ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1338/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Горбань С.І., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «17 канал» до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «17 канал» (далі - ТОВ «Інформаційне агентство «17 канал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформації, опублікованої відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 на власній сторінці у соціальній мережі «Фейсбук» за посиланням АДРЕСА_1 такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6» «ІНФОРМАЦІЯ_7» та спростувати її шляхом опублікування судового рішення протягом 7 днів з дня його проголошення на власній сторінці ОСОБА_2 в соціальній мережі «Фейсбук».

На обґрунтування позову позивач вказав, що зазначена інформація не відповідає дійсності, є необґрунтованою і не підтвердженою жодними доказами. ТОВ «Інформаційне агентство «17 канал» створене в Україні, здійснює свою діяльність у відповідності з українським законодавством і є клієнтом українського банку. Першими на місці загибелі ОСОБА_3 були журналісти не інформаційного агентства «17 канал», а телекомпанії «Магнолія-ТВ», що підтверджує викладене ними на власному веб-сайті фото. Не відповідає дійсності і твердження відповідача про неправдивість повідомлених позивачем причин перебування його журналістів на місці вбивства ОСОБА_6, оскільки на ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно було заплановано взяти інтерв'ю у мером Києва ОСОБА_5 з приводу демонтажу пам'ятників в рамках процесу декомунізації.

Поширена відповідачем недостовірна інформація має негативний зміст і порушує ділову репутацію позивача, підриває авторитет співробітників та наносить шкоду позивачу як суб'єкту інформаційної діяльності.

Представник ТОВ «Інформаційне агентство «17 канал» Трубнікова К.В. подала заяву про підтримання позовних вимог та клопотала про розгляд справи за її відсутності (а.с. 195).

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, за місцем роботи та через оголошення у пресі (а.с. 154-156, 175-177, 178-180, 183, 186. 188, 194), проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до вимог статті 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши письмові та інші докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у мережі Інтернет на сторінці відповідача ОСОБА_2 в соціальній мережі «Фейсбук» за посиланням АДРЕСА_1 розміщена інформація, такого, зокрема, змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6» «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Вказана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи письмовим доказом - скріншотом сторінки ОСОБА_2 в соціальній мережі «Фейсбук» (а.с. 141).

Відповідно до роз'яснень, наданих Верховним Судом України у пункті 12 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - постанова Пленуму) належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Жодних заперечень щодо причетності до поширення вищенаведеної інформації від ОСОБА_2 не надійшло, а відтак факт поширення інформації відповідачем є встановленим.

Відповідно до положень статті 94 ЦК України юридична особа має право, зокрема, на недоторканість її ділової репутації.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Оскільки цивільні відносини щодо захисту права юридичної особи на недоторканість її ділової репутації цивільним законодавством не врегульовані, суд вбачає підстави для застосування аналогії закону як це передбачено частиною 1 статті 8 ЦК України.

Так, за приписом частини 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Верховний Суд України у пункті 15 постанови Пленуму роз'яснив, що підставою для задоволення позову у справах даної категорії може бути наявність юридичного складу правопорушення, який включає сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Оцінка змісту публікації на сторінці відповідача в соціальній мережі «Фейсбук» дає підстави для висновку, що викладена у ній інформація щодо інформаційного агентства «17 канал» є негативною, оскільки відповідач у формі тверджень посилається на належність позивача до російських пропагандистських ресурсів, що з огляду на політичну ситуацію в Україні тягне за собою зміну морального ставлення суспільства до позивача як засобу масової інформації з позитивного або нейтрального на негативне, а відтак порочить його ділову репутацію.

Водночас відповідно до положень статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (пункт 19 постанови Пленуму).

За приписами статті 47-1 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

В даному випадку поширена негативна інформація про те, що ТОВ «Інформаційне агентство «17 канал» є російським пропагандистським ресурсом, у зв'язку з чим завчасно отримує інформацію про резонансні злочини і першим з'являється на місцях їх вчинення.

Ураховуючи зміст всієї публікації в цілому, зміст конкретних фраз та характер використання мовних засобів суд вважає, що вищенаведені висловлювання про позивача не є оціночними судженнями і не можуть бути розцінені як гіпербола, алегорія чи сатира. Відтак ця інформація є фактичними твердженнями.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (пункти 15, 19 постанови Пленуму).

За правилом частини 3 статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відтак тягар доказування достовірності поширеної інформації законодавець поклав на особу, яка її поширила, проте відповідачем не надано суду доказів того, що поширена ним негативна інформація про позивача є достовірною.

Натомість позивачем надано докази, які підтверджують, що ТОВ «Інформаційне агентство «17 канал» створене та зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа та суб'єкт інформаційної діяльності, здійснює свою діяльність в правовому полі України і є клієнтом українського банку (а.с. 9, 10, 11-31, 33-139).

Наданий позивачем скріншот веб-сторінки телеканалу «Магнолія-ТВ» доводить, що першими на місці загибелі ОСОБА_3 з'явилися журналісти не позивача, а телекомпанії «Магнолія-ТВ».

Позивач також стверджує, що причинами перебування його журналістів на місці вбивства ОСОБА_6 було виконання редакційного завдання про запис коментаря мера Києва ОСОБА_5, що підтверджує фактичними даними, які містяться у редакційному завданні на проведення ІНФОРМАЦІЯ_2 зйомки коментаря мера Києва для сюжету про декомунізацію і демонтаж пам'ятників, скріншоті електронного листа позивача до голови Київської міської державної адміністрації ОСОБА_5 та відеозаписі телефонного дзвінка до прес-служби Київської міської державної адміністрації (а.с. 32, 140, 142, 143, 144).

Ненадання відповідачем доказів того, що поширена ним негативна інформація про позивача є достовірною, дає підстави для задоволення позову про визнання недостовірною поширеної інформації про те, що: «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6» «ІНФОРМАЦІЯ_7»

За правилом частини 7 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (частина 4 статті 277 ЦК).

У даному конкретному випадку недостовірна інформація була поширена ОСОБА_2 у мережі Інтернет на власній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» за посиланням АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, а також роз'яснення постанови Пленуму (пункт 25), на ОСОБА_2 слід покласти обов'язок спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на його власній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» резолютивної частини цього рішення Дарницького районного суду м. Києва у місячний строк з моменту набрання ним законної сили.

Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1378 грн. (а.с. 8) та витрат на публікацію оголошення у пресі в сумі 988,80 грн. (а.с. 196).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225. 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «17 канал» задовольнити.

Визнати недостовірною, такою, що принижує ділову репутацію товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «17 канал», інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у мережі Інтернет на власній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» за посиланням АДРЕСА_1, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_5», «17-й канал также первым появился в свое время на месте убийства ОСОБА_3» «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Зобов'язати ОСОБА_2 протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати указану інформацію шляхом розміщення на власній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» за посиланням АДРЕСА_1 резолютивної частини рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «17 канал» судові витрати в сумі 2366 гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо скаргу та заяву не було подано.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя: