Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1738/14-ц
Провадження № 6/376/8/2017
УХВАЛА

"27" березня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.,

при секретарі Шумак Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за поданням Головного державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про надання дозволу на примусовий вхід до житла боржника ОСОБА_1,

встановив:

27 березня 2017 року до суду надійшло подання Головного державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про надання дозволу на примусовий вхід до житла боржника ОСОБА_1, посилаючись на те, що у відділі на виконанні знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу на суму 264035,63 грн. та 8662,64 грн. судових витрат. 10.06.2016 року боржник відмовився надати пояснення щодо несплати зазначених коштів, на неодноразові виклики зявитися до державної виконавчої служби не реагує, а тому просить надати дозвіл на примусове входження до житлового будинку №11 по вул. Квітневій, с. Руда, Сквирського району, Київської області, який належить ОСОБА_1.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець Качуринська О.В. у судове засідання не з'явилася, направила заяву, в якій просить суд розглянути подання в її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали подання, дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Сквирського РУЮ від 27.07.2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2/376/1/2015, виданих 14.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу на суму 264035,63 грн. та судових витрат на суму 8662,64 грн. і встановлено державним виконавцем строк до 02.08.2015 року для добровільного виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Сквирського РУЮ від28.07.2015 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

27.10.2015 року боржник ОСОБА_1 в письмовій формі повідомив відділ ДВС Сквирського РУЮ про належне йому майно та сплату боргу до 09.11.2015 року.

24.11.2015 року державним виконавцем було складено акт, зі змісту якого вбачається, що ним здійснювався виїзд з метою перевірки майнового стану ОСОБА_1 за адресою: вул. Квітнева, 11, с. Руда, Сквирського району, Київської області, проте будинок був зачинений.

10.06.2016 року боржник відмовився надати пояснення щодо несплати зазначених коштів.

На неодноразові вимоги зявитися ОСОБА_1 до відділу ДВС Сквирського РУЮ 02.02.2017 року, 03.03.2017 року боржник не зявився, будучи належно повідомленим.

02.03.2017 року державним виконавцем було складено акт, зі змісту якого вбачається, що ним здійснювався виїзд з метою перевірки майнового стану ОСОБА_1 за адресою: вул. Квітнева, 11, с. Руда, Сквирського району, Київської області, проте боржник відмовився впускати державного виконавця на територію подвіря.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, у зв'язку з чим та зокрема має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно положень п.9 ч.3 ст.5 вказаного Закону, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Отже, з наявних у справі матеріалів вбачається, що дії боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (рішення суду), що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов'язковості судових рішень.

А тому суд приходить до висновку, що з метою належного виконання виконавчого документа (рішення суду) про стягнення з боржника коштів та недопущення порушення прав стягувача, є всі належні правові підстави для надання державному виконавцю дозволу на примусовий вхід до житла боржника.

При цьому суд зважає на положення ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд-

ухвалив :

Подання задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 та іншим учасникам виконавчого провадження (працівникам поліції, понятим) на примусовий вхід до житлового будинку №11 по вулиці Квітневій в селі Руда, Сквирського району, Київської області, який належить ОСОБА_1, для проведення виконавчих дій.

Зобовязати ОСОБА_2 взяти на себе всі витрати та організацію забезпечення примусового входження до житлового будинку №11 по вулиці Квітневій в селі Руда, Сквирського району, Київської області, який належить ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4