Справа № 438/324/16-ц
Номер провадження 2/438/51/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

28 березня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Слиша А.Т.

при секретарі - Гадубяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» подано в суд позовну заяву, в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 18438,75 гривень за кредитним договором б/н від 10 лютого 2009 року та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до заяви № б/н від 10 лютого 2009 року відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість 18438,75 грн., яка складається з наступного: 1994,50 грн.- заборгованість за кредитом; 12190,02 грн.,- заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 854,23 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, подала у суду заяву про відкладення судового засідання, у зв»язку з лікуванням в Львівській обласній лікарні.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч.1ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі було відкрито ще 27 квітня 2016 року, тобто одинадцять місяців тому, з часу якого відповідач ОСОБА_1 вживала заходи для затягування розгляду справи, а саме: подання заяв, про відкладення розгляду даної справи, мотивуючи тим, що вона перебуває та буде перебувати на лікуванні. Відповідачем ОСОБА_1 з моменту відкриття провадження у даній справі подано шість заяв про відкладення розгляду справи, у зв»язку з перебуванням на лікуванні та долучено лише два витяги з історії хвороби, а саме: №12684/362, з якого вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 24.05.2016 року до 06.06.2016 року та № 1477/44 з якої вбачається, що відповідач перебувала на стаціонарному лікуванні з 21.01.2017 року до 09.02.2017 року, з рекомендаціями диспансерного спостереження та лікування в дільничного терапевта, гастроентеролога за місцем проживання, однак у ці періоди (перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1І.) судові засідання по даній цивільній справі не приначались судом.

Відтак в судові засідання, призначені на: 20.05.2016, 21.06.2016, 19.08.2016, 19.09.2016, 11.11.2016, 03.02.2017, 01.03.2017, 28.03.2017 року відповідач ОСОБА_1, оповіщена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, не з»явилася без поважних причин і неперебуваючи на стаціонарному лікуванні, а подані відповідачем заяви про відкладення розгляду справи без підтвердження поважності причин такої неявки судом не беруться до уваги, а розцінюються як свідоме затягування відповідачем розгляду справи.

Отже, зловживання відповідачем ОСОБА_1 процесуальними правами призводить до постійних відкладень судових засіданнях та затягування розгляду справи, що в свою чергу призводить до порушення судом норм чинного законодавства України щодо розгляду справи в розумні строки, оскільки усі призначені судові засідання у даній справі відкладались у звязку з неявкою відповідача.

Окрім цього, у відповідності дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Така позиція відповідача ОСОБА_1 в сукупності розцінюється судом як така, що спрямована на затягування розгляду справи, що є порушенням розгляду справи упродовж розумного строку та свідчить про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до заяви № б/н від 10 лютого 2009 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нню та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Відповідно до п.п.5.7 «Умов та Правил надання банківських послуг», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею) та порукою, що передбачено ст. 546 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором не виконала.

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом 29.02.2016 року має заборгованість 18438,75 грн., яка складається з: 1994,50 грн.- заборгованість за кредитом; 12190,02 грн.,- заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 854,23 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджено розрахунком заборгованості за договором №б/н від 10.02.2009 року.

Зазначену заборгованість відповідач відмовляється добровільно сплатити у зв'язку з чим позивач просить стягнути вищевказану заборгованість та судовий збір.

Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.03.2016. Тому, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати у сумі 1378 грн., оскільки відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 27, 60, 74, 88, 157, 197, 209-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 22, 509, 526, 530, 546, 551, 611, 1050, 1046, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 10 лютого 2009 року в розмірі 18438 гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш