області, МФО 834016, ОКПО 25968748, надмірно сплачену допомогу при народженні дитини в розмірі 6820,00 гривень.

09.06.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія постанови направляється сторонам виконавчого провадження.

07.06.2016 року державним виконавцем зроблено запит до Державної Прикордонної служби України щодо термінового надання інформації про перетинання боржницею межі території України. Згідно відповіді з Державної прикордонної служби України для отримання інформації необхідно надати копію паспорта боржниці.

22.06.2016 року державним виконавцем зроблено запит до Пенсійного фонду України про надання інформації про отримання пенсії. Згідно відповіді від 22.06.2016 року боржник пенсію не отримує.

22.06.2016 року державним виконавцем зроблено запит до Державної податкової служби України для надання інформації про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями. Згідно відповіді від 30.06.2016 року, юридичну особу ліквідовано, фізичну особу - підприємця припинено.

22.06.2016 року державним виконавцем зроблено запит до Пенсійного фонду України про надання інформації про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно відповіді від 22.06.2016 року боржник не працює.

21.06.2016 року державним виконавцем зроблено запит до Лівобережної районної адміністрації про надання інформації про місце реєстрації боржниці. Згідно відповіді від 04.07.2016 року з Лівобережної районної адміністрації, 15.05.2012 року боржниця знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_1.

28.11.2016 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою вул. 9 Травня, 5/1-3,4 та встановлено, зі слів господаря квартири ОСОБА_3, що боржниця ОСОБА_1 не мешкає за вказаною адресою 4 роки, у звязку з виїздом за межі України.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, шо суперечить вимогам частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження (в редакції від 2016 року).

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Просила суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання якої: місто Маріуполь вулиця 9 Травня будинок 5/1 квартири 3,4.

У судове засідання на розгляд подання державний виконавець Маслова М.О., яка діє на підставі довіреності не зявилася за невідомих суду причин, проте її неявка не перешкоджає розгляду подання по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 33 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а також за змістом ст. 313 ЦК України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну і повертатися у свою країну.

За вимогами ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За положеннями п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 5 ст. 6 цього Закону, у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань, можливо обмеження у праві виїзду за межі України.

Звертаючись до суду, державний виконавець обґрунтовував подання такими складовими як наявність статусу боржника у виконавчому провадженні і непогашення ним боргу у добровільному порядку, що зумовили необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення виконання виконавчого документу.

Проте, суд вважає, що сам по собі факт невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього обов'язків. На момент звернення до суду з даним поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, як йшлось вище, то, із урахуванням цього суд не впевнився в обґрунтованості вимог щодо обмеження ОСОБА_1 в свободі пересування і праві виїзду за кордон, що задекларовано ратифікованими Україною міжнародними нормами (ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права), Конституцією України і Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Проте державним виконавцем не надано будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання зобовязань, а саме на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про виклики до ВДВС, ознайомлена із постановами про відкриття виконавчого провадження тощо. Так, в матеріалах справи наявна відповідь Лівобережної рай адміністрації від 04.07.2016 року, що ОСОБА_1 з 15.02.2012 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Проте державний виконавець 28.11.2016 року виходить за старою адресою боржника: м. Маріуполь вул. 9 Травня буд. 5/1 кв. 3,4 та складає акт про її непроживання за цією адресою . Тому суд не знаходить достатніх підстав вважати, що боржник ОСОБА_1 дійсно свідомо і злісно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішеннями суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання щодо обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду в Донецькій області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя _____________________ Адамова Т.С.