АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/6852/16-ц Головуючий суддя І інстанції Назаренко О. В.
Провадження № 22-ц/790/1233/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про спадкове право
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та Русько-Тишківської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 та Русько-Тишківської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначає, що житловий будинок АДРЕСА_1 проінвентаризований, але право власності на нього до 31 грудня 2012 року ні за ким в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» не було зареєстровано.

Згідно матеріалів інвентаризації станом на 23 серпня 2016 року житловий будинок літ. «А-1», цегляний, загальною площею 73,30 кв. м, житловою площею 55,00 кв. м, 1965 року забудови, господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай з погрібом літ. «Г», літній душ літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «У», огорожа №№ 1-5, свердловина літ. «К», зливна яма літ. «Я», вимощення літ. «І». Будь-які самочинне будівництво, переобладнання, побудови за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Будинок з господарськими будівлями та спорудами був збудований її батьком ОСОБА_5 в 1965 році, а господарські будівлі та споруди в його складі - протягом 1967-1983 років.

Будинок зареєстрований в погосподарській книзі Русько-Тишківської сільської ради по селу Руські Тишки під № 1069; рік забудови житлового будинку 1965; головою господарства значиться ОСОБА_5; двір відноситься до категорії робочих; земельна ділянка площею 2500 кв.м з фонду Русько-Тишківської сільської ради.

Однак, батько право власності на будинок, окрім як в сільській раді, не зареєстрував.

Вважає, що житловий будинок фактично належав ОСОБА_5, тому як був збудований особисто ним за його власні кошти та зареєстрований в Погосподарській книзі сільської ради відповідно до вимог законодавства, чинного на той час.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті батька вона є єдиною спадкоємицею першої черги, яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном: фактично проживала в ньому все життя, а постійно зареєстрована з січня 1981 року, робила поточні ремонти, обробляла земельну ділянку, сплачувала комунальні платежі.

Інші спадкоємці першої черги - дружина ОСОБА_7 та донька - її сестра ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 у встановлений законом строк не прийняли.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Станом на 2001 рік проживала в іншому місці - в будинку АДРЕСА_2. Протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_5. з заявою про прийняття спадщини до нотконтори не зверталась.

Просить визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача заперечував проти позову. Зазначив, що відсутні докази прийняття спадщини та факту належності спадкодавцю на праві власності спірного майна. Посилався на судові рішення, ухвалені в іншому спорі між сторонами щодо спірного спадкового майна.

Представник відповідача Русько-Тишківської селищної ради в судове засідання не з'явився.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ. «А-1», цегляний, загальною площею 73,30 кв. м., житловою площею 55,00 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», сараєм літ. «В», сараєм з погрібом літ. «Г», літнім душем літ. «Д», літньою кухнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», вбиральнею літ. «У», огорожею №№ 1-5, свердловиною літ. «К», зливною ямою літ. «Я», вимощенням літ. «І», що розташований в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 2434 гривні 52 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, при розгляді справи за її позовом про визнання права власності на будівлі АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним апеляційний суд у 2011 році встановив, що спірний будинок не належить на праві власності, ані померлій ОСОБА_7, ані її чоловіку покійному ОСОБА_5

Спірне домоволодіння до складу спадщини після померлого ОСОБА_5 не входить, і тому не може бути успадковане за ОСОБА_3

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1961 року. В разі припущення право власності ОСОБА_5 на будинок, то майно належало подружжю на праві спільної сумісної власності.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи житловий будинок АДРЕСА_1, в погосподарській книзі зареєстрований за ОСОБА_5 за №1059, який є головою господарства; двір відноситься до категорії робочих.

Свідоцтва про право власності на будинок не видавалося.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1; його дружина ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст.ст. 529, 549 ЦК України у редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

На час своєї смерті ОСОБА_5 у спірному будинку не проживав і не був зареєстрований.

Згідно відповіді Харківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття ніхто не звертався; свідоцтво про право власності на спадщину не видавалася.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу батьки позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1961 року.

Рік забудови спірного будинку згідно запису у погосподарській книзі - 1965 рік.

Відповідно до вимог ст. 22 Кодексу законів про шлюб та сім'ю УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Оскільки будинок придбано в період знаходження батьків позивачки у зареєстрованому шлюбі, то відповідно до вимог ст. 22 КЗ про Ш УРСР даний будинок є спільною сумісною власністю подружжя і кожному з них належить по 1/2 частині.

Посилання позивачки щодо належності цього будинку в цілому тільки батькові, оскільки це є його особистою власністю і мати протягом всього життя не претендувала на нього - безпідставне і судовою колегією не приймається.

Право власності подружжя на придбане в період зареєстрованого шлюбу майно презюмується. Позивачкою не надано жодних доказів, що будинок є власністю тільки ОСОБА_5, побудований ним за особисті кошти.

Таким чином, спадковою після смерті ОСОБА_5 є 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1, а не весь будинок.

На час смерті ОСОБА_5 в спірному будинку проживав, в будинку була зареєстрована тільки позивачка.

ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в будинку не проживали, спадщину протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_5 не прийняли, а тому колегія вважає, що оскільки спадщину прийняла тільки ОСОБА_3, то її позов підлягає задоволенню частково та визнання за нею права власності на 1/2 частини спірного будинку.

Про цьому право власності на будинок за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у порядку забудови не визнається, оскільки вони померли.

У даному випадку визначається право власності вже за ОСОБА_3 як за спадкоємцем, який прийняв спадщину на спадкову частину.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 73,30 кв. м., житловою площею 55,00 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», сараєм літ. «В», сараєм з погрібом літ. «Г», літнім душем літ. «Д», літньою кухнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», вбиральнею літ. «У», огорожею №№ 1-5, свердловиною літ. «К», зливною ямою літ. «Я», вимощенням літ. «І», що розташований в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1217 гривні 26 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: