Справа № 331/8045/16-ц
Провадження № 2/331/253 /2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

при секретарі Бойко М.О. , Орманджи Ю.Ю.

за участю представника позивача:- ОСОБА_1Є

представника відповідача - ОСОБА_2

відповідача- Кондрак С.Г.

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , що діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7 , треті особи , що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Територіальна громада в особі Запорізької міської ради , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про вселення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила вселити її в ізольовану кімнату № 104/2 площею 12,2 кв.м., що розташована у двокімнатній квартирі № 104 загальною площею 37,2 кв.м., по вул. Українській, будинок № 4 в м. Запоріжжя, зобов»язати ОСОБА_5 , що діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7 не чинити їй перешкоди у користуванні ізольованою кімнатою № 104/2 площею 12,2 кв.м. та допоміжними приміщеннями : коридором, кухнею, санвузлом , що розташовані у двокімнатній квартирі № 104 загальною площею 37,3 кв.м., по вул. Українській, будинок № 4 в м. Запоріжжя.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтувала тим, що вона користується ліжко-місцем в ізольованій кімнаті № 104/2, що розташована у двокімнатній квартирі № 104 загальною площею 37,2 кв.м., по вул. Українській, будинок № 4 в м. Запоріжжя. Іншою ізольованою кімнатою 104/1 у квартирі площею 19,2 кв.м. користується ОСОБА_5 , її чоловік та неповнолітня дитина . З 15.11.2015 року другим ліжко-місцем в кімнаті 104/2 користувалася ОСОБА_8, яка померла 27.04.2016 року. 22-23 квітня 2016 року вона відвідувала своїх батьків в смт. Новомиколаївка Запорізької області та про смерть ОСОБА_8 не знала. За невідомих їй причин ОСОБА_5 замінила замок у вхідній двері квартири , яка є загальною, та після її повернення відмовилася надати їй ключі , мотивуючи це тим, що два дублікати ключем надала ОСОБА_8.Оскільки протиправна поведінка ОСОБА_5 перешкоджає їй у реалізації житлових прав, вона не може потрапити до кімнати, вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_5 та її представник позов не визнали, зазначивши , що відсутні правові підстави для проживання ОСОБА_4 у спірній кімнаті, крім того, вона там взагалі не проживала, ОСОБА_5 та члени її сім»ї не є належними відповідачами , оскільки спірна квартира перебуває у власності територіальної громади, крім того, комплект ключів від вхідних дверей були надані ОСОБА_5 ОСОБА_8, а тому позивачка повинна звернутися до членів родини померлої ОСОБА_8.

Відповідач ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи Запорізької міської ради не оспорювала право на користування позивача ОСОБА_4 ліжко-місцем в кімнаті, позов просила вирішити на розсуд суду.

Трятя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району в наданій суду заяві просила справу розглянути у відсутність її представника з урахуванням прав неповнолітньої дити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Запорізької міської ради від 23.02.2012 року року № 76 «Про зміну статусу 22/25 частини гуртожитку для малих сімей по вул. Українська, 4» квартира 104 у вказаному будинку, тимчасово залишена для використання під гуртожиток для малих сімей (а.с.40).

Право власності на 22/25 частин об»єкту нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 4 зареєстроване за Територіальною громадою м. Запоріжжя (а.с.48, 4).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2008 року безстроковий договір найму від 26.05.2005 року ліжко-місця у кімнаті № 104/2, розташованій у будинку 4 по вул. Українській в м. Запоріжжі, укладений між КП «РЕПОГ» і позивачем ОСОБА_4 визнано дійсним (а.с.6). Також , встановлено, що позивачка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , кімната, 104/2 (а.с.8).

За змістом ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Тобто, право користування ОСОБА_4 ліжко-місцем у кімнаті 104/2, розташованій у будинку 4 по вул. Українській в м. Запоріжжі є обставиною, що не підлягає доказуванню. Також, представник власника житла не оспорював вказане право позивача.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Статтею 9 ЖК України визначені житлові права громадян, зокрема, частиню 4,5 вказаної статті встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Також, в ході розгляду справи встановлено, що іншою кімнатою у квартирі 104 (104/1) по вул. Українська, 4 в м. Запоріжжя, користується відповідачка ОСОБА_5, її неповнолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, на підставі ордеру від 10 липня 2007 року (а.с.49,50,51).

На теперішній час ОСОБА_4 позбавлена можливості потратити до кімнати , де має право користування ліжко-місцем, оскільки ОСОБА_5 та її чоловік не надають їй ключів від вхідної двері до квартири 104 по вул. Українській в м. Запоріжжя. Так, в судовому засіданні ОСОБА_5 категорично відмовилася надати ключі представнику позивача зазначивши, що комплект ключів нею було надано ОСОБА_8, яка користувалася іншим ліжко-місцем в кімнаті 104/2 , та яка померла в квітні 2016 року.

Суд вважає, що такі дії відповідачів порушують житлові права ОСОБА_4 , обмежують її у праві користування житлом , а тому приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , що діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7 , треті особи , що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Територіальна громада в особі Запорізької міської ради , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про вселення -задовольнити .

Вселити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, в ізольовану кімнату № 104/2 площею 12,2 кв.м., що розташована у двокімнатній квартирі № 104 загальною площею 37,3 кв.м., по вул. Українській, будинок № 4 в м. Запоріжжя.

Зобов»язати ОСОБА_5 , що діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_4 перешкоди у користуванні ізольованою кімнатою № 104/2 площею 12,2 кв.м. та допоміжними приміщеннями : коридором, кухнею, санвузлом , що розташовані у двокімнатній квартирі № 104 загальною площею 37,3 кв.м., по вул. Українській, будинок № 4 в м. Запоріжжя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

28.03.2017