Справа № 279/5493/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"30" січня 2017 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Коваленко В.П.
при секретарі Комаровій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 « Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -
В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 в засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки (а.с.45) . За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами.
Судом встановлено , що 26 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір , згідно якого останній отримав кредит у розмірі 700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Таким чином, підписавши заяву ОСОБА_2 підтвердив свою згоду про те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача на заяві, і тим самим взяв на себе зобовязання перед позивачем про повернення отриманого кредиту .
Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керується п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
За змістом статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором ОСОБА_1 або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту , а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.
При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову.(п.2.1.1.7.6 Умов та правил).
ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі і надав ОСОБА_2 кредит у розмірі встановленому договором.
-685,62 гривні - заборгованість за кредитом;
-9874,37 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом;
-2900 гривень - заборгованість за пенею та комісією;
-а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг:
-500 гривень - штраф (фіксована частина);
-673 гривень - штраф (процентна складова).
У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За вимогами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
За таких обставин суд приходить до висновку , що право Банку на отримання боргу за кредитним договором від відповідача є доведеним.
Проте, суд приходить до висновку, що сума пені за несвоєчасне погашення кредиту 2900 гривень не співмірна із порушенням зобовязань відповідачем.
Так, відповідно до ст.549 ЦК України, штраф,пеня це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання , тобто ця сума є неустойкою .
Згідно зі ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума , її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонам домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.
Дана стаття надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків та наявності інших обставин, які мають істотне значення.
З аналізу правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі №6-100цс14, вбачається, що передбачені ч.3ст.551 ЦК України підстави для зменшення розміру неустойки мають самостійний характер та визначаються у кожному випадку окремо в залежності від обставин справи.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в п. 27 розяснив , що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні ; не лише майнові , але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання ).
Оскільки нарахований позивачем розмір пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором (2900 грн.) значно перевищує заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню ( 685,62 грн. ), та майновий стан, вік, стан здоровя , суд вважає за можливе зменшити розмір пені, яка підлягає до стягнення.
За таких обставин , виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання, санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити її до збагачення . Враховуючи зазначені обставини, вочевидь не співмірність між передбаченою санкцією і порушенням зобовязання, значний розмір пені, керуючись засадами розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розмір пені необхідно обмежити сумою в 600 гривень, що є достатньою для забезпечення задоволення інтересів позивача і водночас не порушить баланс між його інтересами та інтересами позичальника.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем ОСОБА_2 не виконано грошових зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, тому вона підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 213-215 ЦПК України, ст. ст.526, 1050,1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково .
Заочне рішення може бути переглянуто Коростенським міськрайонний судом за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії, а в разі відмови в його перегляді в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в десятиденний строк з дня отримання його копії, а в разі відмови в його перегляді і відповідачем в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя В.П. Коваленко