печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді: Литвиновій І. В., при секретарі: Бажан О.А., розглянувши у судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Державне управління справами, Державне підприємство «Укржитилосервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суд із позовом до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Державне управління справами, Державне підприємство «Укржитилосервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. і зареєстрованим в реєстрі за № 332.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що належна відповідачу квартира АДРЕСА_1 в дійсності має одну житлову кімнату, загальну площу 36,5 кв.м., житлову 18,9 кв.м., що підтверджується витягом з інвентаризаційної справи на житловий будинок.

Колишній власник спірної квартири ОСОБА_7 виготовила ТОВ "БЛАГОБУДКОНСАЛТ" технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, в якому було зазначено неіснуючу загальну площу квартири 82,15 м.кв. та житлову - 44,34 м.кв.

В подальшому 22.02.2016 року ОСОБА_7 незаконним способом виготовила Свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 53726282, оскільки у зв'язку зі законодавчими змінами, починаючи з 01.01.2016 року, не передбачено видання свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Таким чином, попереднім власником квартири ОСОБА_7 незаконно зареєстровано за собою право власності на частину нежитлового приміщення (горища) площею 45,65 кв.м, що знаходиться над квартирами 13, 14, 15 у житловому будинку АДРЕСА_1.

На підставі отриманих незаконним способом документів про право власності на вже двокімнатну квартиру колишня власниця спірної квартири ОСОБА_7 самовільно, без затвердження проектної документації та згоди мешканців будинку розпочала будівельні роботи (реконструкцію) в спірній квартирі та частині горища над вказаною квартирою, спрямовані на приєднання частини горища будинку до своєї квартири. Ці роботи полягали в переобладнані квартири відповідача в дворівневу за рахунок горища будинку, унаслідок чого нею було самовільно зайнято частину горища, а у результаті вже проведених нею будівельних робіт на горищі частково збудовані стіни, вирізано отвір в перекритті квартири, створені перешкоди для входу на горище.

Крім того, ОСОБА_7 створила перешкоди законному доступу до горища, самовільно демонтувала замки протипожежного виходу та встановила власні, чим унеможливила доступ до вентиляційних та водопровідних комунікацій будинку.

Так, в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 757/63062/16-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ОСОБА_7 (треті особи - Державне управління справами; ДП "Укржитлосервіс"; Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві) про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання дій незаконними та усунення перешкод у користуванні спільною сумісною власністю, розгляд справи призначено на 08-45 год. 24.03.2017 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07.02.2017 року задоволено заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ОСОБА_7, треті особи: Державне управління справами, Державне підприємство "Укржитлосервіс", Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання дій незаконними та усунення перешкод у користуванні спільною сумісною власністю.

Заборонено ОСОБА_7 та будь-яким іншим особам проведення будівельних робіт, пов'язаних із реконструкцією квартири АДРЕСА_1 шляхом переобладнання її у дворівневу за рахунок присвоєння приміщень загального користування (горища).

Позивач вказує, що дізнавшись про наявність зазначеного позову та заборони, з метою уникнення відповідальності за даним позовом, з метою приховання факту незаконної реєстрації на неіснуючий об'єкт нерухомого майна у вигляді двокімнатної квартири, ОСОБА_7 06.03.2017 року здійснила перевідчуження на користь відповідача у цій справі ОСОБА_2 права власності на спірний об'єкт нерухомого майна за договором купівлі-продажу, посвідченим 06.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. і зареєстрованим в реєстрі за №332, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №82266737.

Будучи новим власником спірного майна, відповідач спочатку намагався реалізувати плани колишньої власниці квартири, однак дізнавшись про наявність заборони на проведення будівельних робіт, намагається знову відчужити вказану нерухомість на користь третіх осіб, внаслідок чого позивач змушений був звернутися до суду та просить накласти арешт на вказане майно відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є припущення заявника про те, що існують ризики щодо вчинення неправомірних дій по відношенню до спірної квартири відповідача. Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З урахуванням викладених обставин справи, норм законодавства, а також з метою забезпечення реальної можливості захисту прав і інтересів усіх сторін у справі, уникнення спричинення позивачу та іншим мешканцям будинку збитків, суд приходить до висновку, що позивачем обрано співмірний захід забезпечення позову, а тому приходить до висновку, що заява обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В разі задоволення позовних вимог, відповідач ОСОБА_2 не позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду, а в разі відмови в задоволенні позову, - звернутися з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. і зареєстрованим в реєстрі за № 332.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала про забезпечення позову може бути пред'явлена до виконання протягом одного року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів та після її виконання - відповідачам до відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова