Справа № 462/1184/17
УХВАЛА

"31" березня 2017 р. Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника

встановив:

Головний державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 в березні 2017р. звернулася в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобовязань по виконавчому листу №466/2713/15-ц, виданому 11.12.2015р. Шевченківським районним судом м.Львова, посилаючись на те, що на виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області знаходиться виконавче провадження ВП №50094888 з виконання виконавчого листа №466/2713/15-ц, виданого 11.12.2015р. Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» матеріальної шкоди у розмірі 9718,44 грн. 09.02.2016р. постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №50094888, копія якого була скерована боржнику. На виклики державного виконавця боржник ОСОБА_2 не зявляється та на вимогу про виконання виконавчого документу не реагує, у звязку з чим державним виконавцем було вжито ряд заходів. Станом на даний час рішення суду, яке набрало законної сили ОСОБА_2 так і не виконано.

Головний державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, але в поданні просить розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе.

Вивчивши матеріали подання, суд прийшов до висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, яке не погоджене з начальником відділу виконавчої служби, старшим державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 09.02.2016р. було відкрито виконавче провадження ВП №50094888 з виконання виконавчого листа №466/2713/15-ц, виданого 11.12.2015р. Шевченківським районним судом м.Львова, за рішенням суду від 27.05.2015р. про стягнення із ОСОБА_2 в користь ПП «Ефективна відгодівля тварин-Захід» матеріальної шкоди у розмірі 9718,44 грн.

Згідно постанови державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.09.2016р. на все майно боржника ОСОБА_2 накладено арешт.

Згідно даних Державної міграційної служби України у Львівській області, Адресного бюро, Головного центру обробки спеціальної інформації, ОСОБА_2 за обліками ГУ ДМС України у Львівській області не значиться, ОСОБА_2 за місцем проживання не числиться, ОСОБА_2 перетинав кордон України у пункті пропуску «Дольськ» 09.05.2015р. та 17.05.2015р.

Із даних з Головного управління Держпраці у Львівській області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Територіального сервісного центру 4641 РЦС МВС у Львівській області не вбачається, що такі містять інформацію щодо боржника ОСОБА_2

З акту державного виконавця від 10.03.2017р. вбачається, що при виході за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме по вул.Виговського, 72/45 у м.Львові, державним виконавцем встановлено, що згідно свідчень мешканців квартири №46 того ж будинку, боржник за вищевказаною адресою не проживає і доступу до вказаної квартири не надано, двері не відчиняли.

Між тим, подання не містить будь-яких відомостей про те, які обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_2 має намір виїхати за кордон, не зазначено, якими доказами підтверджуються такі обставини, і яка є необхідність в тимчасовому обмеженні його права виїзду за кордон та пересуванні.

Крім того, відповідно до п.11.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р., про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника. Підтвердження належного повідомлення боржника про направлення до суду подання у матеріалах такого відсутні.

Відповідно до приписів ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього вимогою про сплату боргу.

Згідно з положеннями ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні вимоги про сплати боргу у порядку, передбаченому ст.377-1 ЦПК України, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

За приписами п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань.

За змістом ч.1 ст.31, ст. 47 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про виконавче провадження, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо) та опис документів виконавчого провадження.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області не надала суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього вимогою про сплату боргу, та що вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. В матеріалах подання відсутні докази того, що боржник ОСОБА_2 належним чином викликався до відділу виконавчої служби, отримував відповідні виклики і ухилявся від сплати боргу.

Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, проте на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України державним виконавцем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, наведених у поданні, і вимоги про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Оскільки особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже саме лише невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього вимогою про сплату боргу обов'язків, а достатніх доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього вимогою про сплату боргу обов'язків немає, а тому подання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.208-210, 377-1 ЦПК України, Закону України Про виконавче провадження, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: