Справа № 489/6033/16-ц
Номер провадження 2/489/582/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що в 2000 р. вона придбала у відповідача квартиру АДРЕСА_1, оформивши договір купівлі-продажу нерухомого майна на Товарній біржі «Нерухомість-Південь». На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавець ніяких претензій не пред'являє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати дійсним Договір № НОМЕР_2 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 27.08.2000 р. між нею, з одного боку та відповідачем, з іншого боку, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Південь», в зв'язку з чим визнати право власності на вищевказану квартиру.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 на підставі Договору №8489 купівлі-продажу нерухомого майна від 25.03.1998 р., зареєстрованого в ММБТІ 19.04.1996 р. в реєстрі НОМЕР_1 від 30.03.1998 р.

27.08.2000 р. на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № НОМЕР_2 був зареєстрований Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_1, - з іншої сторони.

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачки порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Однак в задоволенні позовних вимог в цієї частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки право власності позивачки на вказану квартиру ніким не оспорюється.

З позивача на користь держави підлягає стягненню недоплачена сума судового збору в розмірі 551 грн.20 коп. за частину позовних вимог, у задоволенні якої було відмовлено.

Керуючись ст. ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити .

Визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_1, - з іншої сторони, зареєстрований 27.08.2000 р. на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № НОМЕР_2 - дійсним.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачену суму судового збору в розмірі 551 грн.20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова