Єдиний унікальний номер 243/1609/17 Номер провадження 22-ц/775/640/2017
Головуючий в 1 інстанції: Пронін С.Г.
Доповідач: Тимченко О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів: Папоян В.В., Дундар І.О.,

за участю секретаря: Яворського О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Словянського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна,-

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1, про забезпечення позову відмовлено.

З зазначеною ухвалою не погодився позивач, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової про задоволення його заяви про забезпечення позову, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд безпідставно відмовив в задоволені заяви про забезпечення позову не вирішивши клопотання про витребування даних в ВРЄВ м. Словянську данні по власника спірного автомобіля.

Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів про право власності на спірний автомобіль.

Проте погодитись з таким висновком суду у повній мірі не можливо з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи та встановлюється вичерпний перелік підстав для забезпечення позову, а саме: якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За загальним правилом заявник зобов'язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, який не є вичерпним. Згідно ч.3 вказаної статті види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані щодо відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При постановлені ухвали про відмову в забезпечені позову, суд першої інстанції не врахував, що в обґрунтування необхідність застосування обраного заходу забезпечення позову - накладення арешту на автомобіль, позивач зазначав, що між сторонами існує спір щодо розподілу спільного майна подружжя, спірний автомобіль зареєстрований на імя відповідачки, тому вона без перешкод може ним розпорядитися, в наслідок чого існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Також у заяві про забезпечення позову позивач просить суд витребувати в ВРЄР м. Словянська дані, щодо спірного автомобіля, проте суд першої інстанції зазначене клопотання не розглянув та дійшов передчасного висновку, про відмову в задоволені заяви, в звязку з ненаданням відомостей про власника автомобіля.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 є власником автомобіля марки ВАЗ 21124-125-51, 206 року випуску , кузов ХТА3107, що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА №905605 ( а.с16).

Отже, при постановленні ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції не врахував, що між сторонами існує спір щодо розподілу спільного майна подружжя у вигляді зазначеного автомобіля, а забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти можливих несумлінних дій відповідачки, яка може розпорядись автомобілем на свій розсуд, продати, знищити або знецінити.

Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно скасувати, а заяву про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст. ст.312, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Словянського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ модель 21124-125-51 реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: В.В. Папоян

ОСОБА_4