У Х В А Л А

Іменем України

23.01.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву представника Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» про розяснення рішення Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут державного концерну «Укроборонпром» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати,-

встановив:

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 27.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут державного концерну «Укроборонпром» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати позов задоволено позов задоволено. Стягнуто з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» державного концерну «Укроборонпром» на користь ОСОБА_1 154 641,90 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з підприємства за період з 01.10.2012р. по 27.11.2014р. та 1430,96 грн. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, а всього 156 072 грн. 86 коп.

Ухвалою суду від 19.08.2105 року виправлено допущену описку у резолютивній частині рішення від 27.03.2015 року про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати, а саме: замість зазначеного «Стягнути з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» державного концерну «Укроборонпром» на користь ОСОБА_1 154 641,90 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з підприємства за період з 01.10.2012р. по 27.11.2014р. та 1430,96 грн. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, а всього 156 072 грн. 86 коп.» правильним вважати формулювання «Стягнути з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» державного концерну «Укроборонпром» на користь ОСОБА_1 154 641,90 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з підприємства за період з 01.10.2012р. по 26.03.2015р. та 1430,96 грн. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, а всього 156 072 грн. 86 коп.».

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.03.2016 року рішення Франківського районного суду м.Львова від 27.03.2015 року залишено без змін.

Представник ДП ЛНДРТІ звернувся до суду з заявою в якій просить розяснити рішення Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2015 року, а саме резолютивну частину в якій не зазначено чи сума стягнення вказана без відрахувань обовязкових платежів в бюджет. Окрім того, просить відстрочити виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2015 року до одного місяця з дати розяснення рішення.

ОСОБА_1 проти поданої заяви заперечив, пояснила, що рішення Франківського районного суду м.Львова від 27.03.2015 року їй зрозуміле. Всі необхідні розяснення вже були надані відповідачу Апеляційним судом Львівської області. Вказала, що по сумі, яка підлягає стягненню, всі обовязкові платежі сплачені. В задоволенні заяви просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заява про розяснення рішення суду та відстрочення виконання рішення не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлено до примусового виконання.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення № 14 від 18 грудня 2009 року згідно ст. 221 ЦПК розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясенні рішення.

За змістом закону розяснення рішення це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення, вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду. Тому суд при розясенні судового рішення не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, змінювати його зміст.

Як на підставу звернення до суду з заявою про розяснення судового рішення ДП ЛНДРТІ вказує, що в резолютивній частині рішення не зазначено чи сума стягнення вказана без відрахувань обовязкових платежів в бюджет.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог. Рішення суду є простим, доступним, зрозумілим, таким, що не припускає іншого тлумачення, а тому підстав для його розяснення суд не вбачає.

Обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своєї заяви, не є підставою для розяснення рішення суду. Резолютивна частина судового рішення викладена чітко і зрозуміло, подвійного тлумачення не допускає. З огляду на це не підлягає до задоволення і заява про відстрочку виконання рішення.

Керуючись ст. 221, 373 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви представника Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» про розяснення рішення Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2015 року та відстрочки виконання рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.