АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3655/16-ц Номер провадження 22-ц/786/868/17Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2017 року

по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до ОСОБА_2, за участю третьої особи: ПрАТ "Страхова компанія "Остра" про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2017 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося до суду з позовом про стягнення коштів в порядку регресу та просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь у рахунок відшкодування витрат повязаних із сплатою страхового відшкодування в розмір 35000,00 грн. та судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

ПрАТ СК «Інгосстрах» не погодившись з таким рішенням місцевого суду, оскаржило його в апеляційному порядку, подавши на нього апеляційну скаргу.

Так, в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване ним судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 02 листопада 2013р. о 14:30 в місті Полтаві по вул. Пушкіна від вулиці Ватутіна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Mercedes-Benz Sprinter (груз) р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.12.2013 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля НОМЕР_3.

Також встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ТОВ «Автокредит плюс» 24.04.2013 року уклали договір страхування наземного транспорту № PLEMCPS-133W11V, відповідно до умов якого позивач зобовязався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Договором.

Предметом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Mercedes-Benz Sprinter (груз) р.н. НОМЕР_1, 2005, року випуску.

Пунктом № 7 даного договору визначено перелік страхових випадків, з настанням яких виникає обовязок страховика здійснити страхове відшкодування у відповідності із договором страхування.

У відповідності до звіту від 15.11.2013р., розмір заподіяної шкоди автомобілю страхувальника складає 134018, 40 грн., сума страхового відшкодування до виплати з урахуванням умов договору на підставі страхового акту від 23.12.2013 р. № И-4037 складає 84 000, 00 грн.

Зазначене страхове відшкодування виплачено в повному розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями № 3474 від 23.12.2013р. та № 3 від 24.12.2013р. (а.с. 21, 22).

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, застрахована у ПРАТ «СК «Остра» , що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ та копією полісу АВ3604034 від 23.04.2013 року (а.с. 54).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.12.2016р. ухваленого по справі №916/2875/16, позовну заяву ПрАТ «СК «Інгосстрах» до ПрАТ « СК «Остра» про відшкодування збитків, - задоволено в межах страхової суми - 49000,00 грн. ( 50000,00 грн. ліміт за полісом - 1000,00 грн. франшиза) по страховому випадку за полісом АВ3604034 від 23.04.2013р., що стався 02.11.2013 року о 14.30 в м. Полтава за участю відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивач звернувся з позовом до відповідача в порядку суброгації, але не надав при цьому договору, за яким страхувальник передав свої права страховикові, що сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав вимог до ОСОБА_2 При цьому, підстав для задоволення позову в порядку регресної вимоги місцевий суд не вбачав, оскільки вважав, що ПрАТ «СК «Інгосстрах» уклавши зі своїм страхувальником договір добровільного страхування наземного транспорту № PLEMCPS-133W11V від 24.04.2013 р. на страхову суму 120 000 грн. та отримавши розмір страхового платежу у 7 200 грн. взяла на себе ризик виплати страхового відшкодування у разі настання страхового випадку та не має права на стягнення з ОСОБА_2 будь якої суми.

Однак, з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитися колегія суддів виходячи з наступного.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз'яснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Так, в силу ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні приписи містяться у ст. 993 ЦК України.

Дані норми законодавчо закріплюють перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування, права вимоги страхувальника, яке він має до особи, відповідальної за збитки. Таке право страховика іменується правом на суброгацію.

За викладеного, помилковим є висновок суду, що для настання суброгаційних прав необхідним є укладення договору, оскільки вказаними чинними нормами матеріального права не передбачено додаткового укладення жодних угод щодо переходу права вимоги, такий перехід відбувається фактом сплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування, що в даному випадку підтверджується платіжними дорученнями за № 3474 від 23.12.2013 року та № 3 від 24.12.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається, свої зобовязання за договором майнового страхування, позивач виконав в повному обсязі , виплативши страхувальнику суму страхового відшкодування в межах фактичних затрат (84 000, 00 грн.), а відтак в межах виплаченої суми страхового відшкодування має право вимоги від відповідальної особи, якою є відповідач.

Заразом, як вірно було встановлено судом, свою відповідальність ОСОБА_2 на суму 49 000, 00 грн. (50000 грн. ліміт за полісом 1000, 00 грн. франшиза) застрахував у ПрАТ «СК «Остра».

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Одеської області від 22.12.2016р. позов ПрАТ «СК «Інгосстрах» до ПрАТ « СК «Остра» про відшкодування збитків задоволено в межах страхової суми - 49000,00 грн. по страховому випадку за полісом АВ3604034 від 23.04.2013р., що стався 02.11.2013 року о 14.30 в м. Полтава за участю ОСОБА_2

Таким чином, в частині решти суми завданих збитків 35 000, 00 грн. (84000, 00 49 000, 00 ), відповідальною особою в розумінні ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України є саме відповідач, а відтак позов ПрАТ «СК «Інгосстрах» є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної та касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було ухвалене рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень п.4 ч.1. ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (код ЄДПРПОУ 33248430) у рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування 35 000, 00 грн., 1378, 00 грн. судового збору за подачу позову та 1760, 00 грн. за подачу апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_5

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ______________ ОСОБА_1