АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6664/16-ц Номер провадження 22-ц/786/592/17Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

При секретарях: Зеленській О.І., Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення розміру частки у праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення розміру частки у праві спільної сумісної власності. Свій позов обґрунтовує тим, що їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить квартира №102, яка розташована за адресою м. Полтава, вулиця Марії Башкірцевої 37, загальною площею 43,6 кв.м. Просить суд встановити належні їй та відповідачу частки у вищевказаній квартирі площею 43,6 кв.м., а саме їй - 14/15 відповідачу - 1/15.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Вважає, що дане рішення є необєктивним та необґрунтованим, винесене на підставі неповного зясування та недоведеності всіх обставин, що мають істотне значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що судом проігноровано ту обставину, що відповідач не заперечує проти позову, а вирок суду, на думку апелянта, жодним чином не стосується заявлених позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянтів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 22 грудня 2010 року між ОСОБА_3 та Полтавським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» укладений договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки. Загальна вартість обєкту фінансування склала 190004,10 грн.

Встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради №479 від 18 вересня 2011 року видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, відповідно до якого вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Також в ході судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2015 року ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи питання встановлення розміру часток у майні, що є спільною сумісною власністю сторін по справі, місцевий суд прийшов до переконання про безпідставність заявлених позовних вимог, у з звязку з відсутністю доказів звернення до нотаріуса з метою укладення договору про розподіл часток та доказів того, яку суму коштів сплачено позивачем та відповідачем за спірну квартиру. Крім того врахувавши наявність вироку суду, вказав, що визначення частки відповідача в розмірі 1/15, замість ? частини як це передбачено законом, може призвести до виконання вироку не в повному обсязі, що в свою чергу призведе до надходження коштів до бюджету в меншому розмірі.

За вказаного, місцевий суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, з чим погоджується колегія суддів.

Достатніми підставами для зміни розміру часток можуть послугувати міра фінансової, трудової чи іншої участі кожного із співвласників в придбаванні, утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, вчинення співвласником дій, що порушують права інших співвласників, тощо.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 372 ЦК України обставини, які можуть послугувати для збільшення або зменшення частки співвласника, повинні мати істотне значення.

Згідно довідки № 93 від 01 квітня 2011 року, виданої управителем Фонду фінансування будівництва АБ «Полтава Банк», обєкт фінансування, що знаходиться за адресою м. Полтава вул. М. Башкірцевої, 37, підїзд 2 поверх 9, кв. 102 профінансований ОСОБА_2 особисто, в повному обсязі на суму 187044, 00 грн. (а.с 46).

Відповідач до суду подав заяву, в якій зазначив, що він позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 27).

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-78цс13).

Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, докази звернення до нотаріуса з метою укладення договору про розподіл часток позивачем не надано, підстави, з якими закон повязує відновлення порушеного права, на думку колегії суддів, відсутні.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем не доведено порушення її законних прав та інтересів чи їх невизнання іншими особами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, в звязку з чим не вбачається підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_5

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _____________ ОСОБА_1