Справа №486/2256/14-ц 31.03.2017
Провадження №22-ц/784/340/17
Провадження № 22ц/784/340/17 .
Справа № 486/2256/14-ц
У Х В А Л А

31 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Прокопчук Л.М.,

із секретарем Лептугою С.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання експерта по цивільній справі, що розглядається за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 грудня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (надалі Банк, ПАТ «ВТБ Банк») до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки ,-

В С Т А Н О В И Л А:

3 грудня 2014 року Банк звернувся до суду з позовом, який уточнив в подальшому, до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 було укладено генеральну угоду № 09 строком дії до 11 жовтня 2017 року включно за якою Банк зобовязався надавати клієнту кредитні кошти в порядку і на умовах визначених у кредитних договорах, договорах про відкриття кредитної лінії, договорах про відкриття кредитної валютної лінії укладених у рамках генеральної угоди які є невідємними її частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості ОСОБА_3 не повинен перевищувати 500 000 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту, плата за користування кредитом складає 13,5 % річних.

Того ж дня між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 26.46-09/07-СК згідно якого банк надав кредит у сумі 300 000 дол. США строком користування до 11 жовтня 2014 року зі сплатою 13,5 % річних.

25 лютого 2013 року між сторонами укладено договір про внесення змін №7 до кредитного договору № 26.46-09/07-СК від 11 жовтня 2007 року відповідно до якого строк користування кредитом збільшено до 11 жовтня 2017 року та процентна ставка залишена 13,5% річних.

В забезпечення своєчасного виконання зобовязань ОСОБА_3 за генеральною угодою та кредитним договором, 12 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 09-ДИ-2, згідно умов якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля магазину, яка розташована по бульвару Шкільному № 7 в м. Южноукраїнську Миколаївської області.

У звязку з тим, що ОСОБА_3 порушує зобовязання кредитного договору та не здійснює платежі у нього станом на 20 лютого 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 227 415 доларів США, що за офіційним курсом дол. США до гривні встановленим НБУ станом на 20 лютого 2015 року 6 335 466 грн. 79 коп.

Посилаючись на викладене, Банк просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року в розмірі 227 415,98 США звернути стягнення на предмет іпотеки на користь Банку, а саме: нежитлову будівлю магазина по Шкільному бульвару 7 в м. Южноукраїнську Миколаївської області шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів, за початковою ціною, що буде встановлена на підставі незалежної експертної оцінки.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній ПАТ «ВТБ Банк» просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

При розгляді апеляційної скарги судом 23 лютого 2017 року була призначена судова будівельно технічна експертиза.

Під час проведення експертизи від судового експерта ОСОБА_4 23 березня 2017 року надійшло клопотання про надання безперешкодного доступу до обєкту дослідження, а саме нежитлового приміщення по бульвару Шкільному,7 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, що належить відповідачці ОСОБА_2, або надання експерту дозволу визначити дійсну вартість іпотечного майна, що є обєктом дослідження, за наявними у експерта матеріалами дослідження та матеріалами технічної документації зазначеного приміщення, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши думку представника позивача, враховуючи ті обставини, що на відповідачка ОСОБА_2, скориставшись своїм процесуальним правом не зявляється в судові засідання та про причини неявки суду не повідомляє, колегія суддів вважає, що клопотання експерта підлягає задоволенню частково в частині надання експерту дозволу визначити дійсну вартість іпотечного майна, що є обєктом дослідження, за наявними у експерта матеріалами дослідження та матеріалами технічної документації зазначеного приміщення, що містяться в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 202 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Клопотання судового експерта ОСОБА_4 задовольнити частково.

Надати експерту дозвіл визначити дійсну вартість іпотечного майна - нежитлової будівлі магазину загальною площею 215.6 кв.м, що знаходиться по бульвару Шкільному, 7 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, за наявними у експерта матеріалами дослідження та матеріалами технічної документації зазначеного приміщення, що містяться в матеріалах справи.

Продовжити проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 23 лютого 2017 року, у звязку з чим провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки зупинити до проведення експертизи.

Ухвала апеляційного суду в частини зупинення провадження у справі може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: В.І. Козаченко

ОСОБА_5