Справа № 388/468/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
31.01.2017 року Долинський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,
за участю секретаря Марченко О.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 3 січня 2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1534 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між нею та Банком Договір (далі Договір).
У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала.
Оскільки відповідачка, яка належним чином повідомлена й від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності у судове засідання не зявилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що 3 січня 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір № DNH4KP85320093 (а. с. 4).
Відповідно до кредитного договору № DNH4KP85320093 від 3 січня 2006 року для повного розрахунку за товар і сплати комісії Банку та ТОВ «Приват Кредит» (далі Компанія) за консультативні послуги, ОСОБА_2 надає Позичальнику строковий кредит у сумі 1534 грн на строк шість місяців по 3 липня 2006 року включно, з умовами повернення кредиту, сплати процентів в обумовлених у Заяві та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту фізичним особам (далі ОСОБА_2) строки, а також сплати комісії, що зазначена в ОСОБА_2. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 274,96 грн для погашення заборгованості за Кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно ОСОБА_2. Позичальник зобовязується повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до Заяви та ОСОБА_2.
Згідно п. 4.2. ОСОБА_2, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 6 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.
ОСОБА_1 ознайомлена та згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Виражає свою згоду, що ця Заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між нею та Банком кредитно-заставний договір. Підтверджує, що вся надана інформація достовірна. Зобовязується про всі зміни повідомляти ОСОБА_2 не пізніше пятнадцяти днів з моменту їх виникнення.
Відповідно до п. п. 3.2.2., 3.2.3. ОСОБА_2 надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) Позичальник зобовязаний погашати Кредит у порядку та строки відповідно до Заяви. Сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до Заяви та п. 4.1., 4.2. цих ОСОБА_2 та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного погашення Кредиту.
Пунктом 5.1. ОСОБА_2 надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що при порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п. п. 3.2.2., 3.2.3. цих ОСОБА_2 має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожний день прострочення.
При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості (п. 5.3. ОСОБА_2 надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 3 ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
До вищезазначеного висновку дійшов Верховний Суд України у свої постанові, у справі № 6-100цс14.
За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
З огляду на вищевказане, з відповідачки ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1378 грн понесених судових витрат, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 20, 549, 551, 610-611, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 30, 60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, -
Задовольнити частково позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Долинського районного суду ОСОБА_3