АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1291/16-ц Номер провадження 22-ц/786/925/17Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агроекологія»

на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання договору оренди землі недійсними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПП «Агроекологія», третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання договору оренди землі недійсним, справу призначено до судового розгляду(а.с.22).

Із вказаною ухвалою не погодився відповідач, представник якого в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати у звязку із порушенням правил підсудності, а справу передати на розгляд по суті з дотриманням вимог щодо підсудності.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що, позов до юридичної особи подається за місцем її знаходження, яким є с. Михайлики Шишацького району Полтавської області, та, на його думку, дані обставини місцевим судом не були встановлені, що і призвело до відкриття провадження по справі з порушенням правил підсудності.

У поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 зазначає, що скарга є необґрунтованою, безпідставною, а ухвала місцевого суду винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що Зіньківським районним судом Полтавської області було правомірно відкрито провадження по даній справі, оскільки спір стосується визнання правочину з нерухомістю (земельною ділянкою) недійсним, повернення такого нерухомого майна, а тому має виключну підсудність та повинен розглядатися за місцем знаходження цього майна, а саме у Зіньківському районному суді Полтавської області, оскільки земельна ділянка знаходиться на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. З урахуванням наведеного вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Окрім того, 16.03.2017 року на адресу апеляційного суду Полтавської області представником ПП «Агроекологія» ОСОБА_4 було направлено заяву про відкликання апеляційної скарги, в якій він просить повернути апеляційну скаргу без розгляду (а.с.118).

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до початку розгляду справи в апеляційному суді, а друга сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині. При відкликанні апеляційної скарги суддя, який готував справу до розгляду в апеляційному суді, постановляє ухвалу про повернення скарги.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24.10.2008 року №12, відкликати апеляційну скаргу можна до початку розгляду справи в апеляційному суді (до постановлення ухвали про призначення справи до розгляду - стаття 302 ЦПК), перевірка обґрунтованості відповідної заяви не вимагається. У цьому разі суддя-доповідач постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги (частини друга та третя статті 300 ЦПК).

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою колегії суддів апеляційного суду Полтавської області від 13.03.2017 року дану справу було призначено до розгляду (а.с.102), а заява про відкликання апеляційної скарги була подана представником ПП «Агроекологія» ОСОБА_4 лише 16.03.2017 року.

З наведеного вбачається, що заява про відкликання апеляційної скарги була подана особою в порушення визначеного цивільним процесуальним кодексом порядку, а тому, колегія суддів на даному етапі судового розгляду приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви.

Також, 27.03.2017 року на електронну адресу суду було направлено, зокрема, заяви представника ПП «Агроекологія» ОСОБА_4 про складання апеляційної скарги не уповноваженою особою, про відкладення розгляду справи. Проте, відсутність на вказаних заявах підпису особи, що їх подала, унеможливлює їх розгляд колегією суддів.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу не визнала та прохала її відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій прохав відкласти та перенести на іншу дату розгляд справи у зв»язку з участю у судовому засіданні районного суду.

Колегія суддів, з»ясувавши думку представника позивача, який заперечував щодо задоволення заявленого клопотання та відкладення розгляду справи, приходить до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст.305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Згідно ст.303-1 ЦПК апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції-протягом п»ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Ухвала про прийняття апеляційної скарги до розгляду була постановлена 10.03.2017 року (суддя В.П. Пікуль).

Відтак, апеляційна скарга мала бути розглянута у строк до 25.03.2017 року.

Однак, у зв»язку з заявою представника ПП «Агроекологія» ОСОБА_4 про відвід колегії суддів та заявою про самовідвід судді Пікуля В.П. ухвалою колегії суддів від 20.03.2017 року у задоволенні клопотання ПП «Агроекологія» про відвід колегії суддів було відмовлено, а заяву судді Пікуля В.П. про самовідвід-задоволено та після повторного авто розподілу головуючим суддею (суддя-доповідач) було визначено ОСОБА_1

Ухвалою від 22.03.2017 року справу було прийнято до провадження колегії у зміненому складі та призначено до розгляду на 30.03.2017 року.

За змістом ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки стороною у справі (відповідачем) є юридична особа - ПП «Агроекологія», останнє повинне було забезпечити свою присутність у судовому засіданні іншим представником.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, затягує розгляд справи, а тому, з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду справи, у даному випадку слід виходити з того, що неявка у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ст.305 ЦПК).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, в якому прохала визнати недійсним договір оренди землі від 16.01.2008 року, укладений в селі Михайлики, Шишацького району, Полтавської області між ОСОБА_3 та ПП «Агроекологія», який зареєстрований Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 квітня 2010 року за №76, вирішити питання судових витрат (а.с.2-4).

26.09.2016 року ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання договору оренди землі недійсним; справу призначено до судового розгляду (а.с.22).

Вказана ухвала неодноразово оскаржувалась ПП «Агроекологія» (а.с.31,53) та відповідними ухвалами від 18.11.2017 року та від 20.01.2017 року визнавалась неподаною та поверталась апелянту (а.с.39,60).

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив із того, що позовна заява відповідає вимогам закону та підсудна Зіньківському районному суду Полтавської області відповідно до ст.114 ЦПК України.

Такий висновок районного суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

За нормою ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як убачається з п.п.41,42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є визнання недійсним договору оренди землі від 16.01.2008 року, укладеного 16.01.2008 року в селі Михайлики, Шишацького району, Полтавської області між ОСОБА_3 та ПП «Агроекологія» (а.с.2-4).

Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ПЛ №051645, земельна ділянка площею 4,59 га, на підставі рішення 23 сесії 23 скликання Ставківської сільської Ради народних депутатів передана у приватну власність ОСОБА_3 та розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с.6).

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що, оскільки даний спір стосується нерухомого майна, яке розташоване на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, то для нього визначено виключну підсудність, а тому Зіньківським районним судом Полтавської області правомірно відкрито провадження по даній справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що, оскільки позов до юридичної особи подається за місцем її знаходження, яким є с. Михайлики Шишацького району Полтавської області, то місцевим судом було відкриття провадження по справі з порушенням правил підсудності, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу. Тобто в даному випадку, спір може розглядатися виключно в Зіньківському районному суді Полтавської області, оскільки спірна земельна ділянка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

За таких обставин ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги не спростовують її висновків, а тому підстави для її скасування відсутні.

Окрім того, пунктом 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року №2 Пленум Верховного Суду України роз»яснив, що, у разі виявлення при судовому розгляді справи неповної сплати суми судового збору чи витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи стягнення недоплачених сум проводиться з відповідної особи при ухваленні судового рішення.

У відповідності до п.28 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Оскільки, при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції відповідачем не було сплачено судовий збір, який, відповідно до п.1.9. ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», визначений у розмірі 1600,00 грн., останнійпідлягає стягненню з ПП «Агроекологія» на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.300,303,307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви представника Приватного підприємства «Агроекологія» ОСОБА_4 про відкликання апеляційної скарги Приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року, - відмовити.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія»,- відхилити.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року, - залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства «Агроекологія» 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.) грн. судового збору на користь держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1