Справа № 346/4739/16-ц
Провадження № 22-ц/779/597/2017
Головуючий у 1 інстанції Хільчук І. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Горблянського Я.Д

суддів: Девляшевського В.А. Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Акцент Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 02 грудня 2010 року у розмірі 45447,93 гривень.

Позов представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ухиляється від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача ОСОБА_4 на 25 серпня 2016 року заборгованість відповідача складає 45447,93 гривень, з яких 4470,43 гривень заборгованість за кредитом; 35287,12 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом; 3050 гривень заборгованість за пенею та комісією; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 2140,38 гривень штраф (процентна складова).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23 лютого 2017 року позов задоволено частково Стягнуто з ОСОБА_2Є на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 42807 грн.55 коп. та 1378 грн. судового збору

В решті позову відмовлено..

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Апелянт вважає рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

До позовної заяви не додано жодного оригіналу документу, який би підтверджував факт передачі банком йому грошових коштів. Позивачем не доведено факт підписання ним кредитного договору без номеру від 02.12.2010 року, що свідчить про нікчемність цього договору. Крім цього суду не надано доказів надання йому кредитної картки, відкриття карткового рахунку, встановлення будь - якого кредитного ліміту на вказану кредитну картку та їх зняття.

Позивачем не надано належних доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Памятки Клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, що у сукупності із Заявою, свідчить про укладення у належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг.

Вважає, що Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо вони не містять підпису позичальника. До позову не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву. Крім того, Умови надруковані дрібним шрифтом, викладені російською мовою, що ставить під сумнів надання тексту Умов відповідачу для ознайомлення, а також розуміння Умов відповідачем.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою строк дії кредитного договору відповідає строку дії кредитної картки. Однак строк дії кредитної картки судом не встановлено. Судом не взято до уваги що за таким договором, що визначає місячні платежі, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що докази в

матеріалах справи підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послугу зазначеному розмірі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Акцент Банку» ОСОБА_2 став клієнтом ПАТ «Акцент Банк». Відповідно до кредитного договору б/н від 02 грудня 2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Термін дії картки пролонговується щорічно якщо жодна із сторін не звертається про припинення її дії.

В Умовах та Правилах надання банківських послуг викладено детальний опис всіх умов, які є істотними для договорів про надання банківських послуг, зокрема і договорів кредитування (а.с. 9-11).

Таким чином, згода відповідача на те, що Умови та правила надання банківських послуг є частиною укладеного між ним і банком кредитного договору, свідчить про досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання апелянтом анкети - заяви підтверджує укладення договору.

Підписуючи анкету заяву (а.с.7) відповідач виявив бажання оформити на своє ім'я кредитну картку «Універсальна», таким чином, остання набув статусу клієнта банку - споживача банківських послуг, та отримав можливість користуватися відкритими банком картковими рахунками.

Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, якими визначено умови, на яких Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, а отже Банк в будь-який момент має право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком .

Звертаючись до суду з позовом представник ПАТ « Акцент Банк» обґрунтовував позовні вимоги тим, що у встановлені договором строки, відповідач зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 25 серпня 2016 року його заборгованість складає 45447,93 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ст. 1071 ЦК України, відповідно до якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до ст. 26.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, врахував, що Банк, згідно п. 4.6 Умов та Правил надання банківських послуг, має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків ОСОБА_2 на погашення його кредитної заборгованості і третіх осіб, по кредитах, по яким він є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у нього у вигляді невиконаних зобов'язань перед банком, та дійшов правильного висновку про те, що Банк здійснив договірне списання грошових коштів з карткового рахунку позивача на погашення кредитної заборгованості у відповідності до вимог закону.

Отже, відповідач згідно умов договору, на які він погодився, надав Банку право списувати кошти з усіх його поточних рахунків при настанні строків платежів, що і здійснювалось банком в межах сум заборгованості та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Тому у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Судом першої інстанції було встановлено, що враховуючи час звернення Банку з позовом до суду, строк позовної давності не пропущений. З даним висновком погоджується і колегія суддів.

Задовольняючи частково позов та відмовляючи в стягненні з апелянта 500 гривень штрафу (фіксована частина), 2140,38 гривень штрафу ( процентна складова) суд зіслався на те, що дана сума вже списана банком з карткового рахунку, рішення в цій частині банком не оскаржувалося і не є предметом апеляційного розгляду.

Таким чином, з відповідача суд першої інстанції правомірно стягнув на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 42807,55 гривень, яка складається з 4470,43 гривень - суми заборгованості за кредитом, 35287,12 гривень - заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3050 гривень - нарахована комісія, а також 1378 грн. судових витрат.

Інших розрахунків заборгованості апеляційному суду представником апелянта не надано та не спростовано наданий банком розрахунок заборгованості ОСОБА_2

Хоча в резолютивній частині рішення суду вказана загальна сума заборгованості, однак у мотивувальній частині рішення зазначено складові частини цієї заборгованості. Тому підстав для скасування чи зміни рішення із-за цих підстав колегія суддів не вбачає, оскільки згідно ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних підстав.

З урахуванням наведеного апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315,317 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Я.Д. Горблянський

Судді В.А. Девляшевський

ОСОБА_5