Провадження № 2/127/1166/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Небелівська сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області, Перша вінницька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області відкрито провадження у вищезазначеній справі.

Разом з позовом до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким нотаріусам видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої 08 липня 2016 року.

Заява мотивована тим, що ним подано позов про визнання недійним заповіту ОСОБА_3, який 20.10.2010 року посвідчений Небелівською сільською радою та 28.10.2010 року зареєстрований приватним нотаріусом ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі за № 50557235. Позивач вважає, що дії спадкодавця не відповідають її внутрішній волі. Оскільки державна реєстрація права власності на спадщину може відбутися в період розгляду справи, існує реальна небезпека, що новий власник вчинить дії щодо відчуження спадщини, що в подальшому утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, у випадку реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно із пунктами 2.1, 2.2, 2.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та розяснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи.

Отже, здійснити дії по видачі свідоцтва про право на спадщину може лише та нотаріальна контора (нотаріус), якою заведено спадкову справу (висновок ВССУ міститься в ухвалі від 14.12.2016 року у справі №363/2932/15-ц).

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині заборони Першій вінницькій державній нотаріальнійконторі видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої 08 липня 2016 року, оскільки як вбачається з матеріалів цивільної справи спадкова справа щодо майна померлого відкрита саме у цій нотаріальній конторі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити частково.

Заборонити Першій вінницькій державній нотаріальнійконторі видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої 08 липня 2016 року, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 127/26112/16-ц.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити Першій вінницькій державній нотаріальній конторі (21000, м.Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7).

Розяснюю органу виконання ухвали суду, що згідно судової практики Верховного Суду України відсутність у судовому рішенні ідентифікаційного коду фізичної особи не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження/вчинення іншої юридично значимої дії, що вимагається судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з отримання копії ухвали.

Суддя: