Справа № 489/1626/16-ц
Номер провадження 2/489/83/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва, в складі:

головуючого - судді - Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С..,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю. Вказувала, що їй на праві власності належить 5/6 часток житлового будинку АДРЕСА_1, які раніше належали її чоловіку - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Інша 1/6 частка вказаного будинку належить ОСОБА_3 - сестрі померлого чоловіка позивачки. Однак протягом тривалого часу відповідачка належним їй майном не користується, за вказаною адресою не проживає, долею майна не цікавиться, не несе витрати на його утримання тощо. Позивачка також вказує, що з 2004 р. вона самостійно, відкрито володіє вказаним майном, здійснює оплату комунальних послуг, поточний ремонт будинку тощо.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати за нею право власності, за набувальною давністю, на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили про їх задоволення.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення, дослідивши надані докази, матеріали інвентаризаційної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі .

ОСОБА_4 на праві власності, на підставі Договору дарування, посвідченого ПН ММНО Філіпенко В.В. 23.07.1997 р. за № 4255, належало 5/6 часток житлового будинку АДРЕСА_1, з відповідною часткою господарських та побутових споруд та будівель.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 04.11.1999 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належних йому на праві власності 5/6 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною часткою господарських та побутових споруд та будівель.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2009 р., виданого державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори, їй на праві власності належить 5/6 часток вищевказаного житлового будинку.

1/6 частка будинку АДРЕСА_1 належить сестрі чоловіка позивачки ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 02.10.1954 р.

З матеріалів справи та пояснень позивачки вбачається, що з часу смерті її чоловіка в 2004 р. вона одноосібно володіє та користується житловим будинком в цілому. При цьому вона володіє спірною 1/6 часткою будинку відрито та безперервно більше десяти років; самостійне здійснює утримання вказаного майна, оплачує комунальні витрати; здійснює поточні ремонти тощо.

Власник ОСОБА_3 належною їй часткою житлового будинку не цікавиться більше 10 років, не проживає та не зареєстрована за вказаною адресою, з 1971 року зареєстрована у м. Москва, є громадянкою Російської Федерації.

На підставі ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 07.02.2014 р. «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 більше 10 років відкрито та безперервно володіє та користується 1/6 часткою будинку АДРЕСА_1, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,14,30,60,62,88,212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1, яка раніше належала ОСОБА_3, - за набувальною давністю.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С.Тихонова