УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Зимницької М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення.

06 січня 2017 року, до початку розгляду справи по суті, відповідач ОСОБА_1 подала через канцелярію суду зустрічну позовну заяву від свого імені до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Представник відповідача - адвокат Брагар А.А. в судовому засіданні просив прийняти зустрічну позовну заяву подану від імені відповідача ОСОБА_1 та об'єднати в одне провадження з первісним позовом, мотивуючи тим, що ці позови взаємопов'язані, випливають з одних правовідносин, тому можуть розглядатись в одному проваджені.

Представник позивача - адвокат Кравченко К.М. в судовому засіданні вирішення питання про прийняття зустрічного позову залишила на розгляд суду.

Заслухавши думку сторін по справі, оцінивши наявні у справі докази, наведені відповідачем та його представниками доводи з приводу приєднання зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Відповідно ч.2 ст.123 Цивільного процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зарахуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що оскільки обидва позову як первісний, так і зустрічний, виникають з одних правовідносин, які стосуються захисту житлових прав сторін спору, тому є підстави вважати, що задоволення зустрічного позову по даній справі може виключати повністю або частково задоволення первісного позову, а також враховуючи, що обставини справи з'ясовуються судом на засадах змагальності, клопотання відповідача ОСОБА_1 про прийняття зустрічного позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 123, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Прийнятий зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Об'єднати в одне провадження первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я