Справа № 369/8792/16-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/820/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 5 24.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

24 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила зобовязати ОСОБА_2 здійснити перебудову незакінченого будівництвом житлового будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівська-Рубежівка, вул. Церковна (Пролетарська), 33-А шляхом перенесення стіни незакінченого будівництвом житлового будинку, найближчої до межі суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :01:024:5007, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівська-Рубежівка, вул. Церковна (Пролетарська), 35 на відстань не менше 1 метра від межі суміжної ділянки з кадастровим номером :01:024:5007, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівська-Рубежівка, вул. Церковна (Пролетарська), 35.

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просила вжити заходів забезпечення позову по справі шляхом заборони ОСОБА_2 та/або іншим особам, у тому числі особам, що діють за його дорученням або його замовлення, здійснювати будівництво житлового будинку, господарських будівель, споруд та інших обєктів нерухомого майна на земельній ділянці, яка знаходиться по вул. Церковна (Пролетарська), 33-А в с. Михайлівська-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер :01:024:0006.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1533 га, яка розташована по вул. Церковна, 35 у с. Михайлівська-Рубежівка Києво-Святошинського району. ОСОБА_2 є власником суміжної земельної ділянки, яка розташована по вул. Церковна, 35 у с. Михайлівська-Рубежівка Києво-Святошинського району. Починаючи з 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існує земельний спір, так як ОСОБА_2 не визнає меж земельної ділянки, знищив паркан позивача і межові знаки, які були передані їй на зберігання, самовільно захватив частину земельної ділянки шляхом встановлення на ній паркану з капітальним фундаментом. На сьогоднішній день ОСОБА_2 здійснюється будівництво житлового будинку.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року клопотання ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції через порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що ухвала суду не містить інформацію про дату подання повторного клопотання про забезпечення позову. Повторна подача клопотання з тотожними вимогами в разі постановлення ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання не передбачена чинним законодавством. Суд не зясував чи дійсно порушуються права позивача відповідачем. Докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не є належними. Відповідач набув право власності на земельну ділянку раніше за позивача, що виключає факт порушення прав позивача як власника земельної ділянки. Відповідач не здійснює самовільного будівництва, будь-яких порушень при проектуванні та здійсненні будівельних робіт відповідними органами не виявлено, будь-які приписи відповідачу не видавалися, що свідчить про відсутність порушеного права позивача з боку апелянта та необґрунтованості позовних вимог та клопотання про забезпечення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що, на думку позивача, ОСОБА_2 допущені порушення у відстані між земельною ділянкою ОСОБА_3 та стіною житлового будинку ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що позивач подавала клопотання про забезпечення позову і ухвалою суду їй було відмовлено у його задоволенні. У такому випадку повторна подача такого клопотання не передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Чинним законодавством не заборонена повторна подача заяви про забезпечення позову з тих самих підстав, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заперечуючи проти забезпечення позову, ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції не зясував чи дійсно порушуються права позивача відповідачем. Докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не є належними. Відповідач набув право власності на земельну ділянку раніше за позивача, що виключає факт порушення прав позивача як власника земельної ділянки. Відповідач не здійснює самовільного будівництва.

Однак, зазначені апелянтом обставини підлягають зясуванню під час розгляду справи по суті, а не при вирішенні заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви позивача та забезпечив позов у спосіб, зазначений у п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_4