Справа № 444/404/17
Провадження № 2/444/410/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

за участі представника позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення майнової та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.05.2016 року о 11.30 год. на автодорозі Київ-Чоп М0 526 км+680 м, ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що проявилось у невиконанні ним п. 1.1. додаток 2 розділ 34 ПДР України, а саме, керуючи автомобілем КАМАЗ 5511, д.р.н. НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія», здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем ВАЗ 21099, д.р.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого автомобілі отримали технічні ушкодження. Постановою Жовківського районного суду від 21 червня 2016 року встановлено, що у діях ОСОБА_2 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 340 /триста сорок/ грн. 00 коп. Внаслідок даного ДТП автомобіль зазнав значних пошкоджень. Вказує, що сума збитків, завданих позивачу даною дорожньо-транспортною пригодою становить: 28778,70- вартість відновлювального ремонту; 1000 грн - вартість проведення експертного дослідження; 500 грн - витрати на евакуацію транспортного засобу, разом на загальну суму 30 278, 70 грн ( тридцять тисяч двісті сімдесят вісім гривень 70 коп). Зазначає, що позивачем було подано страховику весь необхідний пакет документів для відшкодування заподіяної ДТП шкоди. Разом з тим, йому було відшкодовано лише 4000 гривень, що є недостатнім для покриття матеріальних витрат, і тому, позивач змушений звертатись до суду. Вказує, що в результаті ДТП позивачеві було спричинено ще й моральну шкоду, яка полягає в душевних та моральних стражданнях, які він переніс у зв'язку з необхідністю проведення ремонтних робіт його автомобіля та відшукувати кошти, необхідні для його проведення. Крім того зазначає, що з моменту ДТП та станом на момент звернення до суду, не має змоги користуватися своїм транспортним засобом, що потребує капітального ремонту. В результаті ДТП ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження (забій лівого колінного суглоба, забій, гемартроз правого колінного суглоба), та відповідно на лікування було витрачено 5 118, 88 гривень. Вказує, що крім того, ОСОБА_4 було спричинено ще й моральну шкоду, яка полягає в душевних та моральних стражданнях, які він переніс у зв'язку з лікуванням, ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість активного громадського життя, порушенні його звичного ритму. Тому позивачі просили: стягнути з приватного акціонерного товариства ««Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 26 278, 70 грн. та моральну шкоду у розмірі 1314 гривень; стягнути з приватного акціонерного товариства ««Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_4 5 118, 88 гривень, як витрати на лікування;стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень.

Представник відповідача страхової компанії ПрАТ «УТСК» подав письмове заперечення на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки вважає, що позивачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що транспортний засіб із державним номером НОМЕР_1 був забезпечений у ПрАТ «УТСК». Своє заперечення мотивував тим, що по-перше, позивачі як на підставу своїх вимог посилаються на договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «УТСК». Разом з тим на підтвердження існування такого полісу позивачі не зазначають ані його серії, ні його номеру, та не надають жодного належного доказу на підтвердження того, що такий поліс дійсно існував на момент дорожньо-транспортної пригоди. По-друге, перевіривши базу страхувальників, ПрАТ «УТСК» було з'ясовано, що між ОСОБА_2 та ПрАТ «УТСК» дійсно було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів НОМЕР_6. Однак, строк дії даного полісу був з 18 лютого 2014 року до 17 лютого 2015 року, в той час як позивачі потрапили в дорожньо-транспортну пригоду 16 травня 2016 року. Крім того, даним полісом НОМЕР_6 було забезпечено зовсім інший транспортний засіб, а саме «Volkswagen Vento» з номерним знаком НОМЕР_7. По-третє, перевіривши централізовану базу даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (яка є в загальнодоступному користуванні) щодо наявності або відсутності страхового покриття на транспортний засіб з державним номером НОМЕР_1 ПрАТ «УТСК» було встановлено, що станом на момент дорожньо-транспортної пригоди (16 травня 2016 року) транспортний засіб із вказаним державним номером не було застраховано в жодній страховій компанії.

Представник позивача у судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 досягнуто згоди щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 6000,00 грн., підтвердила факт отримання від ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, не заперечила щодо часткового задоволення позову в цій частині в розмірі 5000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі 6000,00 грн., підтвердив, він був винуватцем ДТП за участі транспортного засобу, яким керував ОСОБА_4, який внаслідок цього ДТП отримав тілесні ушкодження, а також те, що ним передано грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Пояснив, що транспортний засіб, на якому він вчинив ДТП належить йому особисто.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2, 16.05.2016 року о 11.30 год. на автодорозі Київ-Чоп М 06 526 км+680 м, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що проявилось у невиконанні ним п. 1.1. додаток 2 розділ 34 ПДР України, а саме, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія», здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого автомобілі отримали технічні ушкодження, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

З копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_2 застраховано у ПрАТ «УТСК» його цивільно-правову відповідальність перед третіми особами транспортний засіб Volkswagen Vento, строк дії полісу з 18.02.2014 року по 17.02.2015 року, страхова сума на шкоду, заподіяну майну, 50 000 гривень.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_3

З висновку № 5265 експертного автотоварознавчого дослідження від 21.05.2016 року вбачається, що вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкодженого в дорожній транспортній пригоді 16.05.2016 року становить 28778,70 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят вісім гривень 70 копійок).

З довідки міського травматологічного пункту № 2 вбачається, що ОСОБА_4 прибув на прийом 16.05.2016 року з приводу забій лівого колінного суглоба, забій, гемартроз правого колінного суглоба.

З виписки ПриватБанку рахунку ОСОБА_3 вбачається, що 09.11.2016 року та 11.11.2016 року на рахунок ОСОБА_3 надійшли грошові кошти у сумі 4000,00 грн. як страхове відшкодування згідно акту № 525-16 від 09.11.2016 року.

З листів ПрАТ «УТСК» № 2467 від 11.11.2016 року та №1914 від 18.08.2016 року на ім'я ОСОБА_4 вбачається, що ПрАТ «УТСК» повідомляє про необхідність надання документів.

З експрес-накладних Нової пошти вбачається, що ОСОБА_4 направляв документи до ПрАТ «УТСК».

З листа ПрАТ «УТСК» № 130-ю від 03.03.2017 року на ім'я ОСОБА_4 вбачається, що ПрАТ «УТСК» відмовила у вимозі про відшкодування витрат на лікування у зв'язку з її необґрунтованістю та відсутністю причинно-наслідкового зв'язку.

Як вбачається з витягу з централізованої бази даних МТСБУ, пошук визначення статусу полісу та страховика транспортного засобу ВС 1533ВО не дав результатів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вирішив, що позов слід задовольнити частково.

До цих правовідносин підлягають застосуванню правові норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що 16.05.2016 року ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, зокрема автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що підтверджується постановою Жовківського районного суду Львівської області від 21.06.2016 року. Власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. ОСОБА_4 внаслідок цього ДТП отримав тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою міського травматологічного пункту № 2 та визнається відповідачем ОСОБА_2, а також витратив кошти на лікування, що підтверджується фіскальними чеками касового апарату. ОСОБА_4 внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 зазнав фізичні та душевні страждання, тому йому було завдано моральну шкоду. ОСОБА_2 частково відшкодував моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., що визналось у судовому засіданні представником позивачів та відповідачем ОСОБА_2

Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, тяжкість моральних страждань, перенесених ОСОБА_4 у зв'язку із отриманою травмою та майновий стан ОСОБА_2, беручи до уваги позицію представника відповідачів, а також те, що ОСОБА_2 частково відшкодовано моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди задовольнити частково у розмірі 5000,00 грн.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 36.1 ст. 36 цього Закону Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Позивачі як на підставу своїх вимог посилаються на договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «УТСК» на момент дорожньо-транспортної пригоди 16.05.2016 року.

Заявлячи позовні вимоги до ПрАТ «УТСК» позивачі, зокрема, подали листи ПрАТ «УТСК» № 2467 від 11.11.2016 року, № 130-ю від 03.03.2017 року та №1914 від 18.08.2016 року на ім'я ОСОБА_4, а також виписку ПриватБанку рахунку ОСОБА_3 про перерахування 09.11.2016 року та 11.11.2016 року грошових коштів. З вказаних доказів вбачається, що грошові кошти були перераховані 09.11.2016 року та 11.11.2016 року на рахунок ОСОБА_3, а листування ПрАТ «УТСК» відбувалось з ОСОБА_4 18.08.2016 року, 11.11.2016 року та 03.03.2017 року.

Суду не надано договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «УТСК» на момент дорожньо-транспортної пригоди 16.05.2016 року.

Окрім цього, як вбачається з витягу з централізованої бази даних МТСБУ, пошук визначення статусу полісу та страховика транспортного засобу ВС 1533ВО не дав результатів.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому суд відхиляє як докази існування договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «УТСК» на момент дорожньо-транспортної пригоди 16.05.2016 року, листи ПрАТ «УТСК» № 2467 від 11.11.2016 року, № 130-ю від 03.03.2017 року та №1914 від 18.08.2016 року на ім'я ОСОБА_4, а також виписку ПриватБанку рахунку ОСОБА_3 про перерахування 09.11.2016 року та 11.11.2016 року грошових коштів.

Враховуючи, що суду не надано достовірних належних та допустимих доказів на підтвердження існування договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «УТСК» на момент дорожньо-транспортної пригоди 16.05.2016 року, в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УТСК» про стягнення на користь ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 26 278, 70 грн., моральну шкоду у розмірі 1314 гривень; та на користь ОСОБА_4 5 118, 88 гривень витрат на лікування, потрібно відмовити.

Керуючись статтями 23, 1167, 1194 ЦК України, статтями 22, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статтями 3,5,6,10, 57,58, 60, 88,208-209, 212-215,218,223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер судом не встановлено) відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. (п'ять тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Оприск З. Л.