Справа № 739/313/17
Провадження № 2/739/175/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням його майна внаслідок вчинення відповідачем адміністративного правопорушення у розмірі 2 114 грн. 70 коп. та моральної шкоди, заподіяної пошкодженням майна, у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач 30 грудня 2016 року о 16 год. 00 хв. вчинив дрібне хуліганство в ході якого розбив вікна в належному йому будинку за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Леньків, вул. Садова, 13, за що постановою суду був притягнути до адміністративної відповідальності за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Внаслідок розбиття вікон йому було заподіяно майнову шкоду у розмірі 2 114 грн. 70 коп., а також моральну шкоду, що полягає у його душевних стражданнях, заподіяних пошкодженням майна, зокрема тим, що він та його родина певний час в зимову пору року змушені були перебувати в будинку з розбитими вікнами і це зумовило витрачання додаткових зусиль на виконання робіт з їх ремонту. Розмір моральної шкоди оцінює в 5 000 грн. 00 коп.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому пояснив, що 30 грудня 2016 року до нього в гості прийшла співмешканка відповідача. Згодом прибув і сам відповідач, який почав йому погрожувати та бити вікна в його будинку, про що було повідомлено до поліції. За вчинені дії відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності. У подальшому на ремонт вікон в будинку він витратив 2 114 грн. 70 коп.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що у будинку позивача він розбив лише одне вікно, а решту розбив сам позивач. До позивача він прийшов оскільки шукав свою співмешканку, яку й побачив в будинку позивача напівоголеною, після чого розбив скло в одному з вікон. Щодо свого майнового стану зазначив, що він є пенсіонером і отримує лише невелику пенсію розмір якої становить приблизно 1 000 грн., інших доходів не має.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 дала показання, що відповідач є її співмешканцем. Напередодні свята ОСОБА_5 вона прийшла до будинку позивача, де вони разом останнім вжили спиртні напої. Далі прийшов її співмешканець, тобто відповідач, який щукав її. Позивач сказав йому, що її немає в його будинку. Тоді відповідач розбив вікно в будинку позивача, а той в свою чергу кинув у відповідача склянну банку. Хто бив решту вікон вона не бачила. У подальшому позивач викликав поліцію

Заслухавши пояснення позивача, його представника та пояснення відповідача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської облалсті від 10 січня 2017 року за результатами розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а саме у тому, що 30 грудня 2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв. він, знаходячись за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Леньків, вул. Садова, 13, в будинку позивача розбив вікна, чим порушив громадський порядок та спокій громадян (а..с. 4). Даною постановою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. 21 січня 2017 року вказана постанова суду набрала законної сили.

Частиною четвертою статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, враховуючи наявність постанови суду, що набрала законної сили, якою встановлено, що саме відповідач розбив скло у вікнах будинку позивача, суд приходить до висновку, що вказаний факт є встановленим і доказуванню не підлягає.

Доводи відповідача про те, що він розбив лише одне вікно в будинку позивача, а решта вікон була розбита самим позивачем жодними доказами, зокрема й показаннями свідка ОСОБА_6, не підтверджені і встановлених постановою суду у справі про адміністративне правопорушення обставин не спростовують.

З наданих позивачем товартного чеку та довідки вбачається, що витрати останнього на ремонт вікон, які були пошкоджені відповідачем становили 2 114 грн. 70 коп. (а.с. 3, 14). Вказані документи є належними та допустимими доказами підтвердження розміру завданих позивачу збитків.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 8 частини другої статті 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як відшкодування збитків.

Згідно пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз вказаних положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний звязок між ними та вина заподіювача шкоди.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-168цс12, яка згідно статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для всі субєктів владних повноважень які застосовують у своїй діяльності відповідний нормативно-правовий акт та всіх судів України.

Оскільки судом встановлено, що в результаті винної протиправної поведінки відповідача, а саме вчинення ним дрібного хуліганства, що супроводжувалося розбиттям вікон в будинку позивача, останньому було заподіяно майнову шкоду у розмірі 2 114 грн. 70 коп., яка перебуває у причинному звязку з протиправною поведінкою відповідача, така шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Отже, позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд враховує наступне.

Пунктом 9 частини другої статті 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пунктів 3 та 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач обґрунтовує заподіяну йому моральну шкоду, розмір якої оцінює у 5 000 грн. 00 коп., своїми душевними стражданнями, зумовленими пошкодженням майна, зокрема тим, що він та його родина певний час в зимову пору року змушені були перебувати в будинку з розбитими вікнами і це зумовило витрачання додаткових зусиль на виконання робіт з їх ремонту.

Враховуючи розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, незручності які він зазнав у звязку з пошкодженням його майна, зусилля, які позивач змушешний був докласти для здійснення ремонту майна і його душевні страждання у звязку з цим, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги майновий стан відповідача, який є пенсіонером, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача в якості компенсації моральної шкоди необхідно стягнути 500 грн. 00 коп., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню повністю у розмірі 2 114 грн. 70 коп., а позовні вимог в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 500 грн. 00 коп., при цьому позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню здійснені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 235 грн. 20 коп. (2 614 грн. 70 коп. х 640 грн. 00 коп./ 7 114 грн. 70 коп.).

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 22, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в якості відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням майна, 2 114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, в якості відшкодування моральної шкоди 500 (пятсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування судових витрат 235 (двісті тридцять пять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повне рішення складено 24 березня 2017 року.