Справа № 569/7334/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

з секретарем Корнійчук В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач) просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 (надалі відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сімя фактично розпалася. Позивач переконана в неможливості примирення із відповідачем. Також, враховуючи перебування неповнолітніх спільних дітей сторін на її утриманні просить залишити їх проживати із нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 1000 грн., щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. Окрім того, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кузьменко».

У судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, враховуючи той факт, що відповідач офіційно працевлаштований просила суд стягнути з нього на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), інші позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1437, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №006364 від 20 вересня 2005 року. Під час перебування у шлюбі 21 жовтня 2005 року у сторін народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №014664 від 11 січня 2006 року (а.с.11), та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №086008 від 16 грудня 2008 року (а.с.9).

З пояснень сторін вбачається, що їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Ухвалою Рівненського міського суду від 26 серпня 2016 року сторонам був наданий строк для примирення, однак вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивних наслідків не дали.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач бажає залишити своє прізвище, тому після розірвання шлюбу вона має право надалі іменуватися прізвищем «Кузьменко», тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Враховуючи думку сторін, а також те, що на час розгляду справи діти сторін проживають разом з позивачем, відповідно до статті 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити спільних дітей сторін проживати разом з позивачем.

Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідач на даний час проживає окремо від позивача та неповнолітніх дітей, домовленість між ним та позивачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує, що відповідач позов визнав в повному обсязі, вказав, що офіційно працевлаштований та працює завідуючим складом в Компанії «Східний квартал Рівне», що свідчить про необхідність стягнення аліментів саме в частці від заробітку (доходу). Також суд враховує відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхніх спільних з позивачем дітей захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню також повністю.

На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 08 червня 2016 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 08 червня 2016 року по 08 липня 2016 року.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору за розгляд позовної вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд враховує, що відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 та пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп, а також позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно довідки №1686 від 29.02.2016 року, виданої УПФ в м. Рівне ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь держави, відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. за подання позову про розірвання шлюбу та 551 грн. 20 коп. за подання позову про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 105, 110-112, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 20 вересня 2005 року, актовий запис № 1437 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Кузьменко».

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 (однієї другої) частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 червня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 08 червня 2016 року по 08 липня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп. (одна тисяча сто дві грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 24 січня 2017 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5