Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Ліпатовій К.Г.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси позовну заяву ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Птахофабрика «ОСОБА_5» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у період з 25 грудня 2009 року по 13 січня 2017 року він працював у ДП «Перемога Нова» на різних посадах. Весною 2014 року у нього стався інфаркт, він отримав ІІ-гу робочу групу інвалідності, тоді ж у нього було виявлено захворювання на цукровий діабет. У лютому 2016 року він пройшов медичну комісію на профпридатність у Черкаській районній лікарні і був визнаний годним до роботи за спеціальністю слюсар-електрик по ремонту електроустаткування, строк дії даної довідки становив один рік. 26 вересня 2016 року при проведенні повторного обстеження йому було встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням, безтерміново. Надавши довідку МСЕК до відділу кадрів у ДП «Перемога Нова», він був направлений для проходження повторної медкомісії на профпридатність до Черкаської районної лікарні. Після проходження даної комісії йому була протипоказана робота в шкідливих умовах праці, протипоказані значні фізичні навантаження. Вказану довідку він подав у відділ кадрів за місцем роботи. Після чого, його викликали до відділу кадрів і у присутності лікаря підприємства, начальника відділу кадрів, головного енергетика та інженера по охороні праці він був повідомлений, що його звільняють з роботи за станом здоровя. Цього ж дня його ознайомили з наказом про звільнення від 13 січня 2017 року, видали трудову книжку та провели розрахунок. Вважає, що його звільнення як інваліда ІІ-ї групи відбулося з порушенням вимог закону, оскільки його робота на посаді слюсаря-електрика по ремонту електроустаткування не являється тяжкою, так як не повязана з перенесенням вантажів, з емоційними чи іншими нервовими напругами, шкідливі умови відсутні, так як ніякі доплати з приводу шкідливих умов праці на підприємстві не виплачувалися, крім того відповідачем не було запропоновано іншу роботу як інваліду, тому просить суд поновити його на роботі, на посаду слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування служби головного енергетика ДП «Птахофабрика «ОСОБА_5», також просить зробити перерахунок виплаченої йому компенсації за невикористану відпутку за 2015 та 2016 рік, оскільки розрахунок проведений відповідачем при звільненні являється невірним, так як йому була виплачена компенсація за невикористану відпустку тільки за 25 днів, тоді коли повинна була бути виплачена - за 30 днів, як інваліду ІІ-ї групи та стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 13 січня 2017 року по час поновлення на роботі та моральну шкоду, в результаті звільнення, яка полягає у знервованості, понесених ним додаткових переживань, втрати сну, погіршення стану здоровя, яку він оцінює в 15000 грн.

22 березня 2017 року від позивача до Черкаського районного суду, надійшла уточнена позовна заява у якій позивач не ставить вимог про перерахунок компенсації за невикористану відпустку за 2015-2016 року як інваліду. Просить суд поновити його на роботі, на посаді слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування служби головного енергетика ДП «Птахофабрика «ОСОБА_5» та стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 13 січня 2017 року по час поновлення на роботі та моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав та пояснив, що 21 грудня 2016 року до відділ кадрів за місцем своєї роботи він подав довідку про непрацездатність. Після чого у присутності лікаря підприємства, начальника відділу кадрів, головного енергетика та інженера по охороні праці він був повідомлений, що його звільняють з роботи за станом здоровя. Того ж дня, через повідомлення про звільнення, його стан здоровя раптово погіршився, в результаті чого він звернувся до лікарні та перебував на лікуванні з 22 грудня 2016 року по 06 січня 2017 року, одразу після виписки захворів на ГРИП і лікарняні листи на роботу приніс лише вранці 13 січня 2017 року та був ознайомлений з наказом про звільнення. Будь-яку іншу посаду йому, як інваліду ІІ групи, відповідачем запропоновано не було. Повідомлення про наявність вільної вакансії, від відповідача він не отримував. Акт складений відповідачем про його відмову від підпису, у повідомленні про наявність вільної вакансії та вказане повідомлення від 13 січня 2017 року, надані представником відповідача не відповідають дійсності та являються сфальсифікованими. Вважає, що його звільнення з посади слюсаря-електрика у ДП «Птахофабрика «ОСОБА_5», як інваліда ІІ-ї групи відбулося з порушенням вимог закону, просить уточнені позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що після подання позивачем до відділу кадрів довідки про непрацездатність, він відразу був повідомлений про звільнення, за станом здоровя. Повідомлення про наявність вільної вакансії, від відповідача, позивач не отримував, що є грубим порушення законодавства про працю. У звязку з тим, що позивач перебував на лікуванні у відділенні ендокринології, КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної» з 22 грудня 2016 року по 06 січня 2017 року, він лише вранці 13 січня 2017 року приніс до відділу кадрів, ДП «Птахофабрика «ОСОБА_5» листи непрацездатності і того ж дня був ознайомлений з наказом про звільнення. Вважає, що звільнення позивача з займаної ним посади слюсаря-електрика у ДП «Птахофабрика «ОСОБА_5», відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, просить уточнені позовні вимоги позивача задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач працював на ДП « Перемога Нова » з 25 грудня 2009 року по 13 січня 2017 року. ДП «Перемога Нова » отримало від позивача довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії про встановлення йому інвалідності на строк безтерміново, що стало підставою для направлення його на позачерговий медичний огляд. 21 грудня 2016 року відповідач отримав від позивача довідку позачергового медогляду від 01 грудня 2016 року, в якій було зазначено, що ОСОБА_2 не придатний для роботи за професією слюсаря-електрика по ремонту, оскільки посада слюсаря електрика, входить у категорію, відповідно до переліку робіт, для виконання яких є обовязковим медичний огляд працівників з установленим переліком лікарів, лабораторних, функціональних та інших досліджень, входить у перелік робіт з підвищеною небезпекою та передбачає роботу на висоті, що є небезпечним виробничим фактором. Відповідачем був підготовлений наказ про звільнення за виявленою невідповідністю працівника на займаній посаді внаслідок стану здоровя. Відповідач дотримався процедури звільнення за виявленою невідповідністю працівника займаній посаді, внаслідок стану здоровя, а саме відділ кадрів запропонував працівнику іншу роботу, про що складений акт про відмову працівника під підпису повідомлення про наявність вільної вакансії, в повному обсязі провів розрахунок з працівником у день звільнення та видав трудову книжку. Тобто, відповідач правомірно звільнив позивача з займаної ним посади, так як отримав від ОСОБА_2 у розпорядження відповідну медичну довідку, у якій зазначено «Не придатний для роботи за професією слюсар-електрик по ремонту», тому поновлення його на роботі на посаді слюсаря-електрика по ремонту неможливе, оскільки медична довідка від 01 грудня 2016 року на дату звільнення дійсна, медичну довідку у встановленому законодавством порядку позивач не оскаржував. Вважає, що відповідач не порушив законних прав працівника при звільненні, що призвело до його моральних страждань, тому моральна шкода відповідачем на користь позивача відшкодуванняю не підлягає. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Суд заслухавши сторони по справі, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно трудової книжки БТ-І № 6131228 позивач перебував на посаді слюсаря-електрика у ДП «Перемога Нова» з 25 грудня 2009 року по 13 січня 2017 року.

Згідно довідки виданої Міністерством охорони здоровя України серії 12 ААА № 531346, ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності, протипоказані значні фізичні, психо-емоційні навантаження, шкідливі умови праці.

Відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я.

Відповідно до заключного акту № 7/577 за результатами періодичного медичного огляду працівників ДП «Перемога Нова» від 20 грудня 2016 року, проведеного у складі заступника головного лікаря ОСОБА_7 та лікарів спеціалістів, встановлено кількість працівників, які потребують переведення на іншу роботу за станом здоровя 1 особу. Згідно медичної довідки Черкаської центральної районної лікарні виданої 01 грудня 2016 року, позивача визнано таким, що не придатний для роботи за професією слюсар-електрик по ремонту, на підставі якої відповідач і підготував наказ про звільнення його з займаної посади слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування від 13 січня 2017 року.

У судовому засіданні позивач давав суперечливі пояснення щодо того, коли саме він подав до ДП «Птахофабрика «ОСОБА_5» довідку про непридатність до роботи на займаній посаді за станом здоровя, у свою чергу, внаслідок суперечливих пояснень позивача, представник позивача теж не міг чітко вказати дату подання позивачем довідки про непридатність. Оскільки згідно довідки КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної» позивач, поступив до лікарні 22 грудня 2016 року, датою подання позивачем довідки про непридатність до роботи за станом здоровя до ДП «Птахофабрика «ОСОБА_5» слід вважати 21 грудня 2016 року.

