Справа № 496/3812/16-ц
Провадження № 2/496/302/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Біляївський РВ ГУ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: с. Яськи Біляївського району Одеської області вул. Центральна, 139 (колишня вулиця Леніна) і зняти відповідачів з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок. З відповідачкою ОСОБА_2 він перебував у зареєстрованому шлюбі з жовтня 1990 року по листопад 2015 року. До шлюбу у відповідачки народився син ОСОБА_3, якого він усиновив, а вже за час перебування у шлюбі у них народилося двоє синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 добровільно виселилася з дітьми, своїх особистих речей у житловому будинку не має. Тривалий час вони не мешкають за вищевказаною адресою, не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні житла. У звязку з викладеним він звернувся з позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог і пояснив, що відповідачі не проживають у належному йому на праві приватної власності житловому будинку без поважних причин, ОСОБА_3 не проживає з 2012 року, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не проживають з 2015 року, тобто після розірвання шлюбу, так як виїхали на інше постійне місце проживання.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, подав заперечення на позов і просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні. Також пояснив, що з 2012 року він проживає у м. Одеса, але періодично приїздить у спірний будинок.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовну заяву не визнав, при цьому пояснив, що він з січня 2016 року не проживає у будинку, оскільки батько позбавив його доступу до будинку, внаслідок чого і він, і мати з неповнолітнім братом ОСОБА_5 вимушені були винаймати інше житло.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву не визнала, подала заперечення на позовну заяву і просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні. Також пояснила, що дійсно не проживає у будинку, але з поважних причини, так як позивач вигнав її з сімєю з будинку у січні 2016 року. Вона звернулася до суду з позовом про вселення у спірний будинок, було винесено відповідне рішення і 16 січня 2017 року державним виконавцем вона з неповнолітнім сином ОСОБА_6 була вселена у будинок.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він вказав, що просить справу розглянути без участі їхнього представника.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований в с. Яськи Біляївського району Одеської області по вул. Центральна (колишня вул. Леніна), 139, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 4).

Згідно акту про не проживання (а.с. 42) відповідачі не проживають у будинку з листопада 2015 року, при цьому комісією Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 вигнав ОСОБА_2 з неповнолітньою дитиною з будинку.

З довідки Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1836 від 31.10.2016 року встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у вказаному будинку, але не проживає з 24.11.2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований, але не проживає за вищевказаною адресою з 2000 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований, але не проживає за вищевказаною адресою з 2002 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований, але не проживає за вищевказаною адресою з 24.11.2015 року (а.с. 22). При цьому суд не приймає до уваги відомості довідки, які стосуються ОСОБА_3 і ОСОБА_4, оскільки в ній зазначено, що вони не проживають у будинку з 10-річного віку, хоча ця обставина не відповідає дійсності, що підтвердили у судовому засіданні сторони.

З акту державного виконавця від 16 січня 2017 року вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 496/252/16-ц, виданого 19 грудня 2016 року, ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 було вселено у спірний житловий будинок. ОСОБА_1 зобов»язано не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_2 і ОСОБА_5 житловим будинком.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що у січні 2016 року відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вимушені були виїхати на інше місце проживання, оскільки ОСОБА_1 чинив перешкоди у користуванні будинком, вони вимушені були потрапити до будинку через кватирку, щоб забрати свої речі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він не проживає у будинку з 2012 року, оскільки працює і проживає в м. Одеса, до спірного будинку приїздить періодично.

У відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_3 не проживає у спірному будинку з 2012 року без поважних причин, а тому є підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Разом з тим, відсутні підстави для зняття його з реєстрації, виходячи з положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у судовому засіданні не довів, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не проживають у спірному житловому будинку протягом року без поважних причини, оскільки у січні 2016 року вони внаслідок протиправної поведінки позивача виїхати з будинку, ОСОБА_2 з неповнолітнім сином була вселена у будинок, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Натомість доводи позивача про вчинення ОСОБА_2 психологічного насилля щодо нього не приймаються судом до уваги, оскільки це не є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Біляївський РВ ГУ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

ОСОБА_3 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: с. Яськи Біляївського району Одеської області вул. Центральна, 139 (колишня вулиця Леніна).

У задоволенні позовних вимог в частині зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: с. Яськи Біляївського району Одеської області вул. Центральна, 139 (колишня вулиця Леніна) та зняття їх з реєстраційного обліку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області: ОСОБА_8