Справа № 462/5640/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №66 на вул.Яворницького, 12 у м.Львові та зняти його з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що зазначена квартира не приватизована, надана їй у користування, в такій, окрім неї зареєстрований її батько відповідач ОСОБА_2, протягом тривалого часу не проживає в даній квартирі, обовязків по утриманню квартири та оплаті комунальних послуг не несе, його особистих речей в квартирі не має. При цьому наголосила, що відповідачу ніхто не чинив перешкод у користуванні квартирою. Зазначила, що реєстрація відповідача в даній квартирі порушує її права, на підставі чого просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 17.01.2017 року, позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, та доповнив, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача, шлюб з яким матір позивача ОСОБА_4 розірвала в червні 2012 році. Зазначив, що відповідач з 2012 року по даний час не проживає у квартирі без поважних причин, будь-які перешкоди у користуванні спірною квартирою позивач не чинила, жодних речей відповідача у спірній квартирі немає та витрати на утримання такої він не несе. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що квартира №66 на вул.Яворницького, 12 у м.Львові належить Львівській міській раді, та на підставі ордеру передана в користування дідові позивача ОСОБА_5, а після його смерті 01.05.2005 року перейшла в користування матері позивача ОСОБА_4, яка померла 01.12.2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №413267 від 01.12.2015 року /а.с.11/.

Згідно довідки про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги, виданої виконкомом Львівської міської ради № 14 від 08.12.2016 року, в квартирі №66 на вул. Яворницького, 12 у м. Львові зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.14/.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача, з яким вони розірвали шлюб 07.06.2012 року /а.с.10/, разом проживали з матірю позивача ОСОБА_4 в квартирі № 66 на вул. Яворницького, 12 у м. Львові, а з 2012 року по даний час у вказаній квартирі не проживає, жодних його речей у будинку немає. Наведене стверджується поясненнями позивача, а також актами ЛКП «Богданівка» від 10.10.2016 року та 28.03.2016 року /а.с.12, 13/.

Судом також безспірно встановлений той факт, що відповідачу позивач не чинить перешкоди у користуванні спірним жилим приміщенням, однак, такий не користується ним та не приймає участі в утриманні такого протягом вказаного періоду часу.

З даних розяснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації на вул.Яворницького, 12/66 у м.Львові і не проживає в цьому житлі понад шість місяців, в судовому засіданні не встановлено поважності причини його відсутності чи наявність домовленості між ним і позивачем щодо порядку користування квартирою, тому ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування житлом квартирою № 66 на вул.Яворницького, 12 у м.Львові.

Що стосується вимоги про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання, то така задоволенню не підлягає, оскільки в силу вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Із наведеної норми закону слідує, що для зняття відповідачаз реєстрації за адресою: м.Львів, вул.Яворницького, 12/66 достатньо рішення суду про визнання таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Крім цього, позивачем, всупереч ч.1 ст.60 ЦПК України, не представлено суду доказів того, що органи уповноважені на здійснення функцій щодо зняття з реєстрації за місцем проживання фізичних осіб не виконують вимоги закону.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору /а.с.1-3/.

Керуючись ст.71, 72 Житлового кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 66 на вул.Яворницького, 12 у м.Львові.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, /ідентифікаційний номер / на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, /паспорт громадянина України серії КА №232846/ 551,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський