АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/3511/2011 Головуючий у 1-й інстанції: Коробенко С.В.
справа №760/9521/15-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шкурат О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», поданою представником за довіреністю Шкуратом Олександром Миколайовичем, на ухвалу Солом»янського районного суду м.Києва від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи, про скасування наказу №153-П від 15 квітня 2015 року про звільнення, поновлення на посаді начальника управління координації мережі департаменту регіонального управління мережею в АБ «Укргазбанк», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в розмірі 150000 грн. та матеріальних збитків в сумі 7000 грн.

РішеннямСолом»янського районного суду м.Києва від 10 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 10 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким:

Поновлено з 15 квітня 2015 року ОСОБА_1 на посаді начальника управління координації мережі департаменту регіонального управління мережею в ПАТ «Укргазбанк».

Стягнуто з ПАТ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 квітня 2015 року по 28 квітня 2016 року у розмірі 247438 гривень 29 копійок.

Стягнуто з ПАТ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Укргазбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 2961,58 грн.

Вказано, що рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Ухвалою Апеляційного осуду м.Києва від 01 червня 2016 року в рішення від 28 квітня 2016 року внесено виправлення в частині правильного зазначення найменування відповідача (Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року рішення суду апеляційного суду м.Києва залишено без змін.

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить постановити ухвалу про стягнення з ПАТ АБ «Укргазбанк» 127012,05 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заяву обґрунтовує тим, що 28 квітня 2016 року подав заяву до ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення його на посаді відповідно до рішення суду, проте листом від 29 квітня 2016 року банк повідомив, що рішенням суду не скасовано наказ про звільнення та звільнення не визнано незаконним.

21 червня 2016 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про поновлення його на роботі, проте листом від 25 липня 2016 року його повідомлено, що раніше вказаних обставин не усунуто.

З посиланням на викладене, просить стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» 127012,05 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з 29 квітня 2016 року по 10 листопада 2016 року відповідно до ст.236 КЗпП України.

УхвалоюСолом»янського районного суду м.Києва від 17 січня 2017 року заяву задоволено частково, стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період 29 квітня 2016 року по 30 листопада 2016 року в розмірі 138302,01 грн.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ПАТ АБ «Укргазбанк» подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 не дотримався установленого відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» порядку звернення судових рішень до виконання.

Зазначає, що пред»явлене до виконання рішення не містило слів «Акціонерний банк», які є частиною повного найменування банку, а відтак у рішенні була відсутня вказівка, що ПАТ АБ «Укргазбанк» є належним боржником.

Посилаючись на викладені обставини, вказує на відсутність у діях банку обставин, які вказували б на зволікання у виконанні рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що затримка виконання рішення суду сталася з вини ПАТ АБ «Укргазбанк» і обставини неповного зазначення найменування цього товариства не дають підстав не виконувати рішення суду. Визначаючи період, за який має бути стягнутий середній заробіток, суд першої інстанції виходив з того, що 01 грудня 2016 року ОСОБА_1 поновлено на роботі, а відтак такий період становить з 29 квітня 2016 року по 30 листопада 2016 року.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до преамбули Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року, який був чинний на момент пред»явлення рішення боржнику, цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Добровільним виконанням рішення суду є його виконання як поза процедурою виконавчого провадження, якщо стягувач зробив відповідні дії (звернувся до боржника із вимогою виконати рішення суду), так і добровільне виконання рішення суду у строк, що встановлений державним виконавцем для самостійного виконання рішення суду після відкриття виконавчого провадження (абз.2 ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року).

Отже, доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не дотримався установленого відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» порядку звернення судових рішень до виконання помилкові. Закон надає сторонам право виконати рішення суду поза межами процедури виконавчого провадження.

Неповне зазначення найменування відповідача (відсутність слів «Акціонерний банк») в рішенні Апеляційного суду м.Києва від 28 квітня 2016 року само по собі не є підставою для невиконання рішення суду. Рішення суду ухвалено у справі, в якій безпосередньо приймали участь обидві сторони, що вказує на обізнаність щодо обставин справи, рішення містило інформацію про сторін справи, їх найменування та реквізити, предмет спору та висновки про присуджене, що у сукупності давало можливість визначити приналежність кожної особи до тих, питання про взаємні права та обов»язки яких вирішено цим рішенням суду. Окрім того, 01 червня 2016 року судом апеляційної інстанції постановлена ухвала про внесення виправлень в рішення суду та правильно і повно зазначено найменування відповідача.

Під час повторного звернення 21 червня 2016 року ОСОБА_1 надані копія рішення суду та ухвала від 01 червня 2016 року про внесення відповідних виправлень.

Апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує та на їх правильність не впливає.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», подану представником за довіреністю Шкуратом Олександром Миколайовичем, відхилити.

УхвалуСолом»янського районного суду м.Києва від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов