РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/893/16-ц

Провадження № 2/700/56/17

20 січня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_2 до Петрівсько-Попівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Петрівсько-Попівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадщину.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та в його обґрунтування пояснив, що 16 травня 2001 року помер ОСОБА_3, який являється позивачу сином. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та її чоловік та батько померлого ОСОБА_4. Вони фактично прийняли спадщину після смерті сина, оскільки постійно проживали з ним до його смерті, однак до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини не зверталися, оскільки вважали що прийняли спадщину.

24 грудня 2004 року помер чоловік позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.74 га.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина та чоловіка та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з померлими до їх смерті та на даний час користується спадковим майном. Однак під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено, оскільки нею було пропущено строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Тому ОСОБА_2 вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідач представник Петрівсько-Попівської сільської ради Лисянського району Черкаської області в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 16 травня 2001 року помер син позивача - ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті є ОСОБА_2 та її чоловік та батько померлого - ОСОБА_4. Вони фактично прийняли спадщину після смерті сина, оскільки постійно проживали з ним до його смерті, що підтверджується довідкою виконкому Біловізької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області №2078 від 08.12.2016 року. Однак до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини не зверталися, оскільки вважали, що прийняли спадщину.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 15.05.2013 року у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом користування та володіння спадковим майном, а тому за позивачем необхідно визнати право власності на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3

24 грудня 2004 року помер чоловік позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.74 га.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з померлим до його смерті, що підтверджується довідкою виконкому Біловізької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області №2077 від 08.12.2016 року.

Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина та чоловіка, позивачу було відмовлено, оскільки нею було пропущено строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №144/02-31 від 06.02.2016 року. Тому позивач вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Згідно ст.1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцями, заяви про відмову від спадщини не подавала.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до першої черги спадкоємців за законом, фактично прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст.ст.548,549 ЦК (1963 р), ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60,84, 107, 130, 174, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Петрівсько-Попівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадщину, задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) розміром 3,24 умовних кадастрових гектарів, розташовану в адміністративних межах Петрівсько-Попівської сільської ради, згідно сертифікату серії ЧР №010363, виданого на імя ОСОБА_3, який помер 16.05.2001 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,74 га, розташовану в адміністративних межах Петрівсько-Попівської сільської ради, згідно державного акту серії ІІ-ЧР №044310, виданого на імя ОСОБА_4, який помер 23.12.2004 року.

Сторонам розяснити, що з повним текстом рішення вони можуть ознайомитись в приміщення Лисянського районного суду Черкаської області 25 січня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні в судовому засідання під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча -