Справа № 161/6546/16-ц
Провадження № 4-с/161/13/17
У Х В А Л А

27 січня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

скаржника ОСОБА_2,

представника субєкта оскарження ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за скаргою ОСОБА_2 до Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії, заінтересовані особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДКП «Луцьктепло»,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на неправомірні дії начальника відділу та старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції. Свою скаргу обґрунтовує тим, що в листопаді 2015 року з його пенсійного карткового рахунку зникла значна сума коштів. Від працівника Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області стало відомо, що з його пенсії в листопаді утримано 533,70 грн., в тому числі на судові витрати 26,81 грн., виконавчий збір 43,97 грн., виконавче провадження 50,00 грн., згідно постанови державного виконавця.

В єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень вказано, що старший державний виконавець Шпірук В.Ю. 22.09.2015 року виніс постанову, так якою встановив, що «...станом на момент винесення постанови борг по виконавчому провадженню не погашено...». Ніяких повідомлень, копій з ВДВС скаржник не отримував. Дії державного виконавця позбавили його 2285,00 грн. пенсії і порушили його права.

У звязку з цим просив визнати незаконними дії державного виконавця Шпірука В.Ю. по винесенню постанови про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію та інших доходів боржника від 22.09.2015 року; визнати незаконними дії начальника ІІ відділу Державної виконавчої служби Луцького МУЮ ОСОБА_8 щодо не скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію та інших доходів боржника від 22.09.2015 року. підпорядкованого йому старшого державного виконавця Шпірука В.Ю.; зобовязати старшого державного виконавця Шпірука В.Ю. та начальника ІІ відділу

Державної виконавчої служби ОСОБА_8 скасувати неправомірну постанову про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію та інших доходів боржника від 22.09.2015 року; стягнути з ІІ відділу Державної виконавчої служби Луцького МУЮ грошові кошти вилучені з пенсійної картки в сумі 2258,00 грн.; стягнути з ІІ відділу Державної виконавчої служби Луцького МУЮ на користь скаржника сплачений ним судовий збір 275,60 грн.

Ухвалою суду від 27.09.2016 (судя ОСОБА_9П.) скаргу було задоволено частково.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01.12.2016 ухвалу суду першої інстанції від 27.09.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді скарги було закрито провадження у справі в частині вимоги про стягнення з Другого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області грошових коштів в сумі 2 258 грн., до участі в справі в якості заінтересованих осіб було залучено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДКП «Луцьктепло».

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 скаргу підтримав та просив її задовольнити. Вказував на те, що борг за рішенням суду пояав сплачувати відразу після ухвалення рішення. Сплатив судовий збір, заборгованіть платив частинами по 500 грн. Після відкриття виконавчого провадження приходив до державного виконавця Глазкова Є.Ю., у якого на виконанні було рішення суду, приніс квитанції про часткову сплату боргу, копії квитанцій були зняті державним виконавцем. Вважає, що сплатив борг. Вказує на те, що протягом майже трьох років ніякі дії державним виконавцем не вчинялися. А 22.09.2015 державний виконавець Шпірук В.Ю. ухвалив незаконну постанову про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію та інших доходів боржника від 22.09.2015 року. Він звертався зі скаргою на такі дії державного виконавця до начальника відділу, однак вона не скасувала постанову державного виконавця.

Представник субєкта оскарження ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги. Вказував на те, що боржник знав про відкрите виконавче провадженняповинен був надати державному вмконавцю підтверджуючі документи про погашення боргу, взятии в ДКП «Луцьктепло» довідку про погашення боргу. На час ухвалення оскаржуваної постанови в матеріалах виконавчого провадження були відсутні дані про часткову сплату боргу. Вважає, що подані до скарги квитанції не підтверджують сплату боргу, оскільки є поточними платежами заборгованості. Вважає свої дії і постанову законними. А тому, просив в задоволенні скарги відмовити.

Представник заінтересованої особи ДКП «Луцьктепло» ОСОБА_4 заперечувала протии задоволення скарги. Вказувала на те, що рішення суду про стягнення боргу не виконане. Боржнику треба було платити за вказаними реквізитами, а не на розсуд боржника. Кошти, які він сплачував, пішли на оплату поточної заборгованості. Просила в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі, матеріали виконавчого провадження №38124885, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

02.11.2012 року Луцьким міськрайонним судом було ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» 1 875,11 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання, 168,75 грн. з проценти річних від простроченої суми заборгованості, а також 214,60 грн. сплаченого судового збору по 53,65 грн. з кожного.

