Справа № 296/33/12-ц
УХВАЛА

Іменем України

"26" січня 2017 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

секретаря судового засідання Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі № 296/33/12-ц, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського райсуду м. Житомира перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_1, третя особа - Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради про визнання незаконним рішення виконкому №71 від 28 лютого 1991 р. в частині додатку до нього та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» про скасування рішень виконкому від 25 жовтня 2001 року № 679 в частині зміни розміру ідеальних часток будинку та від 9 червня 2005 року № 381 в частині внесення змін до зазначеного рішення щодо забудовника, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на прибудови до будинку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2015 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 та задоволено позов ОСОБА_1.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28.07.2015 року рішення суду від 10.06.2015 року було залишено без змін.

06.09.2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_1 із заявою про скасування заходів забезпечення позову у виді арешту на житловий будинок № 12 по вул. І.Гонти у м. Житомирі, які було вжито 01.02.2010 року відповідною ухвалою суду, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.09.2015 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2, і ухвалою Верховного суду України від 21.12.2015 року відмовлено у допуску справи за позовом ОСОБА_2 до провадження ВСУ, а тому рішення суду 1-ї інстанції від 10.06.2015 року залишилось у законній силі.

12.09.2016 року ухвалою Корольовського райсуду м. Житомира було задоволено заяву ОСОБА_1 від 06.09.2016 р. і скасовано заходи забезпечення позову у виді арешту нерухомого майна, який було накладено за ухвалою суду від 01.02.2010 року.

13.10.2016 року ухвалою апеляційного суду Житомирської області було скасовано ухвалу Корольовського райсуду від 12.09.2016 р. через відсутність у матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час і місце проведення судового засідання 12.09.2016 р. у якому вирішено вище зазначену заяву ОСОБА_1.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 заявив відвід головуючому судді Галасюку Р.А. на підставі п.1 ч.1 ст.21 ЦПК України, на обґрунтування якого вказав у заяві від 26.01.2016 р. про те, що оскільки ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 13.10.2016 року було скасовано ухвалу суду від 12.09.2016 р., тому за таких обставин головуючий суддя не може брати участь у розгляді даної справи.

Під час розгляду заяви представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 у вирішенні заяви про відвід послався на розсуду суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 21 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Пунктом 19 постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», розяснено, що за правилами частини першої статті 21 ЦПК суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи у зв'язку з винятковими обставинами, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження у справі. Проте скасування іншої ухвали, якою не закінчувалося провадження у справі (про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасуванні судового наказу, забезпечення позову або скасування забезпечення позову, повернення заяви позивачеві (заявнику), відмову у відкритті провадження у справі, зупинення провадження у справі, залишення заяви без розгляду тощо), не відстороняє суддю від повторної участі у справі.

Слід зазначити що в провадженні судді Галасюка Р.А. перебувала заява ОСОБА_1 в порядку ст. 154 ЦПК України, подана останньою вже після набуття рішенням законної сили, яким завершено розгляд справи і вичерпано всі, передбачені чинним законодавством, можливості його оскарження. Крім того, звернення ОСОБА_1, яке надійшло після вирішення справи № 296/33/12-ц по суті, було заведено у провадження № 2-зз/296/37/16, яке також було вирішено по суті з постановленням судового рішення (ухвали - ст.208 ЦПК) від 12.09.2016 р., яке в подальшому скасовано апеляційною інстанцією.

Судом приймається до уваги, що право сторони на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її цивільних прав.

Враховуючи вищевикладене, з метою гарантування неупередженості та об'єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, суд вважає необхідним задовольнити заяву про відвід.

Керуючись ст.ст. 20-24 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про відвід судді Галасюка Р.А. задовольнити.

Відвести суддю Галасюка Р.А. від участі в розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_1, третя особа - Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради про визнання незаконним рішення виконкому №71 від 28 лютого 1991 р. в частині додатку до нього та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» про скасування рішень виконкому від 25 жовтня 2001 року № 679 в частині зміни розміру ідеальних часток будинку та від 9 червня 2005 року № 381 в частині внесення змін до зазначеного рішення щодо забудовника, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на прибудови до будинку

Справу № 296/33/12-ц провадження № 2-зз/296/4/17 за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову передати до канцелярії суду для повторного автоматичного розподілу відповідно до вимог ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Галасюк