Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1392/16-ц
Провадження по справі № 2/514/35/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.

при секретарі Образенко Т.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, уточнивши свої вимоги, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що у неї з відповідачем є сумісна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з нею.

Відповідач працює. 18 липня 2014 року між нею та відповідачем була укладена мирова угода, яка посвідчена нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 і зареєстрована в реєстрі за №1624.

Згідно одного з пунктів зазначеної угоди, відповідач зобовязаний щомісячно, починаючи з травня 2013 року, добровільно сплачувати аліменти в розмірі суми еквівалентній 50 доларів США, згідно курсу Національного банку України на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.м.т. Тарутине Тарутинського району Одеської області до досягнення нею 18-річного віку на рахунок її матері ОСОБА_1 №327459, який знаходиться в Южному ГРУ ПриватБанк.

Однак, відповідач свої обовязки не виконує.

У звязку з цим позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1:

з 28 жовтня 2013 року по 01 листопада 2016 року в розмірі 1300 гривень щомісячно;

з 01 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Позивачка в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від її представника надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутність позивачки, на уточнених позовних вимогах наполягає (а.с.34).

Відповідач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від представника відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутність відповідача (а.с.35).

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частина 2 статті 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

З матеріалів справи вбачається, що сторони мають одну спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується:

свідоцтвом про її народження серії І-ЖД №273073, виданим 05 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області за актовим записом №42 (а.с.3);

свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5-6).

18 липня 2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5 була укладена мирова угода, яка посвідчена нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 і зареєстрована в реєстрі за №1624 (а.с.7).

Згідно одного з пунктів зазначеної угоди, відповідач зобовязаний щомісячно, починаючи з травня 2013 року, добровільно сплачувати аліменти в розмірі суми еквівалентній 50 доларів США, згідно курсу Національного банку України на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.м.т. Тарутине Тарутинського району Одеської області до досягнення нею 18-річного віку на рахунок її матері ОСОБА_1 №327459, який знаходиться в Южному ГРУ ПриватБанк.

Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлювали б стягнення з нього аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини.

Що стосується вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час саме з 28 жовтня 2013 року, суд прийшов до наступного.

Зазначена угода свідчить про вжиття позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Але у зв'язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів, позивачка не одержує їх.

Однак, з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів позивачка звернулась 02 листопада 2016 року за вхідним №4433 (а.с.2).

Враховуючи викладене та вимоги ч. 2 ст. 191 СК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути аліменти за минулий час з 02 листопада 2013 року.

Суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що:

відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивачка має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183, 184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Тарутине Тарутинського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 02 листопада 2013 року до 01 листопада 2016 року включно.

Стягнути з з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Тарутине Тарутинського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12 травня 2025 року включно.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 з 28 жовтня 2013 року по 01 листопада 2013 року включно відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Тончева