№ 556/1545/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2017 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільської ради, Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі, про скасування свідоцтв про державну реєстрацію, рішень державного реєстратора та рішення сільської ради, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсними та скасування правовстановлюючих документів на земельні ділянки сторін. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що при складанні та виготовленні даної документації було допущено помилку при розробці технічної документації, зокрема щодо меж між суміжними земельними ділянками та виділених площ, і вказані помилки не можуть бути усунуті без скасування Державного акту.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги, та надали пояснення в межах позову, не підтримали позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник заперечили проти позову, надали письмові заперечення та пояснили, що при виготовленні технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 межа між суміжними земельними ділянками була погоджена сторонами, після чого земельні ділянки були передані у власність сторонам. Разом з тим, скасування правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на земельну ділянку відповідача призведе до непропорційного порушення його прав. Просили відмовити в задоволенні позову.

Представники відповідачів ОСОБА_5 сільської ради та управління Держгеокадастру вирішення позову віднесли на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0.2460 га з кадастровим номером :01:002:0079 для будівництва га обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: вул. Незалежності, 69а. в с.Новаки Володимирецького району Рівненської області.

Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3, яка розташована по вул. Незалежності, 67, в с.Новаки Володимирецького району Рівненської області, право власності на яку передано відповідачу на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради №191 від 09.12.2014 року, та зареєстровано рішенням державного реєстратора №31182523 від 01.09.2016 року.

В судовому засіданні сторони визнали ту обставину, що фактична межа суміжних земельних ділянок на місцевості відрізняється від межі, зображеної в технічній документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Зокрема, сторони пояснили, що на місцевості межа між їх ділянками не є прямою, а має певні кути вигину згідно особливостей рельєфу місцевості та розташованих на ній обєктів, в т.ч. і будівлі гаража відповідача.

ОСОБА_1 пояснила суду, що при погодженні межі земельної ділянки в технічній документації ОСОБА_3 вона повністю довіряла кресленням, які виконали фахівці-землевпорядники.

ОСОБА_3 пояснив, що він вважав межу, зображену в технічній документації ОСОБА_1 правильною, тому погодив її.

Разом з тим, у оглянутих судом графічних зображеннях земельних ділянок сторін межа між земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в технічній документації ОСОБА_6 становить 86,59 м., а в технічній документації ОСОБА_1 101,63 м., хоча площа і конфігурація земельних ділянок залишились незмінними.

Згідно наданого суду збірного кадастрового плану земельна ділянка, яка належить відповідачу ОСОБА_3. накладається на земельну ділянку ОСОБА_7, і площа накладення становить 0,0237 га.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобовязані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів.

У відповідності до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, навіть якщо ці порушення не повязані із позбавленням володіння.

Згідно ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Ст.107 ЗК України визначає, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяє ться однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли

в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, приймаючи до уваги, що обєктами прав власності та користування у відповідності до ст.79 ЗК України, є земельні ділянки - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами, суд приходить до висновку, що площа та місце розташування земельної ділянки є істотними умовами, які визначають земельну ділянку, як обєкт права власності, як це вбачається зі ст.78 ЗК України, порушення при їх визначенні є істотними помилками в технічній документації, і не можуть бути визнані орфографічними чи технічними помилками.

При цьому суд констатує, що між сторонами існує спір з приводу розмежування суміжних земельних ділянок, який підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст.158 ЗК України органом місцевого самоврядування.

При цьому суд також враховує, що всі заходи добровільного врегулювання спору між сторонами, на підставі домовленості та взаємних поступок, виявились безрезультатними.

З огляду на це, задоволення позову та скасування правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на земельні ділянки як ОСОБА_3, так і ОСОБА_1, поставить сторони у однакове правове становище, та забезпечить дотримання їх права на приватизацію земельних ділянок, що перебувають в їх користуванні, із дотриманням вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.78, 79, 106, 107, 155, 158 Земельного Кодексу України, ст..ст.15, 61, 202, 209-212, 256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САК №536086 та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 11316979 від 01.03.2014 року щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 0,246 га, що знаходяться за адресою: Рівненська область, Володимирецький район, с.Новаки, вулиця Незалежності, 69а, власник ОСОБА_1.

Визнати недійсним та скасувати рішення ОСОБА_5 сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 09.12.2014 року №191 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність» та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31182523 від 01.09.2016 року щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходяться за адресою: Рівненська область, Володимирецький район, с.Новаки, вулиця Незалежності, 67, власник ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційну скаргу може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, що приймали участь у розгляді справи, але не були присутніми при проголошенні судового рішення, мають право подати апеляцію протягом десяти днів з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляцію не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :