Справа №345/761/17
Провадження № 2/345/612/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 14.06.2016 року помер її батько ОСОБА_4. Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул.І.Франка,8, с.Бережниця, Калуський район.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у звязку із відсутністю документа, який визначає та підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на дане нерухоме майно. Позивач відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею в право власності цілому на будинковолодіння в с.Бережниця по вул. І.Франка,8, Калуського району.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, проте подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2016 року помер батько позивача - ОСОБА_4 (а.с.7). На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишив заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у звязку із відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на житловий будинок №8 в с.Бережниця по вул.І.Франка, Калуського району, оскільки право власності на дане майно зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно із свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданого 15 серпня 1989р. виконкомом Підмихайлівської сільської Ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому Калуської районної Ради народних депутатів №174 від 09.11.1988 року, домоволодіння, що знаходиться за адресою вул. І.Франка,8 с. Бережниця, Калуського району, належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 (а.с.16).

Відповідно до довідки №707 від 06.03.2017 року, виданої виконкомом Підмихайлівської сільської ради (а.с.30), станом на 30 червня 1990р., у господарстві по вул. І.Франка,8 в с. Бережниця Калуського району були зареєстровані і проживали ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно - кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Згідно ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по вул. І.Франка,8 в с. Бережниця, Калуського району, проживали спадкодавець ОСОБА_4, позивач ОСОБА_5 та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, то дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 належить по 1/4 частині будинковолодіння.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/4 частину будинковолодіння по вул. І.Франка,8 в с. Бережниця Калуського району.

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою вул. І.Франка,8 в с. Бережниця (а.с. 6-10) вбачається, що інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 176 634,00 грн. і складається з: «А» - житлового будинку, площею 73,2 кв.м., інвентаризаційною вартістю 83249,00 грн.; «Б» - літної кухні, площею 26,6 кв.м., вартістю 47854,00 грн.; «В» - стайні, площею 19,0 кв.м., вартістю 9962,00 грн.; «В1» - стодоли, площею 32,9 кв.м., вартістю 7468,00 грн.; «Г»- сараю, площею 7,6 кв.м., вартістю 980,00 грн.; «Д» - убиральні, площею 1,0 кв.м., вартістю 536,00 грн.; «Е» - сараю, площею 2,0 кв.м., вартістю 559,00 грн.; «Ж» - сараю, площею 6,5 кв.м., вартістю 435,00 грн.; під № 1- огорожі, площею 21,8 кв.м., вартістю 2399,00 грн.; під № 2 воріт, площею 6,5 кв.м., вартістю 4808,00 грн.; під №3 криниці, вартістю 18384,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідачі на спадкове майно не претендують, про що свідчать подані ними до суду заяви.

Позивач, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем (а.с.13).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Відповідно до поданих до суду заяв (а.с.38,40,46) відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують щодо визнання за ОСОБА_1 права власності в цілому на будинковолодіння по вул. І.Франка,8 в с. Бережниця Калуського району.

При таких обставинах, суд доходить висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати в цілому право власності на домоволодіння в с. Бережниця Калуського району по вул. І.Франка,8.

На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст. 347, 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, який помер 14.06.2016 року, а саме на:

будинковолодіння, що знаходиться по вул. І.Франка,8 в с. Бережниця Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, у цей же строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий: