Справа №489/2392/15-ц 29.03.2017 29.03.2017
Справа № 489/2392/15-ц
Провадження №22-ц/784/558/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду-Бондаренко Т.З.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої : Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивачки ОСОБА_2, її представника та представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_3 та ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2017 року за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення

порядку користування квартирою,-

У С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про визначення порядку користування квартирою.

Позивачка вказувала, що їй належить 5/9 частин квартири АДРЕСА_1, а відповідачці 4/9 часток цієї квартири. Квартира складається з трьох житлових кімнат, одна з яких з самостійних входом, а дві кімнати є суміжними. Оскільки з відповідачкою немає порозуміння з приводу користування квартирою, ОСОБА_2 просила суд визначити порядок користування квартирою з урахуванням її переобладнання за кошти позивачки, та розділити особовий рахунок.

В серпні 2016 року, в звязку з набуттям права власності на спірну квартиру ОСОБА_5 та ОСОБА_3, ОСОБА_2, остаточно уточнюючи позовні вимоги, предявила позов до ОСОБА_5 про визначення порядку користування спірною квартирою, в якому просила виділити їй в користування кімнату за № 7 відповідно до технічного паспорту, площею 11, 7 кв.м. з балконом площею 0,9 кв.м., а всього 12, 6 кв.м. з урахуванням перепланування квартири.

В одне провадження також обєднано аналогічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою, в якому просив виділити йому в користування кімнату № 6, на технічному паспорті площею 12, 5 кв.м. та вбудовану шафу, площею 0,4 кв.м.. а всього 12, 9 кв.м., яка є суміжною після перепланування з кімнатою № 7.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2017 року та додатковим рішення того ж суду від 20 лютого 2017 року у задоволенні позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі вказують на порушення судом матеріального та процесуального права, тому просять рішення суду скасувати та постановити нове, яким повністю задовольнити їх вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час ухвалення рішення квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності співвласникам: ОСОБА_2 3/9 частки, ОСОБА_3 3/ 9 частки та ОСОБА_5 4/9 частки ( а.с. 23, 71-72, 117-119).

В даній квартирі значиться зареєстрованим місце проживання ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 11, 30). Місце проживання співвласниці ОСОБА_5 в спірній квартирі не зареєстровано.

Відповідно до технічного паспорту, спірна квартира розташована на восьмому поверсі багатоквартирного житлового будинку, має загальну площу 63,0 м. кв. та житлову площу 43, 6 м. кв., складається з трьох житлових кімнат, з яких кімната № 6, площею 12, 5 кв. м. має окремий вхід, а кімнати № 8, площею 14, 0 м.кв. та № 7, площею 17, 1 кв.м. - є суміжними, а також: кухні, ванної кімнати, вбиральні та коридору. Квартира обладнана балконом та лоджиєю (т.1 а.с. 7).

Згідно з висновком експертного дослідження від 29 січня 2016 року за № 967-968, проведеного на підставі ухвали суду від 22 травня 2015 року, експертом запропоновано один варіант розподілу при умові здійснення перепланування квартири не повязаного з втручанням в несучі конструкції. Так, за цим варіантом ОСОБА_6, на даний час власниця її частки ОСОБА_5, виділяється в користування кімната № 8, площею 14,0 кв.м. та частину кімнати № 7 площею 5,4 кв.м., лоджію, площею 4.1 кв. м., а інша частина кімнати № 7 площею 11, 7 кв.м. та кімната № 6 , площею 12, 5 кв.м. запропоновано виділити ОСОБА_2, на даний час власник вона та ОСОБА_3 (а.с. 129-158).

Аналогічний варіант також запропоновано спеціалістом за дослідженням від 16 листопада 2016 року за № 125-087/1 на звернення представника позивачів, але з урахуванням того, що склад власників змінився, запропоновано за умови такого ж переобладнання кімнату № 6 виділити ОСОБА_3, а суміжну кімнату № 7 виділити в користування ОСОБА_2 (а.с. 93-100).

Так відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконання обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспіль ства.

Згідно з положеннями ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою . Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі , яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтями 382, 383 ЦК України встановлено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власник житлового будинку, квартирои має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Порядок користування житловими приміщеннями, як специфічним обєктом права власності, врегульовано в тому числі і спеціальними нормами ЖК України.

Так, відповідно до вимог, що ставляться до житлових приміщень, які викладені в ч. 2 ст. 50 ЖК України, не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за девять років крім подружжя, Відповідні наслідки порушення наведених вимог закону викладені в пп. 7 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, а саме надання таким громадянам статусу потребуючих поліпшення житлових умов.

З пояснень сторін слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в шлюбі не перебувають.

Наведені обставини виключають можливість встановлення запропонованого позивачами варіанту порядку користування спірним житловим приміщенням та відкриття окремих особових рахунків. До аналогічних висновків дійшов і районний суд.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення місцевого суду, як таке, що ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, на підставі ст. 308 ЦПК України, підлягає залишенню без змін.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на висновки експерта та спеціаліста щодо можливості встановлення порядку користування спірною квартирою між співвласниками, як на безумовну підставу задоволення позовних вимог. Проте, технічна можливість встановлення порядку користування квартирою, не має правового значення без наявності для цього правових умов. Тому вказаний довод не спростовує висновки суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_7

ОСОБА_8