Справа №489/4661/16-ц 29.03.2017 29.03.2017 29.03.2017
Провадження №22-ц/784/808/17
Справа №489/4661/16-ц
Провадження № 22ц/784/808/17 Головуючий у 1-ї інстанції Кокорєв В.В.
Категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

із секретарем: Лівшенком О.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20 січня 2017 року

за його позовом

до Миколаївської міської ради

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася, після смерті його мачухи ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме тому, що за його усним зверненням державний нотаріус невірно надав консультацію з приводу наявності у нього спадкових прав.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20 січня 2017 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення його позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що ним не наведено поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, після спливу встановленого законом шестимісячного строку, та він не відноситься до спадкоємців за законом, які можуть отримати спадщину почергово.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Так, за змістом статей 1222, 1258, 1261-1265 ЦК України спадкоємцями за законом і за заповітом є фізичні особи, які живи на час відкриття спадщини. До спадкоємців за заповітом можуть відноситися будь-які особи, які зазначені спадкодавцем у заповіті, а до спадкоємців за законом - особи, які мають право отримати спадщину почергово у відповідності до черг, що встановлені законом. У порядку п'ятої черги право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї.

За частиною 3 статті 1272 ЦК України, у випадку пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити спадкоємцю за його позовом додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, який за життя знаходився у зареєстрованому шлюбі (з 15 грудня 1995 року) з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті дружини батька позивача відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири АДРЕСА_1, яку вона успадкувала, після смерті свого чоловіка.

Спадкоємці за законом та за заповітом, після її смерті, із заявами до нотаріальних органів не зверталися, і спадкова справа не заводилася.

Тому за відсутні вказаних осіб, позивач ОСОБА_2, вважаючи себе спадкоємцем, що може успадкувати спадщину за законом в порядку п'ятої черги, пред'явив позов про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, та посилався на поважність причин його пропуску - відсутність у нього обізнаності в наявності у нього спадкових справ.

Разом з тим, дослідивши надані докази, судом першої інстанції правильно встановлені такі обставини справи, з яких вбачається, що позивач ОСОБА_2 не відноситься до спадкоємців за законом п'ятої черги, за відсутності у нього кровного споріднення з померлою дружиною його батька, на утриманні якої він не перебував. А тому є особою, у якої відсутнє право на подачу позову як спадкоємця за законом на визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Отже, перелічені ним причини пропуску строку не мають правового значення, незважаючи на те, що вони не відносяться до поважних.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню.

Інші доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду, в скарзі відсутні посилання на докази, які суд не дослідив.

Підстав для перерозподілу судових витрат у порядку статті 88 ЦПК України не має.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді