Справа №489/378/17
Провадження №2/489/926/17
УХВАЛА

іменем України

27 січня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кирильчук О.І., вирішуючи питання прийнятності до розгляду позовної заяви публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.03.2011 року із ОСОБА_2,

встановив:

Позивачем заявлено, серед іншого, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією разом.

За змістом пунктів 5 та 6 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» має недоліки, а саме не містить: зазначення відсоткової ставки за користування кредитними коштами; викладу обставин на обґрунтування вимог про стягнення заборгованості за пенею, її ставки та зазначення доказів на їх підтвердження; викладу обставин на обґрунтування вимог про стягнення заборгованості по комісії та зазначення доказів на їх підтвердження.

За змістом частини 8 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

До позовної заяви долучено копію довіреності від 17.01.2017 року, на якій міститься відбиток прямокутного штампа із написом «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ» та відбиток круглої печатки із написом «Документ дійсний тільки за підписом ОСОБА_3О.», а також виконаний кульковою ручкою символ, зміст якого неможливо визначити.

Відповідно до частини 3 статті 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

За змістом частини 5 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України оригінал довіреності або копія з неї, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Із системного аналізу зазначених статей Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що при поданні позовної заяви представник позивача має додавати оригінал довіреності, а суддя після відкриття провадження в судовому засіданні перевіряє повноваження представника за оригіналом довіреності, за необхідності повернення оригіналу посвідчує її копію та приєднує її до справи.

Відповідно до частини 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Особами, які беруть участь у справі, процесуальні дії можуть вчинятись лише в межах встановлених законом процесуальних прав і процесуальних обовязків.

Згідно із частинами 1 та 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право»; провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Конституцією України, Цивільним процесуальним кодексом України та Законом України «Про міжнародне приватне право» не передбачено права осіб, які беруть участь у справі, на посвідчення під час провадження у цивільних справах копій виданих ними довіреностей, відповідно такі процесуальні дії не можуть бути вчинені представниками зазначених осіб.

Без оригіналу довіреності суддею не може бути посвідчено її копію, відповідно на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі без оригіналу довіреності неможливо пересвідчитись, чи має представник повноваження на подання позовної заяви.

Оскільки позивачем не виконано встановлений частиною 8 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України імперативний обовязок надати до суду саме оригінал довіреності, а не її копію, це є недоліком позовної заяви.

Враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ч.1 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановив:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу пять днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя