печерський районний суд міста києва
Справа № 2-416/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державних виконавців відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві у виконавчому провадженні № 51398518, -

В С Т А Н О В И В:

24.01.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, у якій заявник просить суд, як вказано у прохальній частині:

- вчинити юридично-значимі дії щодо відновлення її порушених прав та свобод, шляхом безпосереднього законного впливу на порушників законодавства України, представників виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві у Печерському районі;

- надати роз'яснення від старшого державного виконавця Соболева А. щодо листа, отриманого 22.12.2016, який зареєстрований 15.01.2014 № 206/15;

- скасувати незалежну оцінку житлового майна за адресою: АДРЕСА_1 на підставі недотримання вимог ст. ст. 9, 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, у порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Процесуальним законом ставиться низка вимог до форми та змісту заяв, які подаються до суду з метою реалізації вказаного права. Зокрема позовна заява, заява, згідно з ЦПК України, має містити правове обґрунтування вимог особи, яка звертається до суду.

Дослідивши матеріали вказаної скарги, вбачається, що вона за формою та змістом у повному обсязі не відповідає вимогам ст.ст. 119, 383, 386 ЦПК України.

З поданої до суду скарги встановлено, що зміст тексту першого аркушу скарги жодним чином не узгоджується із змістом другого аркушу документу, вбачається те, що ймовірно заявником не додана частина аркушів, при цьому нумерація відповідає фактичній кількості. Разом з тим, у скарзі ОСОБА_1 відсутні відомості про зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено, а також викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК і ГПК та містити відомості, перелічені у ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, а саме: скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно уточнити зміст скарги, у тому числі її прохальну частину, зазначивши повне найменування стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування або місцезнаходження; реквізити виконавчого документа; зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено, та відсутнє викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Звертається увага заявника на те, що прохальна частина має особливо важливе значення при розгляді справи з огляду на застосування принципу диспозитивності розгляду, оскільки є тією формою захисту, яку просить заявник у суду, тому вона має бути чітко та конкретизовано сформульовано, уникаючи загальних тез.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 383, 384, 385 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві у виконавчому провадженні № 51398518 - залишити без руху, надавши заявнику строк у 5 (п'ять) днів для усунення зазначених недоліків, який починає перебігати з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Литвинова