Справа № 752/9937/16-ц
Провадження №: 2/752/892/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарі Мороз О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Прокуратури м. Києва про захист права власності,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Прокуратури м. Києва про захист права власності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову та просить суд накласти арешт на приміщення 1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та має реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 і яке в минулому є квартирою АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_3.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначає, що будівельні роботи у квартирах здійснюються з численними порушеннями, з несанкціонованим втручанням у конструктивне елементи (фундамент, опори, підпілля тощо) будинку та без необхідної дозвільної документації.

Зазначені дії відповідачів створюють загрозу обрушення будинку в цілому чи його окремих частин та є порушенням чинного законодавства.

При цьому, дізнавшись про наявність судової справи, відповідач вирішив відчужити належні їй квартири. Як стало відомо позивачам, відповідач ОСОБА_4 перевела належні їй квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_3 з жилого фонду в нежилий 29.11.2016 року та зареєструвала їх як приміщення 1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та має реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1.

При цьому відповідач ОСОБА_4 затягувала розгляд справи з метою встигнути завершити переведення майна до нежилого фонду та відчужити на користь третьої особи.

Разом з тим, за наявною у Позивачів інформацією, Відповідач ОСОБА_4 досі контролює предмет спору, ОСОБА_5 є пов'язаною з Відповідачем ОСОБА_4 особою, а пропозиції про продаж предмету спору розміщена на порталах продажу нерухомості.

Зокрема, як вбачається з оголошення НОМЕР_5, що розміщене на інформаційному порталі АДРЕСА_4 за адресою АДРЕСА_5 - спірні квартири 30.12.2016 року виставлені на продаж.

Також з інформації з Державного реєстру прав власності щодо площі предмету спору (206,3 м2) збігається з інформацією з оголошенні про продаж та з інформацією, що міститься в сертифікаті відповідності НОМЕР_4, наданого Відповідачем.

З огляду на те, що новий власник вважатиметься добросовісним набувачем а відповідачі вже не матимуть права на доступ до спірних квартир позивачі вважають, що у випадку задоволення позовних вимог така ситуація ще більше утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Окрім того увипадку продажу квартири виникне необхідність залучити ще одного нового власника до участі у справі, що призведе до затягування і ускладнення судового процесу.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладеннямарешту на майно що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

Відповідно до п.6, 7 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до [суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримують вимоги щодо забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечує проти забезпечення здійснення заходів щодо забезпечення позову.

Представник третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України при вирішенні питання про забезпечення позову покладається на розсуд суду.

Суд вважає що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення у разі якщо позовні вимоги будуть задоволені.

Згідно положень ч. 1 ст. 152 ЦПК України, видами забезпечення позову є, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або інших осіб, а також заборона вчиняти дії.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення при задоволенні позовних вимог.

Як вбачається відповідач ОСОБА_4 перевела квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_3 з жилого фонду в нежилий 29.11.2016 року та зареєструвала їх як приміщення 1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та має реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1. Пропозиції про продаж предмету спору розміщена на порталах продажу нерухомості вказуємих позивачем ОСОБА_1

З огляду на те, що після перепродажу новий власник вважатиметься добросовісним набувачем, а відповідачі вже не матимуть права на відновлення становища що існувало у випадку задоволення позовних вимог, то така ситуація ще більше утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Окрім того увипадку продажу квартири виникне необхідність залучити ще одного нового власника до участі у справі, що призведе до затягування і ускладнення судового процесу.

Співмірним заявленим позовним вимогам видом забезпечення позову, з врахуванням правил ч.3 ст. 152 ЦПК України, буде накладання арешту на відповідне нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Прокуратури м. Києва про захист права власності задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Прокуратури м. Києва про захист права власності.

Накласти арешт на приміщення 1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та має реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 і яке у минулому є квартирою АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_3.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, органів державної виконавчої служби Голосіївського району м. Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги, що не зупиняє її виконання.

Суддя С.В. Ладиченко