Справа № 367/8615/16-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/1950/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 56 22.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Фінанс Банк" на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Фінанс Банк", треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватний нотаріус КМНО Верповська Олена Володимирівна про захист прав споживача та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 грудня 2016 року відкрито провадження по справі.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Фінанс Банк» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу скасувати та постановити ухвалу про повернення позовної заяви позивачу для подання її до суду за місцезнаходженням відповідача.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції відкрито провадження у справі в порушення вимог ч.2 ст. 110 ЦПК України. Справа не підсудна Ірпінському міському суду, тому що з тексту позовної заяви позивачем не наведено доводів, які б слугували доказом того, що позивач є споживачем перед ПАТ «Фінанс Банк» та необгрунтовано причини підстави звернення до суду з позовом не за місцезнаходженням відповідача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

При цьому, частиною 12 статті 110 ЦПК України встановлено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред'являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються у суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Зі змісту заявлених ОСОБА_2 вимог вбачається, що спір між сторонами виник з приводу порушення вимог закону при вчиненні виконавчого напису нотаріусом про звернення стягнення на чотирикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3 право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Підсудність справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивачем визначено за його вибором, а саме, відповідно до ч.12 ст. 110 ЦПК України - місцем виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.

Суд першої інстанції правильно визначившись із підсудністю наявного спору між сторонами, постановив оскаржувану ухвалу і, при цьому, не порушив порядок відкриття провадження у справі, встановлений ст. 122 ЦПК України.

Колегія судів вважає, що зазначений висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Інших доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність та обгрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінанс Банк" відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

судді: