У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», про стягнення матеріальної шкоди за депозитним договором,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення матеріальної шкоди за депозитним договором, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договори строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлені в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейний», відповідно до яких вкладник ОСОБА_2 передав банку під відсотки грошові кошти, а саме 7 000 дол. США згідно з договором № 1952303 від 20 червня 2014 року; 3 000 дол. США згідно з договором № 1959171 від 27 червня 2014 року. Враховуючи те, що відповідач відмовляється повернути у визначені договором строки суму вкладу та нараховані за користування ним проценти, позивач просив суд розірвати договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейний» № 1952303, укладений 20 червня 2014 року між

ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Надра»; розірвати договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг

«ПУ «Семейний» № 1959171, укладений 27 червня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Надра»; стягнути з відповідача на користь позивача депозит в сумі

10 000 дол. США, що еквівалентно 258 000 грн.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст. 4, ст. 26, ч. 5 ст. 36, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та виходив із наступного.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.06.2015 №113 на підставі постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» розпочато ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та призначено Стрюкову І.О. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку строком на 1 рік з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно.

Рішенням Виконавчою дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 № 616 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» до 4 червня 2018 року з відповідним продовженням повноважень Уповноваженої особи Фонду.

Із заявами про повернення вкладів ОСОБА_2 звернувся 13 березня

2015 року, тобто під час дії тимчасової адміністрації.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначали, що враховуючи перехід до ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Надра», позивач має право на задоволення своїх кредиторських вимог під час процедури ліквідації банку у порядку та черговості, передбаченій Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди дійшли вірного висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача грошових коштів з Фонду гарантування вкладів осіб, так як гарантовану суму коштів Фондом виплачено позивачу у повному обсязі, зобов'язальних відносин договірного характеру між позивачем та Фондом не існує, а виплата залишку коштів по вкладах кредиторам банку в обхід процедури ліквідації банку Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачена.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», про стягнення матеріальної шкоди за депозитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна