Справа № 333/178/17
провадження № 2/333/839/17
28 березня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого-судді Варнавської Л.О.,
при секретарі Некрашевич Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Комунарський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звільнення майна з-під арешту,-
ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту.
В судове засідання представник позивача не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
В судове засідання представник третьої особи Комунарський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, жодних доказів та заперечень суду не надав.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 02.07.2007 року було укладеного договору №ZPS0AK11010072 зі ОСОБА_2
02.07.2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 10 512,71 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,42 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.07.2010 року.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ ПриватБанк позивач і відповідач 02.07.2007 року уклали договір застави рухомого майна №ZPS0AK11010072.
Згідно витягну з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 50756145 від 14.11.2016 року на рухоме майно ОСОБА_2 накладені арешти: запис про обтяження № 16038842 від 07.11.2016 року про арешт рухомого майна боржника ОСОБА_2, накладений державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.09.2016 року (виконавче провадження № 52184485).
Отже, державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 20.09.2016 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження без правових підстав, так як транспортний засіб є предметом застави і мав зареєстроване обтяження.
Відповідно до ст. 585 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі коли договір підлягає нотаріальному посвідченню з моменту нотаріального посвідчення договору.
Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанови про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав.
Судом, встановлено, що позов в частині звільнення майна з-під арешту підлягає задовленню.
Тому суд не вправі поширювати на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, матеріально-правові наслідки вирішення позову та покладати обов'язок виконання рішення і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 391, 393 ЦК України, ст. ст. 17, 19, 25, 31, 50, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», -
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Комунарський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звільнення майна з-під арешту задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська