ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/930/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в ніч на 31.12.2015 року була затоплена квартира АДРЕСА_1, власником якої є позивач. Згідно акту комісії ЖЕД-6 ТОВ "Ковальська Житлосервіс" від 02.02.2016 року залиття квартири сталося по причині зриву крану з різьби ГВП в санвузлі в квартирі відповідача ОСОБА_3, яка є власником квартири АДРЕСА_1. В результаті залиття було пошкоджено стелю, шпалери, деформовано паркет. Згідно висновку експерта ОСОБА_4, № 2/03-2016 від 31.03.2016 року, розмір відновлювального ремонту квартири становить 14 554 грн. 80 коп. які позивач просить стягнути з відповідача разом із витратами на послуги експерта в розмірі 2 792 грн. 45 коп., витратами на послуги КМЗ УДППЗ «Укрпошта» в розмірі 165 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав заявлених в позові, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач в судове засідання, призначене на 21.03.2017 року не з'явилась, повідомлена належним чином, причини неявки не відомі, клопотань про відкладення не надходило. В минулих судових засіданнях заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

В ніч на 31.12.2015 року була затоплена квартира АДРЕСА_1, що підтверджується актом комісії ЖЕД-6 ТОВ "Ковальська Житлосервіс" від 02.02.2016 року.

Як вбачається з акту комісії ЖЕД-6 ТОВ "Ковальська Житлосервіс" від 02.02.2016 року залиття квартири сталося по причині зриву крану з різьби ГВП в санвузлі в квартирі відповідача ОСОБА_3, яка є власником квартири АДРЕСА_1. Зазначені обставини були підтверджені допитаними в судовому засіданні свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно зі ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Положеннями ст. ст. 319, 312 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Наведені норми матеріального права встановлюють зобов'язання власника нерухомого майна щодо його утримання, це стосується перевірки цілісності шлангів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов'язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92, зокрема у її п. 2, роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що залиття у квартирі АДРЕСА_1 сталося з вини відповідача як власника квартири № 64, що розташована поверхом вище, у зв'язку із тим, що зірвало кран з різьби ГВП в санвузлі. Будь-яких належних доказів відсутності вини відповідача у залитті квартири матеріали справи не містять.

Згідно висновку експерта ОСОБА_4, № 2/03-2016 від 31.03.2016 року, розмір відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 14 554 грн. 80 коп.

Відповідно до квитанції № 1 від 12.03.2016 року позивачем було сплачено 2 764 грн. 80 коп. СПД-ФОП ОСОБА_4 за проведення вказаного експертного дослідження.

Судом, відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України роз'яснювалось право для вирішення питань, які потребують спеціальних знань, в т.ч. щодо визначення причин залиття квартири, вартості матеріального збитку, однак сторонами не було заявлено жодних клопотань про призначення відповідних судових експертиз.

Водночас, відповідно до приписів ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

А статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Будь-яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності висновку експерта, чи доказів пов'язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки матеріальний збиток завданий позивачу внаслідок залиття квартири відповідно до висновку експерта ОСОБА_4, № 2/03-2016 від 31.03.2016 року становить 14 554 грн. 80 коп., а відповідач є власником квартири, з якої і відбулось це залиття, то він зобов'язаний відшкодувати завдані збитки в розмірі 14 554 грн. 80 коп., та витрати за послуги експерта з визначення вартості матеріального збитку в сумі 2 764 грн. 80 коп.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрат на послуги КМЗ УДППЗ «Укрпошта» в розмірі 165 грн., то суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку про відмову в задоволенні даної вимоги.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, відповідно до ст.ст.79,84 ЦПК України, належать, в тому числі й витрати на правову допомогу.

Відповідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Згідно з ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячний розмір за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати: а саме - судовий збір 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь на ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 14 554 (чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 80 коп., витрати на послуги експерта у розмірі 2 764 (дві тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 80 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. та судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА