Ухвала

Іменем України

23 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Черкаської міської ради, ОСОБА_8, треті особи: Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради та Управління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду із позовом, обґрунтовуючи який вказали, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2003 року між позивачами та ОСОБА_8 було встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_8 виділено в користування земельну ділянку площею 487,5 кв.м, в тому числі, під будівлями 137,9 кв.м і не забудовану частину в окреме користування розміром 349,6 кв.м. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 виділено в користування земельну ділянку площею 162,5 кв.м, у тому числі, під будівлями 58,6 кв.м і незабудовану частину земельної ділянки площею 103,9 кв.м.

Позивачі вказують, що наразі ОСОБА_8 належить земельна ділянка площею 475 кв.м згідно з державним актом про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 18 лютого 2006 року, виданого на підставі рішення Черкаської міської ради від 22 листопада 2005 року за № 8-783.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зазначають, що рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08 травня 2009 року було змінено ідеальні частки у домоволодінні по АДРЕСА_1, зокрема їм належить 41/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, а ОСОБА_8 належить 59/100 частини вищевказаного домоволодіння.

Посилаючись на те, що рішення Черкаської міської ради від 22 листопада 2005 року № 8-783 незаконним з тих підстав, що воно виносилось на підставі документів, в яких були відсутні дані про те, що на земельній ділянці, яка підлягала передачі ОСОБА_8, відсутні об'єкти, котрі були вказані у їх технічному паспорті, складеному 23 січня 1997 року, а саме: вбиральня під літерою «Д» та сарай під літерою «Ж», оскільки перед приватизацією земельної ділянки, відповідачу 2004 році самовільно знесла вбиральню під літерою «Д», та посилаючись на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 2003 року, в 2011 році знесла сарай під літерою «Ж», які вказані у її технічному паспорті від 21 вересня 1998 року, позивачі просили суд скасувати рішення Черкаської міської ради від 22 листопада 2005 року № 8-783 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність» в частині передачі ОСОБА_8 безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 475 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1 та поновити строк позовної давності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Черкаської міської ради, ОСОБА_8, треті особи: Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради та Управління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішення Черкаської міської ради від 22 листопада 2005 року № 8-783 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність» прийнято органом місцевого самоврядування в межах наданої йому компетенції, у спосіб, передбачений чинним законодавством, на підставі наданих технічних матеріалів та документів, підтверджуючих розмір земельної ділянки, яка передається у власність і підстав для визнання його незаконним немає.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що незаконним рішенням Черкаської міської ради від 22 листопада 2005 року № 8-783 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність» відповідач незаконно отримала державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 18 лютого 2006 року, є безпідставними та спростовуються встановленими по справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 являються власниками ј житлового будинку з прибудовами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 22 жовтня 1998 року № 20620, відповідач ОСОБА_8 - 3/4 житлового будинкуАДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12 травня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2780.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа - Комунальне підприємство «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «ЧООБТІ») про зміну первинних ідеальних часток в домоволодінні змінено ідеальні частки у домоволодінні по АДРЕСА_1 співвласникам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з 1/4 частки на 41/100 частки, співвласникові ОСОБА_8 з 3/4 частки на 59/100 частку.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26 червня 1998 року № 526 було надано право спільного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 Відділенню житлово ремонтно-експлуатаційному управлінню № 3 та ОСОБА_8 загальною площею 646 кв.м для обслуговування існуючого житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішенням Черкаської міської ради від 22 листопада 2005 року № 8-783 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність та в оренду» ОСОБА_8 було передано безоплатно земельну ділянку площею 475 кв.м по АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_8, видано державний акт від 18 лютого 2006 року (серія НОМЕР_1) на право власності на земельну ділянку площею 475 кв.м по АДРЕСА_1.

У 2012 році позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Черкаської міської ради, ОСОБА_8 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку без визнання недійсним рішення міської ради, на підставі якого він виданий, відмовлено, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

З матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_8 вбачається, що на підставі дозволу виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01 серпня 2002 року № 7405-2 ОСОБА_8 звернулася до Комунального підприємства «Земля» (далі - КП «Земля») для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та складання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку по пров. Партизанський, 3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

При виготовленні технічної документації із землеустрою було враховано висновок Управління земельних ресурсів м. Черкаси про передачу у власність земельної ділянки, висновок Управління містобудування та архітектури міського виконавчого комітету, схему розміщення земельної ділянки, журнал польових вимірів кутів та ліній, довідку КП «ЧООБТІ» від 31 липня 2002 року про власників будинковолодіння по АДРЕСА_1, договір купівлі-продажу від 12 травня 1992 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-2780 3/4 частини жилого будинку, план встановлення меж земельної ділянки, акт встановлення та погодження меж земельної ділянки.

Згідно акту встановлення та погодження меж земельної ділянки ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 суміжні землекористувачі погодили в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки, що передаються їй у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2003 по справі № 2-3796/03 встановлено порядок користування земельною ділянкою між сторонами даної справи. Виділено ОСОБА_8 земельну ділянку площею 487,5 кв.м, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - земельну ділянку площею 162,5 кв.м.

В мотивувальній частині зазначеного рішення вказано, що при здійсненні такого розподілу земельної ділянки, встановленого порядку користування земельною ділянкою, необхідно, щоб будинковолодіння було підключене до центральної каналізації, знести самовільно збудований сарай і будівельні матеріали віддати відповідачам в справі (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7). Зазначений порядок користування був врахований при виготовленні технічної документації з землеустрою.

Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що рішенням Черкаської міської ради від 22 листопада 2005 року № 8-783 року, пунктом 8 якого передана у власність ОСОБА_8 земельна ділянка площею 475 кв.м по АДРЕСА_1, права та інтереси позивачів не порушені.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік