У х в а л а

іменем україни

19 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просили стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 8 876 грн 28 коп. та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що 18 жовтня 2013 року відповідач, керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, рухаючись по другорядній дорозі у м. Кременчуці Полтавської області на перехресті вулиць Хорольська-Щорса, не надав переваги у русі автомобілю УАЗ під керуванням ОСОБА_5 та допустив їх зіткнення, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту якого згідно з висновком експерта становить 22 018 грн 58 коп.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Зазначали, що Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», в якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача, виплатила страхове відшкодування у розмірі 13 842 грн 30 грн., а різницю між розміром заподіяної шкоди та страховою виплатою відповідач добровільно відшкодовувати відмовляється.

Посилаючись на наведене та на те, що внаслідок протиправних дій відповідача, їм завдано моральної шкоди, просили позов задовольнити.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 франшизу у розмірі 500 грн та 1 500 грн на відшодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовлено

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення майнової шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 6 656 грн 31 коп.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_6 після відшкодування шкоди деталі, що підлягали заміні згідно з ремонтної калькуляції від 22 червня 2014 року, а саме: фару передню розбиту, крило переднє праве (деформація з ізломом), бампер передній (порушена цілісність), решітка радіаторна (порушена цілісність), бачок омивача (порушена цілісність), підсилювач бамперу переднього (деформовано), кронштейн підсилювача бамперу переднього (деформовано), панель поперечна наружна передня (деформовано в правій частині).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відшкодування майнової шкоди, апеляційний суд, врахувавши висновки та мотиви, з яких були скасовані рішення суддів попередніх інстанцій (ч. 4 ст. 338 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_4 має право на відшкодування відповідачем шкоди у розмірі різниці між реальним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту) та сплаченим страховим відшкодуванням з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, з огляду на те, що ним фактично понесені витрати на відновлювальний ремонт автомобіля у більшому розмірі, ніж виплачено страховою компанією, що підтверджується актом виконаних робіт, нарядом замовлень та квитанцій про оплату.

При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, що є його процесуальним обов'язком (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Залишаючи в іншій частині рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд, правильно зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом першої інстанції дотримано вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Крім того, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вірно визначено розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням тяжкості завданої ОСОБА_4 моральної шкоди, глибини, тривалості та характеру моральних страждань.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.С. Ткачук

І.М. Фаловська