Провадження №: 2/752/1134/17
23 січня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі : головуючого судді Ладиченко С.В.
за участі секретаря Тасенко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Позивач звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
06 листопада 2014 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «БМВ», державний № НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Хюндай», державний № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1.
Згідно довідки ДАІ та постанови Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2014 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення Відповідачем вимог ПДР України.
До Позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи.
Згідно із ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За ст. 1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування».
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «Українська страхова група» виникло право вимоги до відповідача ОСОБА_1
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, направлений судовий виклик за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
06 листопада 2014 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «БМВ», державний № НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Хюндай», державний № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1.
Згідно довідки ДАІ та постанови Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2014 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 вимог ПДР України.
До Позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування».
Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням.
Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.
В той же час, враховуючи положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» особою на чию користь має бути відшкодована майнова шкода є ПрАТ «СК «Українська страхова група», так як остання здійснили виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування і отримала право вимоги до особи відповідальної за завдану шкоду.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, ст.ст. 993, 1191, 1162, 1194 ЦК України, ст.ст. 212-215, 223, 224-226, 228 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору 1378 грн.(одну тисячу триста сімдесят вісім гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко