РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

28 березня 2017 рокуСправа №451/1210/16-ц
Провадження № 2/451/33/17

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

11 жовтня 2016 року Публічне Акціонерне Товариство КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.05.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3900 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2016 року має заборгованість - 32079 гривень 2 копійки, яка складається з 3778 гривень 29 копійок - заборгованість за кредитом; 23596 гривень 97 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2700 гривень - заборгованість за пенею та комісією а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1503 гривні 76 копійок штраф (процентна складова). Просить винести рішення, яким стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на їх користь згадану вище заборгованість у розмірі - 32079 гривень 2 копійки та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з"явився, подав суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.3).

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача.

12 грудня 2016 року відповідач надіслав на адресу суду заперечення проти позову в якому зазначає, що вимоги позивача незаконні та необгрунтовані, а також у позивача відсутнє право на звернення до суду, з наступних причин: перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦКУ), враховуючи, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором сальдо простроченої заборгованості виникло - 28.09.2012 року, тобто з цього дня позивач довідався про порушення свого права, як наслідок розпочався відлік позовної давності, який закінчився - 27.09.2015 року. Позовна заява подана - 21.09.2016 року, тобто пізніше ніж на 1 рік з моменту закінчення позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». Отже, законодавець визначає кредит, як грошові кошти, що видаються позичальнику банком, а зустрічне надання за даним договором полягає у поверненні кредиту, тобто вказаних коштів та процентів. Факт надання грошових коштів, може бути підтверджений відповідним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу, проте позивач не надав жодного доказу здійснення платежу, а тому вимоги позивача необгрунтовані належними та допустимими доказами. Оскільки доказів надання кредиту позивачем не надано, розрахунок боргу, також є необгрунтованим, зокрема є незрозумілим наступне: чому розмір основного боргу за кредитом складає 3 778 гривень 29 копійок, якщо у доданій позивачем анкеті-заяві взагалі не визначено розмір кредитного ліміту; згідно наведеного у позовній заяві «Приват Банку» вбачається, що нібито відповідач отримав кредит в сумі 3 900 гривень (чому саме 3 900 гривень також не зазначено), а згідно наданого розрахунку вбачається, що погашення кредиту все ж здійснювалось в таких розмірах, як 520 гривень, 848 гривень, 300 гривень, 210 гривень, 500 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 250 гривень, 100 гривень, 300 гривень, 260 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 280 гривень, 300 гривень, 400 гривень, 500 гривень, 300 гривень, 360 гривень, 80 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 280 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 300 гривень, 300 гривень, що в загальному складає сума погашення кредиту становить: 10 888 гривень. З отриманих 3 900 гривень кредиту відповідач сплатив банку 10 888 гривень і досі має борг по кредиту 3 778 гривень 29 копійок. Зазначені факти викликають обґрунтований сумнів у достовірності позовних вимог; необгрунтованим є розрахунок заборгованості по процентах, які обраховуються від суми основного боргу; анкета-заява не містить угоду про сплату комісії, а тому правова підстава для її нарахування відсутня, відповідні докази вчинення даного правочину між сторонами не надано; штраф та пеня є різновидами неустойки, тобто одного і того ж самого виду юридичної відповідальності, до якої (відповідальності) позивач намагається притягнути відповідача, що прямо суперечить ст.61 Конституції України. Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості необґрунтований жодними належними та допустимими доказами, містить намагання стягнути з відповідача безпідставні борги, а також: притягнути відповідача до одного виду юридичної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення. Звертає увагу, що з 10 січня 2009 року набули чинності зміни до Закону України «Про банки та банківську діяльність» (відповідно до яких, стаття 55 Закону) забороняє банкам в односторонньому порядку змінювати тарифи по кредитних угодах, а також збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами. Просить винести рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання призначене на 28 березня 2017 року повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, причини неявки в судове засідання суду не повідомив (а.с.94).

За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, та у відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд встановив, що ОСОБА_2 отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3900 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9-зворот).

Своїм особистим підписом відповідач підтвердив, що заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 6 березня 2010 року, та «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті, з якими він ознайомився, становить між ним та банком договір (а.с.9-9 зворот).

Укладення кредитного договору у такий спосіб не суперечить вимогам ст.ст.638, 639, 640, 1055 ЦК України.

Згідно з нормами частини 1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 ст.530 ЦК України).

Зобов'язання по кредитному договору відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 31.08.2016 року має заборгованість - 32079 гривень 2 копійки, яка складається з 3778 гривень 29 копійок - заборгованість за кредитом; 23596 гривень 97 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2700 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1503 гривні 76 копійок штраф (процентна складова) (а.с.6-8).

Договір є обов"язковим для виконання сторонами ( ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплати проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Як вбачається із довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду сторони обумовили строки виконання боржником зобов'язань внесення щомісячних платежів до 25 числа кожного місяця, яке виникло на підставі договору.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів сторонами було визначено місяцями.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

Як роз'яснив Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2014 року №6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК Укпаїни). У ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст.258 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що остання проплата відповідачем по кредитному договору була здійснена 8 січня 2014 року в розмірі 300 гривень, чого не заперечує відповідач у своїх запереченнях (а.с.7 зворот).

Згідно ч.1, ч. 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Суд встановив, що останній платіж відповідачем був вчинений 8.01.2014 року, а з позовом позивач до суду звернувся 11 жовтня 2016 року, що свідчить про те, що відповідач строку позовної давності не пропустив, оскільки такий був перерваний 8 січня 2014 року самим відповідачем і перебіг строку починався від цього платежу.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що відповідач внаслідок неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору кредиту допустив заборгованість перед позивачем, тому у останнього є всі підстави відповідно до Договору вимагати погашення відповідачем існуючої заборгованості.

У зв"язку з цим, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі - 32079 гривень 2 копійки, яка складається з 3778 гривень 29 копійок - заборгованість за кредитом; 23596 гривень 97 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2700 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1503 гривні 76 копійок штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1378 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 76, 88, 169, 197, 209, 212, 214, 215, 218, 224-233 ЦПК України,-

вирішив:

Позов Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (р/р 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) заборгованість у розмірі - 32079 гривень 2 копійки, яка складається з 3778 гривень 29 копійок - заборгованість за кредитом; 23596 гривень 97 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2700 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1503 гривні 76 копійок штраф (процентна складова)

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 в користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (р/р 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) судові витрати в розмірі 1378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

ГоловуючийСеменишин О. З.