Справа № 309/991/17
Провадження № 2/309/901/17
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

22 березня 2017 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Лукянова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до п.4 ч.2 та ч.5 ст.119 ЦПК України: позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивач подав до суду позовну заяву, в якій заявлено: 1 вимогу немайнового характеру: про розірвання шлюбу; 2 вимоги майнового характеру: про зобовязання виплатити 2/3 заявленої суми від ринкової ціни автомобіля; про здійснення розподілу сумісно набутого майна та визнання права власності.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

До позовної заяви позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу у розмірі 640грн..

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК України). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

У відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI, який набрав чинності 1 листопада 2011 року, передбачений розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у сумі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного вбачається, що позивачем ОСОБА_1 не визначено ціну позову, а тому суд попередньо визначає розмір судового збору:

-за позовну вимогу майнового характеру: про зобовязання виплатити 2/3 заявленої суми від ринкової ціни автомобіля у розмірі 1620грн;

-за позовну вимогу майнового характеру: про здійснення розподілу сумісно набутого майна та визнання права власності 2000грн..

Крім того, позивачем не надано до матеріалів позовної заяви належним чином завірені копії документів про право власності на літню кухню/прибудову/ та технічний паспорт на автомобіль.

Суддя вважає, що позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України: суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.119,121,210,293 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 виправити недоліки позовної заяви у термін 5 днів з дня отримання нею копії ухвали та розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районого суду: підпис: ОСОБА_3

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_3