Посилання позивача на те, що при звільненні його з займаної посади, відповідачем не було запропоновано іншої посади, спростовується актом про відмову працівника від одержання під підпис повідомлення наявність вільної вакансії від 13 січня 2017 року, складеного у присутності начальника відділу кадрів ОСОБА_8, головного енергетика ОСОБА_9, інспектора з кадрів ОСОБА_10Ю, юриста Барілова С.А. Згідно указаного акту позивачу було запропоновано ознайомитися з повідомленням від 13 січня 2017 року № 6 про наявність вільної вакансії водія автотранспортних засобів (категорії С), на підприємстві, однак останній без пояснення причин відмовився ознайомитися з даним повідомленням під підпис. Указаний факт підтвердили у судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_8, начальник відділу кадрів, у судовому засіданні пояснила, що позивача, після надання ним до ДП «Перемога Нова» довідки МСЕК № 2 згідно, якої йому встановлено ІІ групу інвалідності, було направлено на повторний медичний огляд, з метою зясування чи може він в подальшому займати посаду слюсара-електрика. 21 грудня 2016 року позивач надав медичну довідку від 01 грудня 2016 року, в якій було зазначено, що він не придатний для роботи за професією слюсаря-електрика по ремонту. Позивач із зазначеною довідкою, 21 грудня 2016 року близько 12 год. 00 хв. прийшов до начальника охорони праці підприємства та у присутності медсестри, яка там знаходилась і у якої був акт відносно усіх працівників, дізнався, що потребує переведення на іншу роботу. Порадившись з інженером по охороні праці, з приводу вакансії, на яку можна було б перевести позивача, вони дізналися, що вільної вакансії на підприємстві не має, у звязку з чим вона порадила ОСОБА_2, звільнитися по згоді сторін, а не по стану здоровя, щоб в подальшому не було проблем з влаштуванням на наступну роботу, однак позивач повідомив, що хоче працювати лише на ДП «Перемога Нова» та, що він на даний час хворий і з завтрашнього дня буде перебувати на лікарняному. 13 січня 2017 року, позивач віддав енергетику два лікарняні листи, після чого вони разом прийшли до неї. Саме тоді вона повідомила позивача, що на підприємстві є вільна вакансія водія категорії «С», однак у звязку з тим, що позивач не мав посвідчення водія відповідної категорії, відмовився, як від запропонованої посади так і від ознайомлення з повідомленням про наявність вільної вакансії. Надрукувавши повідомлення про наявність вільної вакансії, позивач відмовився його підписувати та почав вимагати, він неї наказ про звільнення та повідомив, що прийде коли буде готовий наказ. Після його відмови одержання під підпис повідомлення, нею був складений акт про відмову позивача одержання під підпис повідомлення про наявність вільної вакансії. Чи підписувався указаний акт у присутності позивача не памятає, так як останній неодноразово заходив та виходив з кабінету. Приблизно о 10 год. 00 хв. головний енергетик запросив позивача до її кабінету, де він ознайомився з наказом про звільнення та вказав, що порушені права інваліда на працю, також розписався про отримання трудової книжки, але теж зі скандалом.

Свідок ОСОБА_9, головний енергетик ДП «Перемога Нова» з 2014 року, у судовому засіданні пояснив, що згідно медичної довідки від 01 грудня 2016 року, позивач -не придатний для роботи за професією слюсаря-електрика по ремонту. Згідно правил технічної експлуатації електроустановок, працівник не повинен мати протипоказань для цієї роботи. 21 грудня 2016 року позивач приніс указану довідку та відніс її до відділу кадрів. Порадившись з начальником відділу охорони праці, він запевнив його, що позивач не має права працювати на займаній ним посаді слюсаря-електрика, так як має протипоказання та, що у разі настання нещасного випадку, особи які допустять його до роботи, будуть нести особисту відповідальність. Позивачу було запропоновано звільнитися за згодою сторін, однак він відмовився. Запропонувавши позивачу ознайомитися з вільною вакансією на посаду водія, він почав поводити себе агресивно, виражався нецензурною лексикою, то забігав, то вибігав з кабінету, свідками цього був юрист, начальник відділу охорони праці, начальник відділу кадрів. Позивач відмовився підписувати повідомлення про наявність вільної вакансії та почав вимагати наказ про звільнення. В результаті чого, начальником відділу кадрів був складений акт про відмову позивача одержання під підпис повідомлення наявність вільної вакансії, який був підписаний ним, після того як на ньому розписалися усі члени комісії а він підписав не у присутності позивача, оскільки виходив з ним з кабінету, а зайшовши знову у відділ кадрів позивача уже не було.

З пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається, що акт про відмову позивача одержання під підпис повідомлення про наявність вільної вакансії був підписаний не в присутності позивача, однак це не впливає на правомірність такого акту, оскільки свідок був присутній коли позивач відмовився від ознайомлення з повідомленням щодо наявності вільної вакантної посади, а вимагав наказу про звільнення і цей факт підтвердили й інші свідки у судовому засіданні.

За таких обставин суд вважає, що відповідач дотримався процедури звільнення позивача з займаної ним посади у відповідності до вимог ст. 40 КЗпП України, тому посилання позивача на вимушений прогул є безпідставними.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ст. 2371 України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи викладене, суд не вбачає у діях відповідача порушень законних прав позивача, що призвели до моральних страждань, оскільки права позивача у сфері трудових відносин не було порушено, за таких обставин, суд вважає що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 59 - 61, 208 - 218 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Птахофабрика «ОСОБА_5» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: ОСОБА_1