Справа № 331/1375/17
Провадження № 2/331/582/2017
28 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жуковій О.Є
при секретарі: Орманджи Ю.Ю.
за участю позивача-представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача- Наливайко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1,яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію,
Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право на приватизацію квартири АДРЕСА_1/Покровській у м. Запоріжжі, зобов»язавши відповідача здійснити приватизацію вказаної квартири за відсутності ордеру про надання житлової площі.
Позовні вимоги обґрунтували тим, що вони звернулися до відповідача з заявою про приватизацію квартири, однак їм було відмовлено в їх праві, з огляду на те, що у них відсутній ордер на житлове приміщення. Беручи до уваги, що ордер позивачі не можуть надати через відсутність копій вказаних документів у Департаменті ЖКГ, позивачі вимушені звернутися з позовом до суду за захистом порушеного права.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, яка також є представником ОСОБА_3 позов підтримала, наполягала на його задоволенні, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.
Позивач ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.
Представник відповідача позов визнала , не заперечувала щодо проведення приватизації спірної квартири за відсутності ордеру про надання житлової площі.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків.
Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", згідно якої до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.
З матеріалів справи вбачається , що в лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до органу приватизації із заявою про передачу у власність квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності Територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (а.с.6,13)
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи у вказаній квартирі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Св.Миколая/ПокровськаАДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 та троє її дітей ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2. Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 в квартирі зареєстрована з 19.09.1996 року по теперішній час (а.с.15,16).
Частина 2 статті 9 Житлового кодексу України закріплює за громадянином право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду.
Позивачі участі у приватизації не приймали, та житлові чеки не використали , що встановлено довідкою ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» (а.с.14).
Таким чином, судом встановлено, що позивачі мають право на приватизацію квартири з державного житлового фонду, оскільки таке право раніше ними використане не було.
В жовтні 2013 року позивачі звернулися до Департаменту ЖКГ Запорізької міської ради з заявою про надання їм копії ордеру на квартиру АДРЕСА_4, виданого в 1970 році , однак їм повідомили, що надати запитувану інформацію неможливе , оскільки у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту , корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року (а.с.12) .
Пунктом 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
11.02.2014 року відповідачем було відмовлено у приватизації квартири через відсутність ордеру на розподіл житлової площі за адресою: АДРЕСА_5 (нова назва вул. ОСОБА_5/ПокровськаАДРЕСА_3 ) (а.с.13).
Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.
Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірне житлове приміщення не розповсюджується.
Тому, посилання районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району на те, що позивачі не мають права на приватизацію, оскільки не надали копії ордеру є безпідставним.
З 1996 року до теперішнього часу жодним власником квартири або балансоутримувачами не пред'являлося до позивача ОСОБА_1 та її дітей претензій щодо незаконності їх мешкання разом з сім'єю у будинку.
З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Законів №500-VI та №2842-12 позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення.
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ч.1 ст.345 ЦК України фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.
Враховуючи те, що, відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру недійсним в судовому порядку визнаним не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав праві відмовляти позивачам у приватизації займаного ними житла саме з підстав відсутності ордеру.
Обовязок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України проголошений ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Дії відповідача порушують конституційне право позивачів на приватизацію житла.
Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливо знайти копію ордеру, відсутність його копії позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, яку вони не можуть надати з незалежних від них причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1,яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право на приватизацію квартири АДРЕСА_6/Покровській у м. Запоріжжі та зобов»язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести приватизацію квартири АДРЕСА_6/Покровській у м. Запоріжжі за відсутності ордеру про надання житлової площі на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: