Справа №464/25/17
пр № 2/464/475/17
У Х В А Л А

17.01.2017 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1200 грн., щомісячно в його користь до досягнення ОСОБА_3, 06.04.2006р.н. повноліття; 2) виконавчий лист № 1319/9876/2012 виданий 01.12.2014р. Сихівським районним судом м.Львова визнати таким, що не підлягає виконанню.

При огляді поданої позивачем позовної заяви встановлено, що така не відповідає вимогам ст.119 ЦПК з огляду на наступне.

Так, з огляду на зміст та предмет позовних вимог, суть спору та описані позивачем в позовній заяві обставини справи, останній невірно застосовує норми процесуального права та обєднує в одне провадження вимоги різного правового складу з різним порядком розгляду.

Зокрема, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а також інші процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК). Питання, повязані зі зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу (ч.1 ст.368 ЦПК). Згідно з ч.2 ст.369 ЦПК суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену під час його оформлення або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Отже, питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, розглядається у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», а не у порядку позовного провадження. Однак, всупереч вимогам ст.369 ЦПК України, позивачем заявлено до суду вимогу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в позовному провадженні, шляхом обєднання такої з вимогою про стягнення аліментів, що є процесуальною помилкою. Як наслідок, позивачем також вказано невірний процесуальний статус сторін, оскільки в питаннях, повязаних з визнанням виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню сторонами являються: стягувач, боржник, державний виконавець та зацікавлені сторони.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачу строк для усунення недоліків такої, шляхом подання позовної заяви та/або уточнення до позову (в т.ч. додатків) з дотриманням вимог ст.119 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 293 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишити без руху, надавши строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали суду, для усунення недоліків заяви.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

На ухвалу в частині визначення розміру судових витрат може бути подано апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Чорна С. З.