Справа № 209/1598/15-ц
Провадження № 8/209/1/17
РІШЕННЯ

іменем України

"28" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

при секретарі Кукса О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кам'янське заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтування заяви зазначив, що 27 квітня 2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 липня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, а саме, стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, 116112,00 грн. на відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 5000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди та 1404,72 грн. сплаченого судового збору у справі, а всього 122516,72 грн. (сто двадцять дві тисячі п'ятсот шістнадцять грн. 72 коп.). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 квітня 2016 року виправлено описку у вступній та резолютивній частині рішення, наступним чином: - замість помилково зазначеного «121112,00 грн. на відшкодування матеріальних збитків» вказати правильну суму «116112,00 грн. на відшкодування матеріальних збитків»; - замість помилкового зазначеного «1454,71 грн. сплаченого судового збору» вказати правильну суму «1404,72 грн. сплаченого судового збору»; - замість помилково зазначеного «а всього 127566,71 грн (сто двадцять сім тисяч п'ятсот шістдесят шість тисяч гривень 71 коп.)» вказати правильну суму «а всього 122516,72 грн. (сто двадцять дві тисячі п'ятсот шістнадцять гривень 72 коп.)».

В обґрунтування заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами ОСОБА_1 вказує, що після постановлення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, він отримав ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 січня 2017 року про відкриття провадження в цивільній справі за №209/4688/16-ц за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення збитків так копії позовної заяви та додані до неї документи. Згідно наданих документів він дізнався, що 14 квітня 2015 року МТСБУ сплатило ОСОБА_2 за її заявою страхове відшкодування в сумі 50000 гривень внаслідок ДТП яке відбулося 25 січня 2015 року та відшкодування шкоди за яке було предметом розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди внаслідок ДТП.

Заявник вважає зазначену обставину нововиявленою, та з урахуванням вимог ст. 361-364 ЦПК України просить суд задовольнити заяву про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року, скасувати вказане рішення, та ухвалити нове рішення з урахуванням зазначеного страхового відшкодування.

В судове засідання заявник та інші особи не з'явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином, відповідно до ч.1 ст. 365 ЦПК їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема, є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 3, 4, 5, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також, обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч.2 ст. 361 ЦПК).

Суд знаходить обставину, на яку заявник посилається як на підставу задоволення його заяви, щодо скасування рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року, такою, що відповідає критеріям визначеним п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, а тому приходить до висновку про необхідність скасування рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року у цивільній справі №209/1598/15-ц, у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля «Hyndai іх35», 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 7/.

22 січня 2015 року о 10.00 годині в м. Дніпродзержинську на перехресті вулиці Ватутіна та проспекту Ювілейний відбулася дорожньо-транспортна пригода, яка сталася внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_3, який, керуючи автомобілем «Aуді 100», держаний номерний знак НОМЕР_4, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyndai іх35», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 В результаті ДТП автомобіль «Hyndai іх35» отримав механічні пошкодження.

Факт порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода і був пошкоджений належний позивачці автомобіль, підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 лютого 2015 року /а.с.8/, якою ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. А отже вина відповідача в скоєнні ДТП та пошкодженні належного позивачу автомобіля встановлена Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця № 28/15А щодо визначення матеріальної шкоди, завданої володільцю колісного транспортного засобу від 06 березня 2015 року /а.с. 9-43/, матеріальна шкода, завдана володільцю автомобіля «Hyndai іх35», державний номерний знак НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження при ДТП, становить 139848,26 грн., яка складається із загальної суми витрат на ремонт автомобіля в розмірі 119833,72 грн. та втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 20014,54 грн.

Судом встановлено, що ремонті роботи з відновлення автомобіля «Хюндай» після ДТП виконувалися Приватним підприємством «Аеліта», а фарбування автомобіля було виконане фізичною-особою підприємцем ОСОБА_6 на СТО ПП «Аеліта» /а.с. 94-97/.

Виконання ремонтних робіт автомобіля «Hyndai іх35» підтверджується: замовленням на запасні частині № 2672 /а.с. 45/, замовленнями - нарядами № 169347 від 17 березня 2015 року та № 169523 від 16 березня 2015 року на виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля, складеними автоцентром «Аеліта» /а.с. 47, 48/, замовленням-нарядом № 2269 від 17 березня 2015 року на виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля, складеним ПП ОСОБА_6 /а.с. 50/.

Фактичні витрати на ремонт автомобіля «Hyndai іх35», державний номерний знак НОМЕР_3, складають 115312,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 18 лютого 2015 року на суму 60000 грн., виданим ПП «Аеліта» Автосалон «Хюндай» та СТО (а.с. 46), фіскальними чеками від 18 березня 2015 року на суму 24412,00 грн., виданим ПП «Аеліта» Автосалон «Хюндай» та СТО (а.с. 49), товарним чеком № 118 від 18 березня 2015 року на суму 30900,00 грн., виданим ПП ОСОБА_6 (а.с. 61).

Зазначені вище документи суд вважає належними та допустимими доказами та приймає їх до уваги при ухваленні рішення.

Суд відносить до завданих позивачу збитків також понесені витрати в сумі 800 грн. на оплату експертного дослідження автотоварознавця № 28/15А від 06 березня 2015 року, проведеного на замовлення ОСОБА_2 для визначення розміру завданого збитку (а.с. 44)

Оскільки ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні ДТП та пошкодження належного позивачці автомобіля, він повинний відшкодувати ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 115312,00 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 800 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, а всього 116112,00 грн.

Проте, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивачки збитку в розмірі 20014,54 грн., завданого втратою товарної вартості транспортного засобу, який визначений висновком експертного дослідження автотоварознавця № 28/15А, оскільки відповідач заперечує проти прийняття судом до уваги цього доказу, а інші докази заподіяння вказаного збитку позивачем суду не надані.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно матеріалів цивільної справи №209/4688/16-ц за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення збитків, 28 січня 2015 року ОСОБА_2 як власник автомобіля звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ 14 квітня 2015 року сплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 50000,00 гривень, також сплатив послуги аварійного комісара у розмірі 1064,00 гривень. Рішенням суду від 20 лютого 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь МТСБУ 51064 гривні.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає, що відповідачем ОСОБА_3 завдано моральної шкоди ОСОБА_2 так як з його вини був пошкоджений її автомобіль, внаслідок чого позивачка, яка є людиною похилого віку, зазнала нервових переживань, морально страждала, втратила можливість вести звичайний спосіб життя, була вимушена витрачати значні грошові кошти на відновлення автомобіля, а відповідач ніяким чином не намагався добровільно відшкодувати завдані їй збитки.

З урахуванням обставин справи, вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування позивачці моральної шкоди в повному обсязі.

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів...

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України , обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення суми в розмірі 116112,00 гривень на відшкодування матеріальних збитків та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 121112,00 гривень підлягають задоволенню з відрахуванням із зазначеної суми сплаченої МТСБУ страхової виплати в розмірі 50000 гривень та стягненню підлягає сума в розмірі 71112 гривень.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено 1361,27 грн. судового збору за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди та 243,60 грн. за вимогами про відшкодування моральної шкоди.

Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 належить стягнути: сплачений судовий збір в сумі 711,12 грн., а також 243,60 грн сплаченого судового збору за вимогами немайнового характеру (моральна шкода), а всього 954,72 грн.

На підставі ст. 509, 511, 979-999, 1194 ЦК України, Закону України «Про страхування», «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 8,10, 57, 59, 60, 88, 213-215, 218, 361-364 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди - скасувати за ново виявленими обставинами.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, 66112,00 гривень на відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 5000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди та 954 гривні 72 копійки сплаченого позивачем судового збору, а всього 72066,72 грн. (сімдесят дві тисячі шістдесят шість гривень сімдесят дві копійки)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є.Д. Багбая