Справа № 344/9360/15-ц
Провадження № 22-ц/779/503/2017
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.,

секретаря: Петріва Д.Б., Капущак С.В.,

з участю: апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження за виконавчим листом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження за виконавчим листом.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано того, що державним виконавцем було безпідставно розпочато виконавче провадження за неіснуючим виконавчим документом, за яким проведено виконавчі дії. Також судом не було взято до уваги і того, що з моменту відкриття вищезазначеного виконавчого провадження його не було повідомлено про вчинення будь-яких виконавчих дій по виконанню рішення Івано-Франківського міського суду за виконавчим листом №2-8248/2010 від 30.12.2010 року, що в свою чергу позбавило його можливості вчасно оскаржити дії державного виконавця. ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що стягувач за вищезазначеним виконавчим листом пропустив строк предявлення виконавчого листа до виконання і будь-яких заяв про продовження строку на предявлення протягом 2010-2015 років не подавав, що підтверджується листом керівника апарату Івано-Франківського міського суду від 16.11.2015 року. Крім того, зазначає ОСОБА_2, державним виконавцем при зверненні стягнення на іпотечне майно було порушено норми ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про іпотеку», оскільки в матеріалах справи відсутнє рішення суду про зміну способу виконання судового рішення. При цьому, вказує апелянт, стягувач ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» не надавав згоду на звернення стягнення іпотечного майна, яке забезпечувало виконання зобовязань за кредитним договором. Посилаючись на вищенаведене, ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги в повному обємі.

Представник ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції в засідання апеляційного суду не зявився з невідомих причин, хоча судові повідомлення були вручені у встановленому законом порядку завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу з вищенаведених мотивів підтримав. Крім того пояснив, що він в даний час з дружиною не проживає, однак про зміну місця свого проживання ні стягувача, ні виконавчу службу не повідомив. Зазначив, що адресовані йому повідомлення, які надходили з державної виконавчої служби, могла отримувати його бувша дружина. Вважає, що його права сторони у виконавчому процесі були порушені, і він не мав можливості навіть оскаржити оцінку його майна, яке було в подальшому реалізовано по заниженій ціні. Вважаючи оскаржену ухвалу незаконною, ОСОБА_2 просив її скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення вимог його скарги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку, що при вчиненні оскаржуваних дій та прийнятті оскаржуваних рішень державним виконавцем вимог закону порушено не було. З цим висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів на підставі такого.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що 30.12.2010 року Івано-Франківським міським судом на підставі рішення суду від 02.11.2010 року, яке набрало законної сили 03.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 234 565,75 доларів США, що еквівалентно 1 851 662,03 грн заборгованості за кредитним договором, було видано виконавчий лист №2-8248/2010 (т.1, а.с.106-107).

На підставі вищезазначеного виконавчого листа за заявою стягувача державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_5 05.02.2014 року було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (т.1, а.с.74).

Колегія суддів вважає, що названа постанова про відкриття виконавчого провадження є законною. Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що строк пред'явлення згаданого вище виконавчого листа до виконання не було пропущено, оскільки виконавчий документ пред'являвся до стягнення раніше, і тому згідно ст.23 Закону України "Про виконавче провадження" перебіг строку пред'явлення виконавчого документа до виконання переривався. Після переривання цей строк поновлювався. Місцевий суд також обгрунтовано прийняв до уваги посилання державного виконавця про виправлення допущеної ним помилки у виконавчому провадженні.

В подальшому після відкриття виконавчого провадження державний виконавець, на думку колегії суддів, теж діяв правомірно, виконуючи в межах наданих йому повноважень та у встановленій послідовності вимоги норм Закону України "Про виконавче провадження". Так, ним після спливу встановленого строку на добровільне виконання боржником судового рішення на законній підставі було ухвалено постанови про арешт всього його майна та коштів у банківських установах.

Також правомірними є й постанова державного виконавця про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні та направлення ним заявки про реалізацію іпотечного майна шляхом продажу на електронних торгах.

Посилання апелянта на те, що його не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження та про інші важливі питання виконавчого провадження, не можуть бути прийняті до уваги. Адже, з матеріалів справи вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження у встановленому законом порядку рекомендованим листом з повідомленням про вручення була надіслана за місцем реєстрації проживання боржника. Державним виконавцем Терлецькому В.К. також було надіслано рекомендованим листом повідомлення про проведення експертної оцінки арештованого майна нежитлового приміщення кафе "Корал" з роз'ясненням права боржника на подачу заперечення на цю оцінку (том №1, а.с.144). Отже, державний виконавець виконав передбачений законом обов'язок щодо інформування боржника про свої дії в рамках виконавчого провадження.

Твердження ОСОБА_2 про те, що звернення стягнення державним виконавцем на іпотечне майно у відсутності відповідного судового рішення є неправомірним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, а тому не може бути прийняте до уваги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування постановленої місцевим судом в даній справі ухвали немає.

Керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313-315; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_6