27.05.2013 старшим державним виконавцем ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_10 постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 38124885, яка направлялася боржнику разом з викликом державного виконавця.

Разом з тим, в постанові про відкриття виконавчого провадження не зазначено розрахункового рахунку ДЕП «Луцьктепло», на який необхідно сплачувати заборгованість.

Після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем перевірявся майновий стан боржника шляхом направлення відповідних запитів.

22.10.2013 державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_11 було ухвалено постанову про стягнення зборжника виконавчого збору. 14.11.2014 ухвалено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

У виконавчому провадженні відсутні дані про отримання боржником вказаних постанов.

Крім того, 14.11.2014 державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_11 було ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була скерована головному бухгалтеру УПФУ м. Луцьк.

Даних про те, що вказана постанова була скерована боржнику в матеріалах виконавчого провадження немає.

В судовому засіданні представник субєкта оскарження поясним, що стягнення за цією постановою не проводилося.

Будь-які відомості про вчинення інших виконавчих дій до моменту ухвалення 22.09.2015 оскаржуваної постанови у виконавчому провадженні відсутні.

Разом з тим, з доданих до скарги квитанцій (а.с.8-10) вбачається, що боржником ОСОБА_2 в квітні, травні, червні 2013 сплачувалися комунальні платежі за опалення та гарячу воду в розмірі, що перевищував поточні нарахування. У звязку з неповідомленням боржника про необхідність сплати боргу на окремий рахунок, він обєктивно вважав таку оплату частковим погашенням суми боргу.

Крім того, 10.06.2013 в касу ДКП «Луцьктепло» було сплачено судові витрати в розмірі 214,60 грн., в сумі зазначеній в рішенні суду.

Тобто, станом на момент ухвалення оскаржуваної постанови заборгованість за рішенням суду була частково погашена, як мінімум в частині сплати судових витрат.

Частиною 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваної постанови, установлено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 ст.11 цього закону установлено обовязок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.11 цього закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Державний виконавець Шпірук В.Ю., прийнявши до виконання виконавче провадження від іншого держаного виконавця, за відсутності у виконавчому провадженні протягом тривалого часу будь-яких даних про хід виконання, не маючи достовірних даних щодо виконання рішення, не викликав боржника, не звернувся до стягувача з запитом, не перевірив виконання боржником рішення суду, і 22.09.2015 ухвалив постанову про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію та інші доходи боржника, в якій зазначив до утримання всю суму стягнення, вказану в рішенні суду (а.с.14).Такі дії державного виконавця суперечать вимогам закону, порушують права боржника, а постанова є неправомірною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, діючій на час виникнення спору, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем.

На незаконні дії старшого державного виконавця Савлуком І.Й. була надіслана скарга начальнику ІІ відділу ДВС Луцького МУЮ Волинської області ОСОБА_8, в якій було вказано про повне виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 02.11.2012 року по справі № 0308/11478/12 та сплату 10.06.2013 року боргу в розмірі 2 258,60 грн. Також було додано копії квитанцій.

Проте начальником ІІ відділу ОСОБА_8 у відповіді на скаргу повідомлено, що «Станом на день винесення постанови на звернення на заробітну плату та інші доходи боржника та станом на день подачі скарги відсутні відомості щодо сплати заборгованості по виконавчому документу. Надані квитанції про сплату щомісячних платежів не підтверджують повного погашення заборгованості перед ДКП «Луцьктепло». Тобто, начальник відділу перевіряючи скаргу ОСОБА_2, також не вжив достатніх заходів для встановлення факту можливого часткового виконання рішення суду, як мінімум в частині судових витрат, не скасував неправомірну постанову. А тому, таку бездіяльність начальника відділу слід визнати неправомірною.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, на підставі ст.ст. 6, 11, 32, 68, 70, 83, 84, 86 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо ухвалення постанови від 22.09.2015 у виконавчому провадженні №38124885 про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію та інші доходи боржника ОСОБА_2.

Скасувати постанову державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 22.09.2015 у виконавчому провадженні №38124885 про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію та інші доходи боржника ОСОБА_2.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_8 щодо не скасування постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 22.09.2015 у виконавчому провадженні №38124885 про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію та інші доходи боржника ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали, повний текст якої буде виготовлено 31.01.2017.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій