Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/348/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Павелко І. Л.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

24.01.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої судді : Франко В.А.

Суддів: Потапенка В.І.,Черненко В.В.

За участі секретаря Гончар В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2016 року, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Лайф» про визнання договору недійсним та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Лайф» і просив визнати договір фінансового лізингу НОМЕР_1 з додатками від 07 жовтня 2015 року укладений між ним та ТОВ «Авто Лайф» недійсним, стягнути з ТОВ «Авто Лайф» на його користь сплачені кошти в розмірі 85000 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2016 року відкрито провадження у вказаній справі.

Одночасно позивач звернувся в суд з заявою про забезпечення позову, по якій просив вжити захиди забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в АТ « Райфайзен Банк Аваль», , МФО 380805, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Авто Лайф» в межах 85000 грн.

В обґрунтування заяви зазначив що невжиття заходів забезпечення позову призведе до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Вважає, що не забезпечення позову в межах стягнення суми коштів затруднить виконання рішення суду, оскільки з засобів електронної інформації відомо, що дана фірма є не благодійною, займається нечесною підприємницькою діяльністю.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2016 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування даної ухвали, посилаючись на порушення судом норм процесуального права з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Зазначав, що суд не дав належної оцінки про те, що в офіційних електронах засобах масової інформації ТОВ «Авто Лайф» має негативну підприємницьку підприємницьку репутацію у зв'язку з невиконанням своїх договірних зобов'язань.

Вказує про те, що потрібно було накласти арешт на рахунок відповідача в межах суми боргу, а не на рахунок в цілому.

В судовому засідання апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Ботнаренко І.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги, наполягаючи на її задоволення.

Представник відповідача не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином згідно зворотного повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Надав до суду заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів забезпечення позову. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь- якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ч.З ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у заяві не наведено обґрунтованого твердження, що невжиття обраного заходу забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених вимог.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що накладення арешту на рахунки відповідача, які відкриті у банківських установах може призвести до порушення господарської діяльності товариства

Такий висновок суду ґрунтується на роз'ясненнях викладених у п.4 постанови №9 Пленуму Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», де зазначено, що. розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Крім, того заява не містить достатніх доводів, які свідчать про необхідність забезпечення позову.

За наведених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову за поданою позивачем заявою. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегією суддів не можуть бути взяті до уваги.

Керуючись ст.303,304 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: В.А. Франко

Судді: В.І. Потапенко

В.В. Черненко