Справа №489/1417/17
Провадження №6/489/77/17
УХВАЛА

іменем України

21 березня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., заступника начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

встановив:

13 вересня 2016 року Інгульським відділом державної виконавчої служби м. Миколаїв відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Березанського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2013 року по справі №1403/1769/12, виданим на підставі рішення зазначеного суду від 13 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно набутих грошових коштів.

21 березня 2017 року заступник начальника Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, посилаючись на те, що останній ухиляється від виконання обов'язку, покладеного на нього судовим рішенням, що відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. В поданні державним виконавцем зазначено про відсутність у Державної податкової служби інформації про отримані боржником доходи, відсутність коштів на розрахункових рахунках боржника в банках; відомості про останнє місце роботи та отримувані пенсійні виплати Пенсійним фондом України не знайдено. На все майно боржника накладено арешт.

Згідно із пунктом 4 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого статті 33 Конституції України та статті 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

За змістом ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно відповіді БД АІС «Автомобіль» за боржником зареєстровано три автомобілі AUDI A8 1996, 1999 та 2003 років випуску, які постановою державного виконавця від 22.09.2016 року оголошено в розшук.

Згідно відміток державного виконавця на виконавчому листі по справі №1403/1769/12 виконавче провадження попередньо було завершено 23.08.2016 року на підставі п.7 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до норм якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Враховуючи доведення державним виконавцем бездіяльності боржника, спрямованої на невиконання судового рішення, коли у боржника є всі реальні можливості для виконання відповідного обовязку, зокрема шляхом погашення заборгованості за рахунок рухомого майна, а саме транспортних засобів, подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст.377-1 ЦПК України, суд

постановив:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якого зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 23000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ 183701 грн., безпідставно набутих грошових коштів та 1837,01 грн. судового збору, всього 185538,01 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя