Справа № 296/7700/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - Адамовича О.Й.

За участю секретаря судового засідання Світко Т.І., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Житомирської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, визначення способів участі батька у вихованні дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не чинити перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, 01.12.2015 року та визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні власних дітей, зокрема: стосовно ОСОБА_4: щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. неділі, кожен перший та третій вівторок місяця з 08 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня, а також кожні друга та четверта середа місяця з 08 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня; стосовно ОСОБА_5: щонеділі з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., кожен перший та третій вівторок місяця з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., а також кожні друга та четверта середа місяця з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. у присутності особи, яка здійснює догляд за дитиною; з метою забезпечення проведення спільного відпочинку під час зимових та літніх канікул, встановити наступний режим для відвідування ОСОБА_4: з 10 год. 00 хв. 1 січня до 10 год. 00 хв. 08 січня кожного року, а також з 10 год. 00 хв. 10 липня до 10 год. 00 хв. 26 липня кожного року. По досягненню чотирьохрічного віку ОСОБА_5 застосувати до нього аналогічний графік відвідування під час зимових та літніх канікул; час для відвідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у дні їх народження відповідно 04 жовтня та 01 грудня кожного року в разі, якщо дні, на які вони припадають, не врегульовані вищенаведеними пунктами, з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.

В обґрунтування позову позивач вказує, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 червня 2016 року визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого утримання та виховання з матірю ОСОБА_3. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради було визначено способи участі позивача у вихованні дітей. Вважає, що час для побачень з дітьми з метою їх виховання, визначений рішенням виконавчого комітету Житомирської ради, є недостатнім для реалізації батьківських обовязків, а тому має бути збільшений. Також вказав, що він є фізичною особою підприємцем, жорсткого робочого графіку немає, тому має достатньо можливостей та часу приділяти увагу вихованню та спілкуванню з власними дітьми. Негативних характеристик та шкідливих звичок теж не має, тому відсутні будь-які підстави для встановлення побачень з дитиною в присутності інших осіб. Крім того зазначив, що розуміє свій батьківський обовязок приймати участь у вихованні дітей, а як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Бажає особисто спостерігати за розвитком своїх дітей, беручи в цьому безпосередню та активну участь. Ніяких обставин, які б свідчили про негативне ставлення до дітей, а також про неякісне або недбале ставлення до виконання своїх батьківських обовязків не існує. Діти ставляться до нього добре, ніяких негативних ознак по відношенню до нього в їхній поведінці не спостерігається. Відповідно до акту обстеження умов проживання вбачається, що для дітей є всі необхідні умови для проживання. Також вказав, що з боку відповідача постійно чиняться перешкоди стосовно здійснення позивачем прав та обовязків щодо власних дітей. Зокрема, під час телефонних розмов та особистих зустрічей відповідач відмовляється надати можливість побачитися з дітьми з надуманих та необґрунтованих причин.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з наведених вище підстав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та просила позов задовольнити відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування від 15.02.2017 року. Заперечила щодо вчинення перешкод позивачу у побаченні з дітьми. Випадок відмови в побаченні мав місце, коли діти захворіли.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила про те, що підтримує висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування від 15.02.2017 року.

Заслухавши учасників судового процесу, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до ч.1-2, ст.51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як зазначає ч.2, ст.3 Конвенції „Про права дитини", прийнятої резолюцією №44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 5 цієї Конвенції наголошує, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов'язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім'ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Частина 3, ст.9 Конвенції продовжує, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Частина 2, ст.14 цієї Конвенції передбачає, що держави-учасниці поважають права та обов'язки батьків і у відповідних випадках законних опікунів керувати дитиною в здійсненні її права методом, що відповідає здібностям дитини, які розвиваються.

Частина 1, ст.18 Конвенції вказує, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини.

Судом встановлено, що 04.10.2007 року народився ОСОБА_4, про що 25.10.2007 року складено відповідний актовий запис № 2782 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №064844, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції від 25.10.2007 року (а.с.9). З вказаного свідоцтва вбачається, що батьком ОСОБА_4 являється ОСОБА_1, матірю ОСОБА_3 (а.с.9).

01.12.2016 року народився ОСОБА_5, про що 11.12.2015 року складено відповідний актовий запис №3423 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №250669, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області від 11.12.2015 року (а.с. 10). З вказаного свідоцтва вбачається, що батьком ОСОБА_5 являється ОСОБА_1, матірю ОСОБА_3 (а.с.9).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21.06.2016 року у справі №296/2943/16-ц;2/296/1460/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 було вирішено визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, для подальшого утримання і виховання, з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-13).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 26.07.2016 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21.10.2016 року залишено без змін (а.с.14-17).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про участь у вихованні та порядок побачення ОСОБА_1 із дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5» №859 від 07.09.2016 року було вирішено визначити ОСОБА_1 порядок побачення із дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4: щосуботи з 10.00 години до 19.00 години неділі та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5: щонеділі з 17.00 ло 19.00 години, у присутності особи, яка здійснює догляд за дитиною. У разі згоди обох батьків ними може бути визначений інший порядок участі у вихованні та побачень батька з дітьми (а.с.19).

Вважаючи , що визначений рішенням міськвиконкому час для побачення є недостатнім для реалізації батьківських обовязків, позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дітей та збільшення часу для спілкування з малолітніми.

Як вбачається з висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування №178 від 15.02.2017 року спеціалістами служби у справах дітей було обстежено житлово-побутові умови проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, та встановлено, що позивач проживає в двокімнатній квартирі, де створені належні умови для проживання, виховання та утримання дітей. Починаючи з серпня місяця 2016 року по січень 2017 року, ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей на зальну суму 160164 грн., що підтверджується квитанціями банка платника (а.с. 73-74).

ОСОБА_3 із синами проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6, де створені всі умови, необхідні для належного проживання, виховання та розвитку дітей, перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років (а.с. 73-74).

ОСОБА_4 навчається в Житомирській загальноосвітній школі №20. У характеристиці на учня зазначено, що «… Упродовж навчання ОСОБА_4 мати ОСОБА_3 постійно відвідує школу, цікавиться шкільним життям сина, обрана заступником голови батьківського комітету класу. Батько ОСОБА_1 підтримує зв'язок з класоводом, цікавиться навчанням та поведінкою Сергія…» (а.с. 73-74).

Згідно інформації комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» від 25.01.2017 року, ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у невролога, ОСОБА_5 у невролога та кардіолога. У дільничної бригади претензій щодо виконання рекомендацій та приписів лікарів до матері дітей немає (а.с. 73-74).

Питання щодо визначення ОСОБА_1 порядку побачення із дітьми розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради 31 січня 2017 року. На засіданні комісії було заслухано обох батьків, розглянуто наявні в службі у справах дітей міської ради матеріали справи, в яких відсутні докази неналежного виховання батьком своїх батьківських обовязків чи аморальної поведінки, вад здоровя, неможливості утримувати дітей чи приділяти достатню увагу вихованню, освіті та їх розвитку (а.с. 73-74).

Так, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №178 від 15.02.2017 року було затверджено висновок щодо участі у вихованні та порядок побачення ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_4, громико ОСОБА_7, а саме: з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4: перша, третя субота місяця з 10.00 до 19.00 години неділі; кожен перший, третій вівторок місяця та друга, четверта середа місяця з 08.00 до 08.00 години наступного дня; під час зимових та літніх канікул з 10.00 години 02 січня до 10.00 години 8 січня кожного року; з 10.00 години 10 липня до 10.00 години 26 липня кожного року; з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5: щонеділі з 17.00 до 19.00 години у присутності особи, яка здійснює догляд за дитиною; у дні народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у разі якщо дні, на які вони припадають, неврегульовані вищенаведеним порядком: з 12.00 до 15.00 години (а.с. 73-74).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні свідчив про те, що він є батьком позивача та вказав, що в вересні 2016 року хотіли разом з сином взяти онука Сашу, однак відповідач відмовила і не дала позивачу дитини. Старшого онука бачив у позивача періодично.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні свідчила про те, що вона є матірю позивача та вказала, що коли невістка (відповідачка) забрала дітей до себе, то почалися перешкоди у спілкуванні з дітьми. Онука ОСОБА_4 позивачу не давала. Свідок зазначила, що вказані відомості відомі зі слів сина.

Згідно ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Ч.2 цієї ж статті зазначає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як наголошує ч.3, ст.15 Закону України „Про охорону дитинства" у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У частинах 1, 2 ст.155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування.

Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частини 1 статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина 2 статті 159).

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, а також надаючи оцінку свідченням свідків, суд вважає, що позивач правомірно вимагає встановлення порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ними, оскільки за встановлених судом обставин, таке право позивача, як батька дитини, обмежується діями відповідача, яка, створює перешкоди у їх спілкуванні. Хоча такі перешкоди пов'язані з об'єктивними обставинами (хвороба дітей, вік молодшого сина), однак наявність таких перешкод підлягає усуненню шляхом встановлення порядку побачень батька з дітьми.

В той же час, суд вважає, що заявлені позивачем періодичність та час участі у вихованні та спілкуванні з дітьми не відповідає можливостям дітей в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому способі, який забезпечить участь кожного з батьків в процесі виховання, оскільки при встановленні способу спілкування має дотримуватись розумний баланс на участь обох батьків у вихованні дитини.

Тому суд не вбачає обґрунтованими вимоги про побачення з сином ОСОБА_4 кожні вихідні дні в тижні, що позбавлятиме матір дитини використовувати вихідний день для спілкування з сином.

З аналогічних підстав суд не вважає обґрунтованим висновок органу опіки та піклування щодо можливості побачень батька з молодшим сином громико О.Д. лише кожну неділю.

Разом з тим, суд зазначає, що вимога позивача про застосування до ОСОБА_5 аналогічного графіку відвідування, який визначений для старшого сина, під час зимових та літніх канікул по досягненню чотирьохрічного віку, є вимогою на майбутнє, заявлена з певною умовою, яка має настати, тобто є передчасною та може бути розглянута судом при досягненні дитиною відповідного віку у разі наявності спору між сторонами щодо цього.

При таких обставинах суд вважає за можливе визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 виходячи з висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.02.2017 року за № 178 з урахуванням встановлених в суді обставин, зокрема згоду відповідача на більш частіші побачення батька з меншим сином, що відповідатиме інтересам дітей, зокрема встановивши час та дні для зустрічей ОСОБА_1:

з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4: перша, третя субота місяця з 10.00 до 19.00 години неділі; кожен перший, третій вівторок місяця та друга, четверта середа місяця з 08.00 до 08.00 години наступного дня; під час зимових та літніх канікул з 10.00 години 02 січня до 10.00 години 8 січня кожного року; з 10.00 години 10 липня до 10.00 години 26 липня кожного року;

з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5: щонеділі з 17.00 до 19.00 години; кожен перший та третій вівторок місяця з 17.00. до 19.00 години, кожні друга середа та четверта середа місяця з 17.00 до 19.00 години у присутності особи, яка здійснює догляд за дитиною;

у дні народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у разі якщо дні, на які вони припадають, неврегульовані вищенаведеним порядком: з 12.00 до 16.00 години.

На думку суду саме визначене таким чином спілкування позивача з дітьми буде відповідати нормальному вихованню дітей згідно наявних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 157-159 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з дітьми шляхом зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та встановивши час та дні для зустрічей ОСОБА_1:

з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4: перша, третя субота місяця з 10.00 до 19.00 години неділі; кожен перший, третій вівторок місяця та друга, четверта середа місяця з 08.00 до 08.00 години наступного дня; під час зимових та літніх канікул з 10.00 години 02 січня до 10.00 години 8 січня кожного року; з 10.00 години 10 липня до 10.00 години 26 липня кожного року;

з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5: щонеділі з 17.00 до 19.00 години; кожен перший та третій вівторок місяця з 17.00. до 19.00 години, кожні друга середа та четверта середа місяця з 17.00 до 19.00 години у присутності особи, яка здійснює догляд за дитиною;

у дні народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у разі якщо дні, на які вони припадають, неврегульовані вищенаведеним порядком: з 12.00 до 16.00 години.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О. Й. Адамович