Справа № 731/555/16-ц
Провадження №4-с/731/2/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді МОЦЬОРА О.В.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Варва скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності старшого державного виконавця Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Варвинського районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, в якій зазначає, що 13 липня 2016 року останнім винесено постанову ВП №51626381 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №731/368/15-ц, виданого 17 червня 2016 року Варвинським районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_3 коштів в сумі 25 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Проте станом на 16 грудня 2016 року старший державний виконавець Федусяк О.О. не вчинив жодного примусового заходу, спрямованого на виконання зазначеного судового рішення, обмежившись усним повідомленням про те, що буде звернено стягнення на заробітну плату боржника. Водночас, статтями 10 та 68 Закону України «Про виконавче провадження» від 04 червня 2016 року передбачено, що заходами примусового виконання рішення є, в першу чергу, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, і лише в разі відсутності такого звернення стягнення на заробітну плату. Просить визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця та зобовязати останнього вжити передбачених законодавством заходів для виконання виконавчого листа, в тому числі звернути стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Заявник ОСОБА_1, старший державний виконавець Федусяк О.О. та боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 53, 54, 55). До початку судового засідання заявник ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої скаргу повністю підтримує (а.с. 17).

Виходячи зі змісту ст. 386 ЦПК України, неявка заявника та заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення скарги заявника ОСОБА_1 з таких підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В статті 14 ЦПК України закріплено принцип обовязковості і виконуваності судових рішень та відповідальності за їх невиконання.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України № 606-ХІV від 22 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень. Державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного службовця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 11 липня 2016 року зареєстрована заява ОСОБА_1 від 21 червня 2016 року до Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про прийняття до провадження виконавчого листа по справі №731/368/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 25 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, що підтверджується вхідним штампом Варвинського районного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області (а.с. 28).

Виконавче провадження по вищевказаному виконавчому листу відкрито 13 липня 2016 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 22 квітня 1999 року в редакції, чинній з 12 червня по 05 жовтня 2016 року, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону № 606-ХІV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходи примусового виконання рішень перелічені в ст. 32 Закону № 606-ХІV, зокрема: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до положень ст. 52 Закону № 606-ХІV стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна (ч.2 ст. 57 Закону № 606-ХІV).

. Згідно ч. 1 ст. 68 Закону № 606-ХІV стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя, п'ятдесят відсотків (ч. 3 ст. 70 Закону № 606-ХІV).

05 жовтня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VІІ від 02 червня 2016 року, пунктом 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 10 Закону №1404-VІІ передбачено, що заходами примусового виконання рішень є:1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 48 Закону №1404-VІІ стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону №1404-VІІ стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

При відшкодуванні шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя з заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості 50 відсотків (ч. 2 ст. 70 Закону №1404-VІІ).

Тобто новою редакцією практично не змінено черговість дій державного виконавця, спрямованих на примусове виконання виконавчих документів, зокрема, звернення стягнення в першу чергу на кошти і майно боржника, а вже потім на його заробітну плату, а також розмір відрахувань із заробітної плати.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що старшим державним виконавцем Федусяком О.О. порушено строки здійснення заходів примусового виконання рішення суду, проте на день звернення стягувача зі скаргою ці заходи частково вчинено, зокрема, 09 серпня 2016 року направлено запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб (а.с. 39); 10 серпня 2016 року направлено запити до відділу Держгеокадастру у Варвинському районі Чернігівської області, відділу охорони праці та пожежної безпеки с/г та Прилуцького ВРЕД УДАІ УМВС України в Чернігівській області з метою виявлення зареєстрованих земельних ділянок та транспортних засобів боржника (а.с. 32, 33, 34); 12 серпня 2016 року здійснено виклик боржника (а.с 31); 28 грудня 2016 року отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкт (а.с. 47-48). 15 серпня 2016 року боржник ОСОБА_3 повідомив державного виконавця про своє місце роботи та про знаходження земельної ділянки в оренді в СТОВ "Дружба-Нова" (а.с. 35).

Водночас, старшим державним виконавцем Федусяком О.О. не вживались ніякі дії, спрямовані на виявлення коштів, цінних паперів, корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, обєктів інтелектуальної, творчої діяльності, іншого майна боржника, яке перебуває в інших осіб або належить боржникові від інших осіб, або боржник володіє ним спільно з іншими особами. Відповідно останній і не звертав стягнення на вищевказане майно.

В ході виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_3 працює в Філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта», має в приватній власності земельну ділянку, передану в оренду, та 1/2 частку квартири.

Згідно ч. 7 ст. 48 Закону №1404-VІІ у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

28 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Федусяком О.О. винесено постанову, якою звернено стягнення у розмірі 20% на всі види доходу, що належать до виплати боржнику.

Звернувши стягнення на доходи боржника в зазначеному розмірі, старший державний виконавець Федусяк О.О. порушив вимогу ч. 2 ст. 70 Закону №1404-VІІ, згідно якої у разі стягнення відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості 50 (п'ятдесят) відсотків.

Зважаючи на те, що виконавче провадження відкрито більше шести місяців тому, суд вважає, що матеріалами виконавчого провадження підтверджується бездіяльність старшого державного виконавця Федусяка О.О., яка полягає в несвоєчасному та неповному здійсненні виконавчих дій.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 383 - 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності старшого державного виконавця Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, яка полягає у несвоєчасному та неповному здійсненні передбачених законодавством заходів для виконання виконавчого листа №731/368/15-ц, виданого 17 червня 2016 року Варвинським районним судом Чернігівської області, про стягнення моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. з ОСОБА_3.

Зобовязати старшого державного виконавця Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 вчинити всі передбачені законодавством дії, спрямовані на звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника ОСОБА_3, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а учасниками, які не брали участі в судовому засіданні протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Моцьор О.В.