Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідач є його батьком. У теперішній час шлюб між батьками позивача розірвано, він проживає разом із матірю та знаходиться на повному її утриманні. Раніше ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання сина, однак, після досягнення ним повноліття будь-якої матеріальної допомоги позивачу не надавав. При цьому ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи з дитинства безстроково, потребує постійного догляду та лікування. Позивач отримує пенсію, розмір якої складає 1695-1870 грн. щомісячно, але її не вистачає для підтримання нормальної життєдіяльності, придбання лікарських та медичних препаратів, одягу, продуктів харчування. Також через своє захворювання позивач не має можливості працювати, кожні півроку він повинен проходити лікування в м. Києві, однак, останній раз таке лікування ОСОБА_1 проходив у 2015 році, а у 2016 році він не зміг поїхати на консультацію до лікаря через відсутність грошових коштів. Разом з тим, вважав, що батько має можливість надавати йому матеріальну допомогу, а тому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, адже не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина, оскільки сам є непрацездатним, інвалідом 3 групи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 10.06.1991 року відділом РАЦС Куйбишевського РВК м. Донецька, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи з дитинства безстроково, у звязку із чим потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААБ № 276951 від 10.05.2012 року.

Також, згідно посвідчення серія ААБ № 311807, виданого УПСЗН Іллічівського району м. Маріуполя, ОСОБА_1 як інвалід 1 групи отримує державну допомогу.

Так, у відповідності до довідки від 27.02.2017 року, виданої УПСЗН Іллічівського району м. Маріуполя, сума державної соціальної допомоги, яку отримує ОСОБА_1 яка інвалід з дитинства 1 групи, за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року складає 10696,50 грн.

Згідно довідки № 409 від 20.02.2017 року, виданої директором Житлово-комунального підприємства по ремонту і експлуатації житлового фонду Іллічівського району м. Маріуполя, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із матірю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1.

У свою чергу, згідно довідки до акта огляду МСЕК серія АВ № 0613229 від 10.03.2016 року, ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року склав 12559,20 грн., що підтверджується довідкою від 14.03.2017 року, виданою УПФ у Волноваському районі Донецької області.

Також, відповідно до довідки № 793 від 14.03.2017 року, виданої генеральним директором ПрАТ «Екопрод», ОСОБА_2 отримує орендну плату за земельний пай у ПрАТ «Екопрод», загальна сума якої за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року склала 17406,21 грн.

У відповідності до довідки Сонячної сільської ради Волноваського району Донецької області № 75 від 16.03.2017 року, до складу родини відповідача ОСОБА_2 входить його дружина ОСОБА_4 Інших біологічних дітей у відповідача не має.

Згідно із ч. 1 ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, який відповідач має сплачувати на утримання свого сина, суд приймає до уваги обовязок обох батьків його утримувати, а також те, що дорослий син проживає із матірю, яка забезпечує його житлом, харчуванням, одягом, несе значні витрати на лікування та діагностику наявного у позивача захворювання.

Суд враховує той факт, що позивач є інвалідом 1 групи з дитинства безстроково, а тому є непрацездатною особою, через наявність у ОСОБА_1 низки захворювань, він потребує постійного догляду та проходження систематичного лікування.

Вирішуючи питання про наявність у відповідача ОСОБА_2 можливості надавати непрацездатному сину матеріальну допомогу, суд приймає до уваги те, що він є інвалідом 3 групи, утриманців не має, не працює, однак, отримує пенсію по інвалідності та плату за оренду земельної ділянки. При цьому суд не може в повному обсязі враховувати представлені відповідачем медичні документи про діагностування у відповідача захворювань та стану здоровя, оскільки значна частина з них датуються 2006-2014 рр., а тому через сплив значної кількості часу не можуть бути актуальними і свідчити про наявність у нього таких захворювань у теперішній час.

За таких підстав, суд, беручи до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, розмір отримуваних доходів, стан їх здоровя, розмір вимушених витрат на лікування, склад їх сімей, вважає, що ОСОБА_2 має можливість надавати непрацездатному сину матеріальну допомогу, але в меншому розмірі ніж заявлено позивачем, а тому знаходить можливим задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на користь та утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу щомісяця.

Приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а позов задоволено частково, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених вимог в розмірі 426,66 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 197, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 182, 198, 200 СК Україна, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає у сел. Сонячне (Краснівка) Волноваського району Донецької області, вул. Дерибасівська, буд. 10, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, який мешкає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісяця, починаючи утримання з 01 березня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 426,66 грн.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов