У х в а л а

іменем україни

18 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 64 874 грн 81 коп., а також стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_4 та ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 17 липня 2008 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав у кредит 20 000 грн зі сплатою 36 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає з строком дії картки.

На забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 20 жовтня 2010 року між ним та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір поруки.

Посилаючись на те, що боржник належним чином зобов'язань за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, просило позов задовольнити.

Ухвалою Індустиріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року, провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

Роз'яснено позивачу, що розгляд цієї справи відноситься до компетенції господарського суду.

Справу в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості направлено на розгляд до Красилівського районного суду Хмельницької області.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасуватиоскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, мотивуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що спір в цій частині підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки такий спір виник між юридичними особами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року № 6-1737цс15 та від 27 квітня 2016 року № 6-2974цс15.

Крім того, врахувавши те, що провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» закрито, суди дійшли обґрунтованого висновку про направлення справи на розгляд до Красилівського районного суду Хмельницької області, оскільки відповідач ОСОБА_4 проживає за адресою, територіальна підсудність якої належить до зазначеного суду.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

І.М. Фаловська