У Х В А Л А

23 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В.,

Леванчука А.О.,

МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» про стягнення невиплаченої в повному розмірі при звільненні заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 05 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 2000 року він працював у Львівському відділенні Українського державного геологорозвідувального інституту на посаді інженера-енергетика та був звільнений із займаної посади 02 липня 2012 року у зв'язку із скороченням штату та ліквідацією Львівського відділення підприємства.

30 вересня 2014 року він отримав частину заборгованості невиплаченої при звільненні заробітної плати та частину середнього заробітку в сумі 29 346 грн за рішенням суду від 30 січня 2013 року. Ця частина заборгованості базувалася на неправдивих довідках про заробітну плату, наданих до суду відповідачем.

27 серпня 2014 року позивач письмово звернувся із заявою до відповідача з вимогою надати правдиві довідки про нарахування зарплати, відпускних, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги при звільненні, однак відповіді не отримав.

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача різницю між отриманою та належною йому зарплатою, вихідною допомогою, компенсацією за невикористану відпустку при звільненні та середнім заробітком за період з 03 липня 2012 року по 30 січня 2013 року в сумі 2 954,55 грн; середній заробіток за період з 31 січня 2013 року по 29 вересня 2014 року в сумі 37 785,75 грн; середній заробіток за період з 30 вересня 2014 року по день винесення судового рішення у розмірі 16 753,20 грн; зобов'язати відповідача сплатити помісячно обов'язкові податки та збори, в тому числі у пенсійний фонд.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» на користь ОСОБА_4 54 538,95 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 січня 2013 року по 23 червня 2015 року без урахування утримання податків і інших обов'язкових платежів з фізичних осіб.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 05 травня 2016 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 січня 2013 року по 23 червня 2015 року без урахування утримання податків і інших обов'язкових платежів з фізичних осіб скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 червня 2014 року до 29 вересня 2014 року в розмірі 6 131,64 грн.

Вказана сума визначена без врахування податків та обов'язкових платежів.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судового рішення потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» про стягнення невиплаченої в повному розмірі при звільненні заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 05 травня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко