Справа № 606/2091/16-ц
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд в складі :

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Будз М.В.

розглянувши заочно, письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Теребовлянської районної адміністрації, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав на дитину ОСОБА_3, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, однак в позовній заяві міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак до суду не зявився і не повідомив про причини своєї неявки.

Представник третьої особи служби у справах дітей Теребовлянської районної адміністрації в судове засідання не з»явився, однак в матераілах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника, щодо вирішення справи покладається на думку суду.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки судом встановлено:

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 2788016 ОСОБА_3 народився 20 лютого 2015 року, про що 17 березня 2015 року складено відповідний актовий запис №322, його батьками є ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Із довідки характеристики Золотниківської сільської ради Теребовлянського району від 05 грудня 2016 року №84 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, виховує сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 позитивно.

Згідно акту обстеження житлово побутових умов від 24.10.2016 року ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_3 до трьох річного віку, дитина часто хворіє, на лікування дитини постійно потрібні кошти.

З довідки від 29.11.2016 року № 100 виданої КУТРР «Золотниківська РЛ» ОСОБА_3 вбачається, що останній перебуває на «Д» обліку, діагноз:лівобічна м»язева кривошия.Деформація грудної клітки.Затримка мовного розвитку.Сублінгвальна кістка.Фімоз.

Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації № 01-259/02 20 від 24 лютого 2017 року, орган опіки та піклування Теребовлянської райдержадміністрації вважає недоцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за час проживання зарекомендував себе як порядна відповідальна людина, з добром і розумінням ставиться до сторонніх осіб, з повагою відноситься до людей похилого віку, готовий допомагати людям. Із сторін сусідів скарги не поступали. У вільний від роботи час старається бути із сім»єю (копія характеристики Шевченківського району м.Запоріжжя від 13.02.2017 року №142). ОСОБА_2 заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, бажає у подальшому спілкуватися з дитиною, сплачувати аліменти та підтримувати матеріально.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання обовязків щодо виховання своїх дітей.

Відповідно до ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, у якому вони перебувають, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14ти років.

Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини ОСОБА_3 не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідач працює, має регулярний дохід, стан його здоров»я задовільний.

Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Із змісту ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2017 рік, випливає, що прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, 30 відсотків від цієї суми становитиме 406.50 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 406 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи з 08 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

У решті позову слід відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог, оскільки з метою захисту прав та законних інтересів дитини, суд вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.10, 60, 179, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 166, 180, 182, 183, Сімейного кодексу України, ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 406 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи з 08 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

У решті позову відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави за звернення до суду із позовом майнового характеру.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК