28.03.2017 Єдиний унікальний № 371/155/17
Провадження №2/371/208/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Миронівський районний суд Київської області

в складі:головуючого-судді Пархоменко В.М.

при секретарі- Овчаренко В.С.

за участю :

позивача- ОСОБА_2

представника позивача-ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням,-

встановив:

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 травня 2006 року серії ВСХ №163316, вона являється власником будинку АДРЕСА_1. У будинку з 30 березня 1999 року зареєстрований ОСОБА_3, 1977 року народження, який з грудня 2002 року у вказаному будинку не проживає.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просять позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача пояснив, що ОСОБА_3 являвся чоловіком сестри позивачки - ОСОБА_4. Після їх одруження вони були прописані у будинку батька та деякий час жили в ньому. У 2002 році батько помер, позивачка успадкувала батьківський будинок.

Після смерті батька позивача відповідач залишив будинок, у ньому ніколи не з"являвся, його місцезнаходження невідоме. На даний час позивач має намір продати будинок, але не має змоги це зробити із-за реєстрації у ньому відповідача.

Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений за останньою відомою адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, представника позивача, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 травня 2006 року серії ВСХ №163316, позивач являється власником будинку № АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с.4-5).

У вказаному будинку з 30 березня 1999 року зареєстрований відповідач у справі ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Пустовітської сільської ради № 76 від 14 лютого 2017 року (а.с.31).

Відповідач з 2002 року у вказаному будинку не проживає, місце його проживання невідоме.

Вказане підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно актів обстеження від 22 січня 2016 року; 24 лютого 2016 року; 23 березня 2016 року; 21 квітня 2016 року, 20 травня 2016 року; 23 червня 2016 року; 28 липня 2016 року; 26 серпня 2016 року; 23 вересня 2016 року; 28 жовтня 2016 року; 25 листопада 2016 року; 23 грудня 2016 року; 13 січня 2017 року, складених комісією за участю сільського голови Чалого Д.М., депутатів сільської ради Залізної Н.С. та Гуленко І.М., відповідач у будинку АДРЕСА_1 не проживає, будь-які належні йому речі у будинку, відсутні (а.с.7 -19).

Враховуючи те, що відповідач з 2002 року не проживає у будинку, при виїзді на інше місце проживання добровільно з реєстрації не знявся, чим перешкоджає власникові розпоряджатись ним, суд дійшов висновку, що його слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про втрату права користування житловим приміщенням є підставою до зняття відповідача з реєстрації.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно поданої квитанції, позивач сплатила адвокату 1500 грн. за надані послуги, а тому з відповідача на її користь слід стягнути вказані витрати.

На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 28 березня 2017 року.

Суддя підпис В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко