Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/380/17
Провадження № 2/321/215/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від ОСОБА_1 вказано, що 9 вересня 2004 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 6,72 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Росія» Тимошівськоїсільської ради Михайлівського району Запорізької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0092056, виданого ОСОБА_2 районною державною адміністрацією 30 січня 1997 року. Після смерті ОСОБА_1 позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), це не дозволяє отримати йому свідоцтво про право на спадщину. Відсутність оригіналу документу позбавляє його можливості успадкувати спадкове майно після смерті матері, у звязку з чим він просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом.

В судове засіданняЧерняєв С.В. не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Михайлівського району Запорізької області не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 9 вересня 2004 року померла ОСОБА_3 (а.с. 5).

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0092056, ОСОБА_3 належить сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Росія» розміром 6,72 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народився 12 лютого 1992 року в селі ТимошівкаМихайлівського району Запорізької області, в графі мати зазначена ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно довідки № 25-8-03/2-17 від 9 березня 2017 року виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, ОСОБА_3 при житті була членом КСП «Росія» Михайлівського району Запорізької області та мала право на земельну частку (пай) розміром 6,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у колективній власності на землю вищевказаного господарства. Це підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0092056 виданим ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Запорізької області 31 січня 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10. До сертифікату зміни не вносились. Державний акт на імя ОСОБА_3 не реєструвався (а.с. 9).

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

22 лютого 2017 рокуЧерняєв С.В. звернувся до державного нотаріуса третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій виданою державним нотаріусом третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 1 березня 2017 року за вих. № 104/02-31,ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 9 вересня 2004 року його матері ОСОБА_3, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с. 10).

Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцюЧерняєвій С.В., позивач прийняв спадщину, проте оформити своє право він не може через відсутність оригіналів документів на спадкове майно, це не дозволяє отримати йому свідоцтво про право на спадщину. Таким чином визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Керуючись ст. ст. ст. 4, 8, 9, 10, 14, 15, 21, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_5 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 6,72 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Росія» Тимошівськоїсільської ради Михайлівського району Запорізької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0092056, виданого ОСОБА_2 районною державною адміністрацією 30 січня 1997 року, що залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла 9 вересня 2004 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6