Справа № 487/3658/16-ц
Провадження № 2/487/161/17
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,при секретарі Табунщик К.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно,
21.07.2017 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (на далі ПАТ«Альфа-Банк» ) звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно та виселення.
Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.01.2017 року, позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині виселення всіх мешканців з квартири №4 та №5 по вул.Будьонного,56 у м.Миколаєві, залишені без розгляду.
23.02.2015 року ОСОБА_3, помер.
З метою захисту охоронюваних інтересів кредиторів та запобігання
випадкам ухилення спадкоємців від виконання цивільно-правових обовязків, що виникли з боргових зобовязань спадкодавця, Банк в термін, визначений законодавством, надіслав на адресу Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори заяву-претензію з вимогами до спадкоємців від 13.07.2015 року.
На день подання позовної заяви, вимога ПАТ «Альфа-Банку» до спадкоємців погасити борги спадкодавця, залишилася без змін.
Заборгованість ОСОБА_3 перед Банком за кредитним договором №SME0003811 від 14.09.2007 року, станом на 20.05.2016 року складає 8397,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 212108,01 грн.
Посилаючись на вищенаведене, просили позов задовольнити, шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
В судове засідання відповідачі не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день розгляду справи були повідомлені належним чином.
Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №422/2015 до майна померлого 23.02.2015 року ОСОБА_3 суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що в забезпечення виконання кредитних зобовязань Позичальника перед Банком, між останнім та ОСОБА_3 було укладено договір застави рухомого майна №SMERS0059/4 від 14.09.2007 року, предметом якого є автомобіль типу легковий седан-В, марки CHRYSLER, моделі SEBRING 2.7 LI, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) 1С3АLB6R56N213636, 2006 року випуску, чорного кольору, обєм двигуна 2736 куб.см.
Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобовязань Позичальника перед Банком, на підставі договору іпотеки
Відповідно до свідоцтва про смерть, 23.02.2015 року ОСОБА_3помер.
Крім того, заборгованість за кредитним договором №SME0003811 від 14.09.2007 року, станом на 20.05.2016 року 8397,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 212108,01 грн., з яких:
Згідно з ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України.
Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.
Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину).
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
22.07.2015 року Банком як кредитором з дотриманням строку, передбаченого ст.1281 ЦК України, пред'явлені вимоги до спадкоємців боржника, внаслідок чого була відкрита спадкова справа .
Ніхто із спадкоємців із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звертався. Однак, вона була прийнята дочкою померлого - ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги, оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою від 18.10.2016 року за №2/3-5226 заступника начальника Заводського РВ у м.Миколаєві УДМС України у Миколаївській області та не заявила про відмову від неї.
Таким чином судом встановлено, що спадкоємцем майна померлого є його дочка ОСОБА_1 Валеріївна.За такого, позовна заява підлягає частково задоволенню, а саме в частині звернення стягнення на майно, що належало ОСОБА_3, спадкоємцем якого є його дочка ОСОБА_3 ОСОБА_4 Що стосується позовних вимог Банку до ОСОБА_2, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки остання не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, тому не є спадкоємцем.
Відповідно до ч.1 ст.562 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином.
Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобовязання.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Статтею 590 ЦК України, передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк.
Відповідно до ст.33 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі не виконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання
іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст.12 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з вимогами ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Згідно зі ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України "Про іпотеку"; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 27 травня 2015р. у справі № 6-61цс15, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду Українидійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни
предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. А частина 6 ст. 38 Закону «Про іпотеку» передбачає, що цінапродажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Згідно з тексту іпотечного договору від 29.06.2011 року, а саме п.3.3 Договору сторони даного договору дійшли згоди, що вартість предмету іпотеки становить 354945,37 грн.
Згідно з тексту іпотечного договору від 12.09.2007 року, а саме п.3.3 Договору сторони даного договору дійшли згоди, що вартість предмету іпотеки становить 256923,80 грн.
Належних та допустимих доказів про те, що дана ціна зазнала змін на час розгляду справи в суді сторонами надано не було.
Відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу.
Згідно вищезазначених Договорів іпотеки та договорів застави сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки та застави.
При цьому сторони договору погодилися, що іпотекодержатель самостійно визначає спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.
Таким чином виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково.
Також з відповідача ОСОБА_3 -ОСОБА_4 на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.
Звернути стягнення на предмет іпотеки а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 34,З кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належної померлому 23 лютого 2015 року ОСОБА_3
Миколайовичу, спадкоємцем якого є ОСОБА_1
Валеріївна шляхом проведення продажу її на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», заставною вартістю 256923 грн.80 коп.
-за кредитним договором №SME0003811 від 14.09.2007- 8397,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 212108,01 грн.
Звернути стягнення на предмет іпотеки а саме: квартиру №5, загальною площею 61,0 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., що складається з двох кімнат та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належної померлому 23 лютого 2015 року ОСОБА_3, спадкоємцем якого є ОСОБА_1, шляхом проведення продажу її на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», заставною вартістю 354945,37 грн.
-за кредитним договором №SME0003811 від 14.09.2007- 8397,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 212108,01 грн.
-за кредитним договором №SME0003811 від 14.09.2007- 8397,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 212108,01 грн.
Звернути стягнення на предмет застави а саме: автомобіль типу легковий седан-В, марки CHRYSLER моделі SEBRING 2.7 LI, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) 1C3ALB6R56N213636, 2006 року випуску, чорного кольору, обємом двигуна 2736 куб.см., належної померлому 23 лютого 2015 року ОСОБА_3, спадкоємцем якого є ОСОБА_1 ,шляхом проведення продажу його на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче
-за кредитним договором №SME0003811 від 14.09.2007- 8397,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 212108,01 грн.
в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у порядку ст.ст.294,295 ЦПК України.

СУДДЯ: Ж.П.ПАВЛОВА