Справа № 487/3490/16-ц
Провадження № 2-п/487/14/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2017 року

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Нікітін Д.Г., розглянувши питання про самовідвід судді від розгляду справи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, в якій просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2016 року по справі №487/3490/16-ц і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У справі суддею Нікітіним Д.Г. заявлений самовідвід для забезпечення повного, об'єктивного та неупередженого розгляду справи, оскільки, є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, і тому, суддя дійшов висновку за необхідне заявити самовідвід у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Відповідно до ч.1 п.4 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи, що у судді в теперішній час є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, заявлений самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 20, 23, 25, 210, 223, 293-294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Нікітіна Д.Г. по заяві про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Передати заяву про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2016 року по справі №487/3490/16-ц за для повторного розподілу між суддями Заводського районного суду м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.Г.Нікітін