Справа № 222/75/17
Провадження № 2/222/91/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

судді Доценко С.І.,

при секретарі Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області,

про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування. На підтвердження позовних вимог зазначив, що 07.01.2016 року помер батько позивача ОСОБА_2. За життя батько, згідно свідоцтва на забудову та рішення Володарської районної ради від 16.07.1964 року, отримав 0,05 га в смт. Володарське (Нікольське) по вул. Жданова (Пушкіна) для будівництва жилого будинку. 10.05.1971 року ОСОБА_2 отримав висновок про реєстрацію домоволодіння в якому було зазначено, що домоволодіння № 106 по вул. Жданова (Пушкіна) в смт. Володарське (Нікольське) належить ОСОБА_2, однак батько не звернув уваги, що у висновку також зазначено, що домоволодіння підлягає реєстрації на право власності. Все життя батько проживав у зазначеному будинку. 27.02.2008 року ОСОБА_2С залишив заповіт, в якому заповідав все своє майно позивачу. Після смерті батька, позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок № 118 по вул. Пушкіна в смт. Нікольське, Нікольського району, Донецької області, однак йому відмовлено із-за відсутності правовстановлюючого документу на предмет спадкування. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок в порядку спадкування після смерті батька.

Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Нікольського району Донецької області в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІV-НО № 488450 від 18.12.1981 року встановлено, що ОСОБА_1 народився 15.12.1981 року, батьком в свідоцтві зазначений ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва на забудову та рішення Володарської районної ради від 16.07.1964 року, ОСОБА_2 отримав 0,05 га в смт. Володарське по вул. Жданова для будівництва жилого будинку.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистою власності від 08.04.1971 року ОСОБА_2 на праві безстрокового користування була надана земельна ділянка площею 500 м ? по вул. Жданова, 106 в смт. Володарське для будівництва індивідуального жилого будинку.

Згідно висновку про реєстрацію домоволодіння від 10.05.1971 року встановлено, що домоволодіння № 106 по вул. Жданова (Пушкіна) в смт. Володарське (Нікольське) належить ОСОБА_2, з поміткою, що зазначене домоволодіння підлягає реєстрації на право власності.

Згідно довідки виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області домоволодіння, що належить ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку від 08.04.1971 року № 199, після проведення інвентаризації жилих будинків в смт. Нікольське, на даний час має адресу: смт. Нікольське, вул. Пушкіна, буд. 118 (раніше № 106).

Відповідно до довідок сектору архітектури та містобудування Нікольської райдержадміністрації Донецької області та Нікольського РВ ГУ ДСНС України у Донецькій області житловий будинок № 118 по вул. Пушкіна в смт. Нікольське, Нікольського району, Донецької області не має відхилень від проектних рішень та відповідає вимогам пожежної та техногенної безпеки.

Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-НО № 935425, виданого 11.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 помер 07.01.2016 року.

Відповідно до заповіту від 27.02.2008 року ОСОБА_2 заповідав все своє майно ОСОБА_1.

Згідно звіту про оцінку майна від 21.12.2016 року вартість домоволодіння № 118 по вул. Пушкіна (Жданова) в смт. Нікольське, Нікольського району, Донецької області становить 88000 гривень.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2016 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння № 118 по вул. Пушкіна в смт. Нікольське (Володарське), Нікольського (Володарського) району Донецької області із-за відсутності правовстановлюючого документу на зазначене домоволодіння.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом.

Відповідно до положень ст.1216, 1218 ЦК України в редакції 2004 року спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вирішуючи питання чи входить спірний будинок до складу спадщини після смерті ОСОБА_2, суд виходить із того, що право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

У 1971 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

На підставі викладеного судом встановлено, що будівництво ОСОБА_2 спірного житлового будинку відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці на підставі наданого виконавчим комітетом дозволу на його будівництво (тобто будинок не є самовільним будівництвом у розумінні статті 105 ЦК Української РСР). Будинок у встановлений законом порядок був зданий в експлуатацію та було рекомендовано провести державну реєстрацію Селищна рада визнала за ОСОБА_2 право власності на цей будинок. Спадкодавець з 1971 року по час смерті був зареєстрований та постійно проживав у будинку. Незважаючи на відсутність державної реєстрації права власності на будинок, суд вважає, що за життя спадкодавець набув право власності на збудований ним

будинок та проживав в ньому по день смерті.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що спірний житловий будинок є обєктом спадщини і позивач має право на його спадкування за заповітом, але позбавлений права реалізувати своє право на спадщину в нотаріальному порядку, а тому у суду є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на домоволодіння № 118 по вул. Пушкіна в смт. Нікольське (Володарське), Нікольського (Володарського) району, Донецької області в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 209, 212 ,214, 215 ЦПК України, 328, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 07 січня 2016 року право власності на домоволодіння № 118 по вул. Пушкіна в смт. Нікольське (Володарське), Нікольського (Володарського) району, Донецької області.

Повний текст рішення виготовлений 22.03.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Доценко