Справа № 333/374/17
Провадження № 2/333/900/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

27.01.2017 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Зазначену справу передано у провадження судді Кулик В.Б.

Суддя вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 119, 120 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Всупереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не зазначено жодного доказу, про які йому відомо і які можуть бути використані судом при розгляді даної справи, зокрема, свідоцтво про смерть ОСОБА_7, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2016 року, свідоцтво про народження ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 01.03.1961 року за № 1-4203, постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу від 10.10.2016 року за № 203, свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.07.2016 року тощо.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява містить перелік документів, що додаються до заяви.

Однак, до позовної заяви не додано жодного доказу (документу), який підтверджує позовні вимоги позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, 5/72 часток житлового будинку, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 46, 1/6 частину житлового будинку, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 46.

Але в порушення ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначена ціна позову та не додано до позовної заяви доказ дійсної вартості майна, доказів сплати судового збору за майнові вимоги.

Згідно зі ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» на підтвердження оцінки проведеної оцінки майна складається звіт чи акт про оцінку майна.

За порядком проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженому постановою КМУ від 4 березня 2013 року № 231 зазначено, що термін дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більш як шість місяців з моменту оцінки, адже ціна позову має бути визначена у наведені строки.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості майна.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання позовної заяви 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, позивач повинен зазначити ціну позову щодо вимог майнового характеру з урахуванням загальної вартості майна, яка повинна підтверджуватися документами про оцінку кожного майна окремо на час звернення до суду.

Згідно з п. 13 Постанови ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Крім того, як вище зазначено, позивач звернулася до суду з декількома позовними вимогами, про визнання за нею ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а також часток будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 46.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, при цьому якщо позовні вимоги стосуються декількох обєктів нерухомого майна, то позов предявляється за місцезнаходженням обєкту нерухомого майна із найвищою вартістю.

Згідно із пунктом 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3, якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити вартість двох обєктів кожного окремо для правильного визначення підсудності позову.

Отже, позивачу слід визначити дійсну вартість спадкового майна (наприклад, здійснивши відповідну експертну оцінку) та, в залежності від її розміру, правильно вказати ціну позову.

При цьому, залежно від ціну позову, необхідно буде сплатити судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» на реквізити Комунарського районного суду міста Запоріжжя: отримувач платежу УДКСУ у Комунарському районі м. Запоріжжя, 22030001, код ЄДРПОУ отримувача: 38025435, код банку отримувача (МФО): 813015, рахунок отримувача: № 0005, код класифікації доходів бюджету: 22030001, код ЄДРПОУ Комунарського районного суду: 37408348.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості відкрити провадження за матеріалами даної позовної заяви у їх первісному вигляді, як такими, що складені в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, якщо позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовій збір, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Таким чином, суддя приходить до висновку про необхідність надання позивачу терміну для усунення зазначених недоліків для подання оновленої позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом залишити без руху, і надати позивачу термін для усунення недоліків три дні з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Б. Кулик