У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом та, з урахуванням його уточнень, просив стягнути із відповідачів на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 3 062 грн 18 коп., у з виконанням судового рішення та моральну шкоду 3 000 грн.

Зазначав, що постановою державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22 жовтня 2014 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 336/4091/14-ц, виданим 09 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 на його користь суми боргу та судових витрат, з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через відсутність у виконавчому листі індивідуального ідентифікаційного номера боржника.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2015 року постанову державного виконавця від 22 жовтня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження скасовано, Шевченківський відділ Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зобов'язано відкрити виконавче провадження, дії державного виконавця визнані неправомірними.

Враховуючи, що неправомірними діями державного виконавця йому завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на правову допомогу по оскарженню вказаної вище постанови та дій Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а також моральну шкоду через душевні хвилювання, необхідність витрачати додаткові зусилля на відновлення порушеного права на своєчасне виконання судового рішення, він звернувся із даним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України, як розпорядника коштів Державного Бюджету України, на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій та рішень Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при виконання рішення суду в розмірі 3 000 грн шляхом безспірного списання цієї суми з відповідного казначейського рахунку.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення матеріальної шкоди, вимог про стягнення витрат на правову допомогу та прийняти в цій частині нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач внаслідок неправомірних дій Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя зазнав душевних страждань, оскільки було порушено право ОСОБА_2 на належне та своєчасне виконання рішення суду, ухваленого на його користь.

Згідно ст. 1173 ЦК Українишкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади,органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно ст. 1174 ЦК Українишкода,завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника в процесі примусового виконання судового рішення не перешкоджала вчиненню виконавчих дій, які передбачені ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 56 Конституції Україникожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Суд першої інстанції, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_2

Суд апеляційної інстанції перевірив законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, а тому безпідставним є посилання скаржника на зазначені обставини.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржуваних судових рішень, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович