Справа № 183/5503/16
№ 2/183/390/17
23 січня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Дубовенко І. Г.
секретаря Петрієнко В. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, про скасування рішення та визнання договору оренди земельної ділянки укладеним, суд
04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з цивільним позовом в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати п. 4 рішення Новомосковської міської ради № 189 від 18.08.2016р. «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок»;
Представник позивача, ОСОБА_2, подав суду клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, додавши до свого клопотання додаткові письмові докази. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач, будучи належно повідомленим про час та місце судового засідання свого представника не направив, заперечень проти позову не надав. Враховуючи повторну неявку відповідача по справі, керуючись положеннями ч. 2 ст. 197, ст. ст. 224, 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд даної справи, без використаннях звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме:
Відповідно до п. 3 Договору, на орендованій позивачем земельній ділянці, знаходиться станція технічного обслуговування (СТО) та автомийка, що належать позивачу на праві приватної власності.
Відповідно до п. 8 Договору строк оренди становить десять років, після закінчення якого позивачу надано переважне право на його поновлення на новий строк.
Для реалізації даного права позивач повинен не пізніше ніж за 30 днів до його закінчення повідомити письмово орендодавця Новомосковську міську раду.
На виконання вищевказаних вимог ОСОБА_1, 04.05.2016р., звернувся до Новомосковської міської ради через адміністратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради та надав передбачені законодавством та вищевказаним договором документи, в тому числі проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, в якому зазначено термін оренди - 49 років. Про що свідчить опис документів, отриманий ЦНАП (Центром надання адміністративних послуг) виконавчого комітету Новомосковської міської ради 04.05.2016р.
В кінці вересня 2016р. позивачем отримано витяг з рішення Новомосковської міської ради № 189 від 18.08.2016р. «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» до якого долучено не підписаний та не завірений печаткою відповідача примірник додаткової угоди щодо поновлення вищевказаного договору оренди від 24.07.2006р. на 3 (три) роки.
Пунктами 1-7 розділу ІІ спірного рішення відповідачем визначено коло обовязків, які покладаються на орендарів зазначених ньому земельних ділянок.
Розділами III, IV спірного рішення зазначено, що установи та особи яких воно стосується повинні внести зміни до земельно-кадастрової документації та здійснювати по ньому контроль та координацію.
На виконання інформаційного запиту позивача від 03.10.2016р., Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради було надано супровідний лист за № вих. В-209пІ/16 від 10.10.2016р., до якого долучено: завірений витяг з рішення Новомосковської міської ради від 18.08.2016р. № 189 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок»; копію проекту рішення Новомосковської міської ради «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок», а також супровідну записку начальника відділу земельних відносин ОСОБА_3 до проекту рішення Новомосковської міської ради «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок».
Задовольняючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування п. 4 рішення Новомосковської міської ради № 189 від 18.08.2016р. «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» суд виходить із наступного:
Відповідач після отримання від Позивача листа повідомлення від 04.05.2016р., всупереч місячного терміну, встановленого ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не надіслав на адресу Позивача повідомлення щодо наслідків розгляду запропонованої додаткової угоди, ні пропозицій щодо узгодження запропонованих ним умов, ні заперечень у вигляді листа-повідомлення.
Крім цього, та як це підтверджується матеріалами справи, позивача не запрошували для розгляду поданих ним пропозицій ні на постійну профільну комісію міської ради, ні до профільного структурного підрозділу виконавчого комітету Новомосковської міської ради-відділу земельних відносин виконавчого комітету Новомосковської міської ради.
Встановлення відповідачем у спірному рішенні 3-х річного строку, щодо поновлення дії спірного договору нічим не обґрунтовано та жодними документами з позивачем не узгоджено.
Відповідно до статей 28-32 Регламенту Новомосковської міської ради, затвердженого рішенням Новомосковської міської ради № 3 від 10.11.2015р. розміщений на офіційному інтернет сайті новомосковської міської ради, який згідно із ст. 1, 2 визначає порядок діяльності міської ради, її органів та посадових осіб, є нормативним актом, що передбачає порядок скликання і проведення сесій міської ради, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також питань діяльності міської ради та її виконавчих органів, встановлено вимоги яким повинен відповідати проект рішення, в тому числі і той що є предметом даного судового розгляду а саме:
Проект рішення міської ради повинен містити: назву, порядковий номер сесії; преамбулу (констатуючу частину) з посиланням на відповідні законодавчі і нормативні акти із зазначенням номерів статей, частин, пунктів і підпунктів; резолютивну частину; додатки, довідки, аналітичні записки тощо (якщо вони маються); окрему супровідну записку, підписану автором проекту рішення з обґрунтуванням необхідності ухвалення такого рішення.
Проекти рішень зі всіма супроводжуючими документами повинні бути підписані їх авторами.
Проекти рішень ради, що не відповідають вимогам Регламенту, до розгляду міською радою не приймаються.
Автори погоджують (візують) проекти рішень міської ради з наступними субєктами: юридичним управлінням виконавчого комітету Новомосковської міської ради; начальниками управлінь, керівниками самостійних відділів, на яких відповідно до проекту рішення міської ради покладається здійснення конкретних дій; начальником фінансового управління міської ради, якщо відповідно до проекту рішення виконання конкретних дій повязано з фінансуванням або матеріальними витратами з міського бюджету; головами та секретарями постійних комісій, до компетенції яких входить розгляд питання; заступником міського голови за напрямком роботи; секретарем міської ради.
Комплект документів, необхідних для розгляду питання на сесії, повинен містити: проект рішення міської ради відповідно до ст.28 Регламенту; узгодження (візування) проекту рішення із зауваженнями, що надійшли; реєстр розсилки рішення (у випадку його прийняття).
Як встановлено судом та підтверджується документами наданими відповідачем на інформаційний запит позивача, вищевказаним вимогам п. 4 спірного рішення не відповідає, оскільки відсутня супровідна записка, підписана автором проекту рішення з обґрунтуванням необхідності ухвалення такого рішення.
Суд не приймає, як належний доказ супровідну записку за підписом начальника відділу земельних відносин, тому як з неї не вбачається, що він є автором проекту рішення, крім цього в ній відсутні обґрунтування необхідності ухвалення саме такого рішення з терміном оренди 3-и роки, а не 10-ть років, як це було в первісному Договорі, а наведені в ньому посилання на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 183/4951/15(2а/183/154/15) від 26.01.2016р. стосується дисциплінарного стягнення накладеного на начальника відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Новомосковської міської ради головного архітектора м. Новомосковськ розпорядженням міського голови м. Новомосковська за № 250-к від 03.06.2015р., а не позивача у даній справі.
Також всупереч вимог ст. ст. 29, 31 Регламенту Новомосковської міської ради проект спірного рішення не містить порядкового номеру сесії, а також ніким не підписаний та не погоджений, що у відповідності із приписами ст. ст. 30, 32 виключало можливість його розгляду на сесії Новомосковської міської ради.
Скасування п. 4 спірного рішення поширюється і на підпункти 4.1 та 4.2, оскільки вони нерозривно повязані з ним.
Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.
Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.
Після завершення будівництва та прийняття об'єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об'єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.
Судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна, розташованого на орендованій ним земельній ділянці комунальної власності.
У свою чергу рішення відповідача, про надання згоди на укладення договору оренди терміном 3 (три) роки в частині що стосується позивача, нічим не мотивована та серед іншого суперечить абз. 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.
Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.
У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір.
За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною.
З огляду на положення ст. 19 Закону України "Про оренду землі" пропозиція позивача щодо встановлення терміну оренди земельної ділянки на 49 років не суперечить чинному законодавству, однак в той же час підлягає узгодженню між сторонами договору, відповідно до п. 8 договору оренди, а тому вимоги в частині строку, на який договір повинен бути поновлений на 49 років, на думку суду, є необґрунтованими та підлягають задоволенню частково, а саме на той же строк 10 років.
Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду України висловленій в постанові від 23.11.2016р. у справі №6-2540цс16.
Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Позивач маючи на увазі свій обов'язок повідомити про намір продовжити дію договору укладеного на 10 років. сподівався на продовження орендних правовідносин, завчасно повідомив про це орендодавця.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі «Стретч проти Об'єднаного Королівства» встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором.
Матеріали справи не доводять, що орендні правовідносини направлені проти інтересів суспільства або порушують інтереси будь-якої третьої особи, або продовження терміну оренди може суперечити якій-небудь іншій встановленій законом функції органу місцевого самоврядування.
Статтею 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
Відповідно до ст. 11, ч. 1 ст. ЦК України У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.
Аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивач в частині поновлення договору оренди підлягають задоволенню частково, а саме на строк 10 років.
В іншій частині позовних вимог позивача належить відмовити.
Судові витрати розподіляються, відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 58, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати п. 4 рішення Новомосковської міської ради № 189 від 18.08.2016р. «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок».
Стягнути з Новомосковської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1102,40грн.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.Г. Дубовенко