Провадження № 2/263/340/2017
31.01.2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою,
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Маріупольської міської ради (далі за текстом ММР) заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 21 374,21грн та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі рішення ММР від 19.10.2010 року № 5/46-6987 між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки від 06.12.2010 року на 10 років строком дії до 19.10.2020 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у Центральному районі м.Маріуполя, площею 0,0330 га з фіксованою платою за земельну ділянку в грошовій формі у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки за рік. У порушення умов договору оренди станом на 18.07.2016 рік у відповідача наявна заборгованість за несплату орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 21 374,21 грн. за період з 01.01.2015 р. по 31.05.2016 р. Просив стягнути з відповідача на користь позивача нараховану за невнесення орендної плати у встановлені договором строки заборгованість у розмірі 21 374,21 грн та судові витрати.
Представник Маріупольської міської ради надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за відсутністю відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.
За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 19.10.2010 року № 5/46-6987 між Маріупольською міською радою та ОСОБА_1 укладено та нотаріально посвідчено договір оренди земельної ділянки від 06.12.2010 року строком на 10 років, тобто до 19.10.2020 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у Центральному районі м.Маріуполя, площею 0,0330 га з фіксованою платою за земельну ділянку в грошовій формі у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки за рік.
За період з 01.01.2015 р. по 31.05.2016 р. ОСОБА_1 не вніс орендну плату за користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим заборгованість з орендної плати за земельну ділянку перед місцевим бюджетом складає 21 374,21 гривень, що підтверджується розрахунком.
Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі.
Відповідно до ст. 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - це обов'язків платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Суб'єктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до п.4.4. та п.4.5 Договору оренди землі, орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, Орендар зобов'язаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації.
Статтею 96 Земельного кодексу України встановлений обов'язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в пп. 9.3.1.4 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати» та пп. 9.2.10 - «Орендар зобов'язаний відповідно до договору своєчасно вносити орендну плату».
У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Таким чином, судом було встановлено, що всупереч вищевказаних норм закону заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 21 374,21 гривень залишається не погашеною відповідачем, а тому підлягає стягненню з останнього на користь позивача у повному обсязі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 11, 14, 16, 526, 614, 615 ЦК України, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.96, 206 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд
Позовну заяву Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Маріупольської міської ради заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2015 р. по 31.05.2016 р. у розмірі 21 374, 21 грн. та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем по справі заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Є.С. Ікорська