Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №337/4438/16 Головуючий у 1 інстанції: Бондаренко І.В.
Провадження № 22-ц/778/923/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Дзярука М.П.

ОСОБА_2

суддів: Трофимової Д.А.

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2016 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Хортицького ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_3Ф, зацікавлена особа: ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до суд зі скаргою на дії державного виконавця Хортицького ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_3Ф, зацікавлена особа: ОСОБА_4

У скарзі зазначало, що 09.11.2016 року державний виконавець Хортицького ВДВС по виконавчому провадженню за реєстраційним номером 52835816 винесла повідомлення про повернення без прийняття до виконання стягувачу ПАТ «Родовід Банк» виконавчого листа №337/2653/16-ц, виданого Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 04.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» суми боргу 6700,16 грн., в звязку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим. Дане повідомлення державним виконавцем винесено необґрунтовано, оскільки стягувач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб /або уповноважена ним особа на вчинення дій/ згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» звільняється від сплати авансового платежу, а оскаржуване повідомлення обґрунтоване саме несплатою стягувачем, який є уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, авансового платежу.

Просило суд скасувати повідомлення державного виконавця від 09.11.2016 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Хортицьким райсудом м. Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь заявника в сумі 6700,16 грн.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2016 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до суд у з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що у справі № 337/2653/16-ц 04 жовтня 2016 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист про стягнення на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» з ОСОБА_4 судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 6 700,16 грн.

01 листопада 2016 року стягувач звернувся до Хортицького ВДВС ГТУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника ОСОБА_4 судових витрат у розмірі 6 700,16 грн.

З повідомлення державного виконавця від 09 листопада 2016 року вбачається, що виконавчий документ повернутий стягувачу без прийняття до виконання, у зв'язку з ненаданням підтвердження сплати авансового внеску, на підставі п. 8 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ «РОДОВІД БАНК», суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець, повертаючи виконавчий лист заявнику, діяв в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не є державним органом, а тому пільги щодо звільнення від сплати авансового внеску на нього не розповсюджуються.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

За нормами п. 8 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються, зокрема, державні органи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що заявник не входить до системи органів державної влади, не наділений владними повноваженнями та його діяльність не спрямована на виконання функцій держави, місцевий суд вірно, врахувавши вказані норми права, відмовив у задоволенні скарги.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що заявник звільнений від сплати авансового внеску відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» як державний орган, оскільки та обставина, що 99,99 % акцій Банку належить державі, не наділяє його в установленому Конституцією України порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - відхилити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: