27.03.2017 ЄУН № 337/5117/16-ц
Провадження № 2/337/283/2017
27 березня 2017 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку заочного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за договором позики,
В судове засідання представник позивача (а.с.16-17) надав заяву (а.с.21), в якій наполягає на позивних вимогах, просить розглянути справу без його участі, в порядку заочного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився. Про розгляд справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, відповідно до п.5 ч.5 ст. 74 ЦК України, що підтверджено поштовими повідомленнями (а.с.14, 20а), та згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення у пресі (а.с.22). Пояснень або заперечень по суті заявлених позовних вимог суду не надав. Суд розцінює його неявку без поважної причини, та відповідно до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 06 липня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики на суму 500 доларів США, із остаточним строком повернення позики до 15 вересня 2016 року, про що свідчить копія (а.с.3) та оригінал (а.с.23) розписки.
Як вказує позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобовязання і не повернув ОСОБА_1 суми позики.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
За змістом ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Крім того, до загальних засад цивільного законодавства відноситься свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3, ст. 6 ЦК України).
За ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За умовами договору позики від 06 липня 2016 року передбачено, що у випадку своєчасного виконання зобовязання, позичальник не несе жодних додаткових витрат, проте у разі прострочення, винна сторона несе відповідальність, і передбачену діючим законодавством, і умовами цього договору (п.7.1).
Так, за п.7.3 договору, при неповерненні суми позики у встановлений строк, боржник несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 5% від суми позики за кожен день прострочення, штрафу в розмірі 25% від суми позики за кожні 5 днів прострочення, а також відсотки за користування чужими коштами в розмірі 1500% річних.
ОСОБА_2 підписав вказаний договір, тим самим погодився з усіма його пунктами та умовами.
Таким чином, оскільки судом не встановлено виконання відповідачем своїх зобовязань та повернення грошових коштів позивачу, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1: 124460 (сто двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят) гривень 58 копійок, з яких:
три відсотка річних від суми боргу, в розмірі 99 (девяносто девять) гривень 13 копійок;
індекс інфляції за час прострочення в сумі 611 (шістсот одинадцять) гривень 30 копійок;
витрати зі сплати судового збору в сумі 1232 (одна тисяча двісті тридцять дві) гривні 29 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте на підставі заяви відповідача, поданої до Хортицького районного суду міста Запоріжжя на протязі десяти діб з дня отримання копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути позивачем подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.
Суддя: Д.С. Бредун