Ухвала

іменем україни

06 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Висоцької В.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування розпорядження,за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації № 807 від 27 квітня 2009 року «Про припинення права постійного користування частиною земельної ділянки приватним підприємством «Вячеслав» (далі - ПП «Вячеслав») та передачу у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_7.».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що розпорядженням Харківської райдержадміністрації 22 лютого 2007 року ОСОБА_7 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться у постійному користуванні ПП «Вячеслав». 30 грудня 2007 року ОСОБА_7 помер, і після його смерті, а саме 03 грудня 2008 року невідомими особами від імені ОСОБА_7 направлено заяву щодо затвердження технічної документації із землеустрою та подальшої приватизації земельної ділянки. Розпорядженням голови Харківської державної адміністрації від 27 квітня 2009 року право постійного користування частиною земельної ділянки ПП «Вячеслав» площею 0,15 га припинено, та передано безоплатно у власність ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач вважає, що вказане розпорядження є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки правоздатність ОСОБА_7 на час винесення оспорюваного розпорядження, була припинена у зв'язку із смертю. Крім цього, позивач вказує на те, що на теперішній час він є власником спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 липня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 24 квітня 2009 року № 807 «Про припинення права постійного користування частиною земельної ділянки ПП «Вячеслав» та передачу у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_7.». Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК) від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_7, розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 22 лютого 2007 року № 259 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, за рахунок житлової та громадської забудови, які знаходяться у постійному користуванні ПП «Вячеслав» згідно з державним актом на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за № 24.

30 грудня 2007 року ОСОБА_7 помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського управління юстиції Тернопільської області видане свідоцтво про смерть.

03 грудня 2008 року до Харківської райдержадміністрації від імені ОСОБА_7 невідомими особами було направлено заяву щодо затвердження технічної документації із землеустрою та подальшої приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1.

За фактом підробки заяви від імені ОСОБА_7, на підставі якої винесено розпорядження про передачу йому у власність земельної ділянки, порушено кримінальне провадження, матеріали якого перебувають у слідчому відділі Харківського районного відділу (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України у Харківській області.

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 24 квітня 2009 року № 807 припинено право постійного користування частиною земельної ділянки ПП «Вячеслав», загальною площею 0,15 га, межі якої визначено в натурі (на місцевості) згідно з генеральним планом забудови села Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради, та передано безоплатно її у власність ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Також встановлено, що спадкоємець ОСОБА_7 - ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на вищевказану земельну ділянку і рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 25 червня 2015 року такі вимоги залишено без задоволення у зв'язку з відсутністю доказів набуття померлим права власності на спірну земельну ділянку.

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 07 листопада 2012 року № 2875 припинено право постійного користування частиною земельної ділянки ПП «Вячеслав», загальною площею 0,15 га, яка знаходиться в його постійному користуванні згідно з державним актом на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право постійного користування землею № 24, та надано ОСОБА_8 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 15 га по АДРЕСА_1

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 14 червня 2013 року № 213 затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 вищевказаної земельної ділянки та передано її безоплатно у власність.

Право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_8 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 жовтня 2013 року за № 1046924.

14 грудня 2013 року між власником земельної ділянки та позивачем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, загальною площею 0,15 га (кадастровий номер НОМЕР_1), розташованої по АДРЕСА_1

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та ухвалюючи нове рішення у справі про відмову у позові, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що рішенням суду першої інстанції ОСОБА_5, як спадкоємець після смерті ОСОБА_7, незаконно буде позбавлена права на завершення процедури приватизації спірної земельної ділянки, на яку має право відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідно до вимог ст. 15 ЦК України лише порушене цивільне право підлягає захисту, разом з тим, позивач не довів порушення своїх прав спірним розпорядженням, оскільки він придбав земельну ділянку 14 грудня 2013 року, отже його права та інтереси прийнятим розпорядженням не могли бути порушені на час його прийняття.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, а докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

О.В.Умнова