Справа № 161/4890/17
Провадження № 6/161/128/17
У Х В А Л А

28 березня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції звернувся в суд з поданням, яке мотивує тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №53645278, до якого входять чотири виконавчі провадження, про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувачів 427 064,36 грн. З метою примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне боржнику, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до органів та установ, що реєструють майно та доходи фізичних осіб. Державним виконавцем вживалися примусові заходи, передбачені статтею 10 Закону України Про виконавче провадження. Згідно відповідей на запити із Територіального сервісного центру 0741, Державної інспекції сільського господарства, Держгеокадастру встановлено, що майна, належного боржнику на праві приватної власності, на яке можна було б накласти арешт та реалізувати в рахунок погашення заборгованості не виявлено. Згідно даних САДР УДМС у Волинській області встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/А. Однак, згідно виконавчих документів останній проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах відсутні, джерело отримання доходів не відоме. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що нерухоме майно на праві власності в боржника відсутнє. Іншого, належного боржнику на праві приватної власності майна, на яке можна було б накласти арешт та реалізувати в рахунок погашення заборгованості, не виявлено. На неодноразові виклики державного виконавця боржник не зявляється. При виході за адресою проживання боржника перевірити майновий стан виявилось не неможливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, та на дзвінки не відповідав, про що складено акт державного виконавця від 26.01.2017 року. Згідно даних Державної прикордонної служби України встановлено, що боржник перетинає державний кордон України.

Посилаючись на наведене, заявник просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; місце реєстрації: Волинська область, м. Горохів, вул.Підліски, 31/А.

Представник заявника подав суду заяву про розгляд подання за його відсутності, в якій зазначив, що подання підтримує з наведених у ньому мотивів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби міста Луцька перебуває зведене виконавче провадження №53645278, до якого входять чотири виконавчі провадження, про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувачів коштів на загальну суму 427064,36 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою примусового виконання виконавчого провадження, державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне боржнику, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Судом встановлено, що для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до органів та установ, що реєструють майно та доходи фізичних осіб. Державним виконавцем вживалися примусові заходи, передбачені статтею 10 Закону України Про виконавче провадження. Згідно відповідей на запити із Територіального сервісного центру 0741, Державної інспекції сільського господарства, Держгеокадастру встановлено, що майна, належного боржнику на праві приватної власності, на яке можна було б накласти арешт та реалізувати в рахунок погашення заборгованості не виявлено.

З даних САДР УДМС у Волинській області вбачається, що боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/А.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, згідно виконавчих документів ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах відсутні, джерело отримання доходів невідоме.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що нерухоме майно на праві власності в ОСОБА_1 відсутнє. Іншого, належного ОСОБА_1 на праві приватної власності майна, на яке можна було б накласти арешт та реалізувати в рахунок погашення заборгованості, не виявлено.

Судом встановлено, що на неодноразові виклики державного виконавця боржник не зявляється. При виході за адресою проживання боржника державному виконавцю перевірити майновий стан виявилось неможливим, про що складено акт державного виконавця від 26.01.2017 року.

Згідно даних Державної прикордонної служби України встановлено, що боржник перетинає державний кордон України.

Як встановлено судом, станом на день розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, виконавчі провадження не виконанні, заборгованість не погашена.

Вищевказане свідчить проте, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на нього рішенням суду.

Як встановлено судом, боржник на вимогу державного виконавця погасити заборгованість не реагує. Факт несплати боргу підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Жодних підтверджуючих документів, що унеможливлюють виконання рішення суду, боржник суду не надав, хоча згідно чинного законодавства був зобов'язаний це зробити.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що боржник ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не з'являється, та на вимогу державного виконавця погасити заборгованість не реагує, у суду є підстави вважати, що останній злісно ухиляється від сплати боргу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Необхідність у тимчасовому обмеженні у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника, як заходу забезпечення виконання виконавчого документа випливає з наступних основних причин: боржник не виконав зобов'язання ( майнове або немайнове ) згідно виконавчого документа; боржник не вчинив жодних дій щодо погашення заборгованості у наданий йому строк; виконавче провадження знаходиться на стадії примусового виконання; боржник не з'являється до державного виконавця на виклики, ігнорує їх; згідно відповіді УГІРФО УМВС у Волинській області боржнику видано закордонний паспорт; виїзд боржника за кордон унеможливить виконання рішення суду; виїзд за кордон свідчить про наявність у боржника вільних коштів; невиконанням судових рішень та рішень інших органів боржник порушує права стягувача; невиконання законних вимог виконавця свідчить про перешкоджання виконанню рішень.

Згідно ст. 377-1. ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Разом з тим, статтею 313 частиною 4 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані договірні зобовязання та щодо боржника подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Таким чином, законом передбачено обмеження у здійсненні права на пересування. Таке обмеження виникає за наступних юридичних умов: щодо боржника видано виконавчий документ майнового або негайного характеру; державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження щодо боржника; виконавчий документ у строк для самостійного виконання не виконано; державний виконавець подав до суду подання про обмеження виїзду боржника за межі України; подання погоджене начальником відділу державної виконавчої служби; військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби надається право, в т. ч. не пропускати через державний кордон України осіб, яким Державною прикордонною України за порушення законодавства з суду та правоохоронних органів не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Станом на даний час, боржником ОСОБА_1 не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов'язань та злісне ухилення від їх виконання, суд приходить до висновку про тимчасове обмеження останнього у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 217, 377-1 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. 11. п. 18. Закону України « Про виконавче провадження » , ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», Закону України « Про державну прикордонну службу» Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України », суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; місце реєстрації: Волинська область, м. Горохів, вул.Підліски, 31/А, у праві виїзду за межі України.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта