Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 46 Доповідач Косигіна Л. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2016 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вищевказана квартира не приватизована, її наймачем була ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідачі більше 5 років не проживають у даній квартирі без поважних причин, не сплачують комунальні послуги, у зв'язку з чим вона вимушена оплачувати рахунки самостійно. Крім того, реєстрація відповідачів у спірному житлі порушує її права та законні інтереси, оскільки у неї виникають проблеми з оформленням субсидії на дане житло. Також, відповідачі мають конфлікти із законом, внаслідок чого їх розшукують працівники правоохоронних органів, які приходять додому в любий час, що викликає значні незручності для її проживання та належного користування житлом.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Зазначила, що суд безпідставно не взяв до уваги пояснення свідків сусідів: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які підтвердили, що відповідачі протягом тривалого часу у спірній квартирі не проживають. Також, вказана обставина підтверджується актом ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» від 08.12.2015 року, матеріалами перевірки поліції та довідкою виконкому Кмитівської сільради від 13.04.2016 року. Судом безпідставно не взято до уваги те, що відповідачі не платять кошти за комунальні послуги протягом 2013-2016 років. Крім того, відповідачі не отримують поштову кореспонденцію за вказаною адресою, оскільки постійно проживають у АДРЕСА_2.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що наймачем неприватизованої чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_11, особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с. 8, 157, 169, 274-275), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Особовий рахунок після її смерті не переоформлювався.

У квартирі зареєстровані та проживають:

-ОСОБА_1 (невістка ОСОБА_11);

-ОСОБА_3 (дочка ОСОБА_11) та її діти: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

-ОСОБА_6 (дочка ОСОБА_11) з сином ОСОБА_8;

-онуки ОСОБА_11 - ОСОБА_7, ОСОБА_9 (діти позивачки);

-правнучка ОСОБА_11 - ОСОБА_10.

Частиною 4 ст. 9ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 10 постанови від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР ), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із безпідставності позову, оскільки позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі більше шести місяців без поважних причин не проживають у спірній квартирі.

Зокрема, на підтвердження заявлених вимог позивачкою подано акт ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» від 08.12.2015 року (а.с. 6), відповідно до якого, на підставі пояснень сусідів, комісією було встановлено, що відповідачі прописані але не проживають в спірній квартирі протягом 5 років. Даний акт складено для оформлення субсидії.

Разом з тим, при апеляційному розгляді представник ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» пояснила, що під час складання даного акту для отримання позивачкою субсидії, представник товариства взяв до уваги пояснення двох сусідів, яких привела ОСОБА_1 При цьому, вона не перевіряла правдивість їх пояснень. Після того, як до неї звернулися відповідачі і вказали про наявність спору щодо вказаної квартири, вона з комісією вибірково на власний розсуд відвідали двох сусідів позивачки та з'ясували, що ОСОБА_3 та її діти: ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 постійно проживають у квартирі АДРЕСА_1, про що 05.04.2016 року було складено акт (а.с. 63). При цьому, комісія відвідала спірну квартиру, в якій на той час знаходились відповідачі, і пересвідчилася, що дві кімнати, які вони займають і в яких знаходяться їх речі, зачиняються на замок. В одній із кімнат проводився ремонт.

Крім того, відповідачами були надані суду характеристики, видані ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» 26.02.2016, 31.01.2015, 17.06.2015, 26.02.2016, в яких зазначено, що ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 зареєстровані та проживають у спірній квартирі (а. с. 171-174); фіскальні чеки про оплату комунальних послуг по спірній квартирі (а. с. 158-163).

Також, позивачкою був наданий лист начальника Житомирського відділу поліції від 12.12.2015 року, з якого вбачається що, в ході перевірки встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі близько 9 років (а. с. 7). Проте, пояснення свідків, які були допитані під час проведення перевірки, є поверхневими. Свідки зазначили, що не знають відповідачів, а у квартирі проживають ОСОБА_3, її син та її мати. Однак, як пояснила позивачка в суді апеляційної інстанції, її мати ніколи у спірній квартирі не проживала.

Крім того, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_15 ОСОБА_14 пояснили, що заходили в гості до позивачки, однак відповідачів у квартирі не бачили. При цьому, свідки підтвердили, що дві кімнати у квартирі були зачинені на замок. Отже, свідчення даних осіб є неконкретними та не є доказом того, що ОСОБА_3 та її діти більше шести місяців не проживають у спірній квартирі без поважних причин.

Судом, також, правильно не взято до уваги листи Кмитівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 13.04.2016 року № 88 (а.с. 75) та Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 23.06.2016 року №3761/213/05-2016 (а.с. 167) про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 постійно проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 з 1995 року по даний час (зі слів сусідів), оскільки ОСОБА_5 народився тільки ІНФОРМАЦІЯ_4, відтак ніяк не міг жити за вказаною адресою з 1995 року. Наведене свідчить про те, що вказані установи видали документи без ретельної перевірки, а відтак, вони не є належними доказами.

Під час апеляційного розгляду відповідачі пояснили, що всі вони працюють за межами м. Житомира, а тому повертаються до дому пізно, у зв'язку з чим сусіди не завжди могли їх бачити. Однак, вони проживають у квартирі АДРЕСА_1, в якій займають дві кімнати. В даних кімнатах знаходяться їх речі. Крім того, в одній із кімнат на даний час проводиться ремонт. За житло вони сплачують пропорційно зайнятій площі, що підтверджується квитанціями. Поштову кореспонденцію отримують по вказаній адресі, проте іноді позивачка забирає їх пошту, яку приносять додому та не віддає, у зв'язку з чим вони не завжди можуть отримати навіть судові повістки. Зазначили, що з позивачкою у них погані стосунки, за її позовом була скасована приватизація квартири, а на даний час вона хоче їх позбавити житла взагалі. Іншого житла у них немає, а в с. Кмитів знаходиться лише дача, де іноді вони залишаються у зв'язку із роботою.

ОСОБА_6 (третя особа) при апеляційному розгляді підтвердила, що відповідачі постійно проживають у квартирі АДРЕСА_1, в якій займають дві кімнати. Третю кімнату займає вона з сином, а в четвертій кімнаті живе позивачка з дітьми. Зазначила, що тимчасова відсутність відповідачів у квартирі обумовлена тим, що вони працюють за межами м. Житомира, а відтак іноді ночують на дачі. Проте, у квартирі знаходяться їх речі, вони роблять ремонт, оплачують комунальні послуги пропорційно займаній площі. Також, ОСОБА_6 пояснила, що позивачка намагається позбавити відповідачів житла, щоб потім приватизувати його.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення, оскільки позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, що відповідачі більше шести місяців не проживають у квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин.

При цьому, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді