АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 2/756/2758/13, виданого 10.12.2013 Оболонським районним судом м. Києва на виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2013 таким, що не підлягає виконанню. До розгляду даної заяви просила зупинити стягнення за цим виконавчим листом та витребувати матеріали виконавчого провадження №51056723 із Подільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2016 заяву залишено без задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне й неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що виконавчий лист пред'явлений стягувачем до виконання з пропуском строку.

Cторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за їх відсутності.

Справа №756/5776/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/394/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для її задоволення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується іколегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2013 позов ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк»: прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 476 882,36 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 484 671,61 грн.; простроченої заборгованості за нарахованою комісію у розмірі 98 667,32 грн.; пені за несвоєчасну сплату комісії в розмірі 98 935,15 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» судовий збір у розмірі 2 035,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» судовий збір у розмірі 2 035,50 грн. (а. с. 83-86). 10.12.2013 Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи №2/756/2758/13 на виконання вказаного заочного рішення (а. с. 108-109), які отримав стягувач 12.12.2013 відповідно до поштового зворотного повідомлення (а. с. 98) та пред'явив до виконання. Постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження та проводились виконавчі дії по примусовому стягненню заборгованості. 27.04.2015 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 27.04.2016 (а. с. 121). 03.11.2015 стягувач повторно пред'явив виконавчий документ до виконання (а. с. 122-123), який зареєстровано у ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві 10.05.2016 (а. с. 130). 12.05.2016 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1, зазначаючи, що виконавчий лист був пред'явлений до виконання з пропуском строку передбаченого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а тому звернулася до суду із відповідною заявою.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Аналіз зазначеної норми права дає можливість дійти до висновку про те, що підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є його видання помилково, відсутність обов'язку боржника повністю або частково, у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; інші причини.

Відповідно до вимогст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Матеріали справи свідчать, що стягувачем виконавчий лист був отриманий 12.12.2013 та пред'явлений до виконання. 27.04.2015 постановою державного виконавця, виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 27.04.2016 (а. с. 121). 03.11.2015 стягувач повторно пред'явив виконавчий документ до виконання (а. с. 122-123), який зареєстровано у ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві 10.05.2016 (а. с. 130).

Таким чином, вищезгаданий виконавчий документ після його повернення за неможливістю виконання знов подавався стягувачем у межах строку передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при розгляді справи суд першої інстанції не врахував, що стягувач не звертався до державної виконавчої служби з приводу поновлення йому строку на пред'явлення виконавчого документу на виконання, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції не спростовують, оскільки матеріали справи свідчать про те, що вказаний процесуальний строк він не пропустив.

За наведених обставин вимоги апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК Українирозглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк