Дата документу 23.01.2017
Справа N 320/382/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» січня 2017 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Сметаніна А.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопривод» про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Автопривод» про стягнення суми боргу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддею було встановлено, що даний спір непідвідомчий місцевому суду загальної юрисдикції за наступних підстав:

Статтею 15 ЦПК України закріплена компетенція судів щодо розгляду цивільних справ.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти за договором відступлення права вимоги (цесії) № 1 від 04.01.2017 року у сумі 3 110 500 гривень та грошові кошти за договором надання послуг № 4-01/16 від 04.01.2016 року та договором оренди № 44 від 31.05.2016 року пеню у сумі 54 407,65 гривень.

Згідно п.5 договору про надання послуг від 04.01.2016 року, укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ТОВ «Автопривод», спори, які виникли між сторонами, по яким не було досягнуто згоди, вирішуються відповідно до діючого законодавства.

Згідно п 5.1, 5.2 договору оренди майна від 31.05.2016 року, укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ТОВ «Автопривод», усі спори та суперечки, які можуть виникнути в процесі виконання даного договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів, при недосягненні взаємної згоди, невиконанні чи неналежному виконанні умов договору однією із сторін, договір може бути розірваний відповідно до діючого законодавства України.

При цьому, договір відступлення права вимоги (цесії) № 1 від 04.01.2017 року було укладено на виконання договорів надання послуг № 4-01/16 від 04.01.2016 року та оренди № 44 від 31.05.2016 року

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, як вбачається з пункту 1.1 договору оренди майна від 31.05.2016 року, укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ТОВ «Автопривод» орендодавець передає, а орендатор приймає в оплатне і термінове користування майно, згідно додатку № 1 до договору, яке є його невідємною частиною, з метою його використання в своїй господарській діяльності.

При цьому, в позовній заяві позивач посилається на ч.1 ст. 175 ГК, яка визначає поняття майново-господарських зобовязань, які виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності.

Відповідно до ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду, згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 п.1 статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Відповідно до вимог ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли з метою надання послуг та передачі майна в оренду при здійсненні господарської діяльності, сума боргу, яку просить стягнути позивач, також виникла у відповідача, в звязку з неналежним виконанням умов договору надання послуг та договору оренди, при здійсненні господарської діяльності, то відповідно до вимог ст. ст. 1, 12 ГПК України, за характером спірних правовідносин, цей спір належить розглядати в господарському суді.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказаний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у справі за вказаним цивільним позовом слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, ст. ст. 1, 12, 15 ГПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопривод» про стягнення суми боргу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Сметаніна