Справа № 185/1298/16-ц
Провадження № 6/185/63/17
У Х В А Л А

30 січня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Перекопського М.М.

за участю секретаря судового засідання Волошиної К.М.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Павлоградська міська рада, Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради, третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання членами сімї наймача житлового приміщення, визнання права на користування житловим приміщенням, визнання недійсним ордеру на жиле приміщення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року, було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та виселено ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7І., ОСОБА_5 з житлового приміщення, а саме з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

23 січня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про надання відстрочки виконання вказаного рішення суду до 01 квітня 2017 року. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує на те, що на теперішній час у неї та її дітей наявні обставини, що утруднюють виконання судового рішення, а саме: відсутність можливості винаймати інше житло, відсутність іншого житла та коштів для оренди житла.

Позивач та відповідачі у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення задоволено. Суд вирішив виселити відповідачів з житлового приміщення, а саме з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Також, вказаним рішенням зустрічний позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання членами сімї наймача житлового приміщення, визнання права на користування житловим приміщенням, визнання недійсним ордеру на жиле приміщення задоволено частково; встановлено факт проживання з ОСОБА_8 однією сімєю ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року, дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з дня їх народження та по 30 березня 2015 року, тобто по день смерті ОСОБА_8; в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На виконання рішення суду в частині виселення ОСОБА_1 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист від31 жовтня 2016 року.

Як на підставу надання розстрочки виконання рішення суду ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що вона не має коштів для оренди іншого житла.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Згідно із ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана лише за наявності для цього виключних обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим у строк, встановлений судовим рішенням чи загальними правилами примусового виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Будь-яких доводів стосовно того, з якої причини заявник з дітьми не може проживати за місцем реєстрації,заявником не зазначено. За таких обставин, суд вважає не переконливими доводи заявника про неможливість виконати рішення суду через відсутність іншого житла.

Крім того, з моменту набрання рішенням суду минуло більше трьох місяців, відповідачу було відомо про свій обов'язок звільнити займане житлове приміщенням

Інших доводів, які б могли стати підставою для відстрочки виконання рішення суду заявником не зазначено.

Також, приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд враховує право стягувача на виконання судового рішення, яке є складовою частиною права на справедливий суд.

Вирішуючи справу «Шмалько проти України» Європейський суд з прав людини в п. 43 дійшов наступного висновку: Суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Суд вважає, що надання відстрочки виконання рішення суду, яке набрало законної сили більше трьох місяців тому, може порушити права стягувача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року у цивільній справі №185/1298/16-ц - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М. М. Перекопський