Справа № 344/8030/16-ц
Провадження № 2/344/502/17
У Х В А Л А

01 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-ІФ» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено у майбутньому № 1/14 від 09 березня 2015 року та визнання майнових прав на квартиру.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-ІФ» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено у майбутньому № 1/14 від 09 березня 2015 року та визнання майнових прав на квартиру.

01 березня 2017 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення дій щодо відключення від надання житлово-комунальних послуг та послуг електро, газо та водопостачання квартири №37 за адресою вул. Ленкавського. 4-а в м. Івано-Франківську, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та призвести до погіршення житлового стану квартири.

Згідно з частиною 1 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частина 3 статті 151 ЦПК України).

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Так, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову Суд розуміє вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення цивільної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

Як вбачається зі змісту позовних вимог в даній цивільній справі, Позивач просить визнати недійсним правочин та визнати майнові права на квартиру.

В заяві про забезпечення позову заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення дій щодо відключення від надання житлово-комунальних послуг та послуг електро, газо та водопостачання квартири №37 за адресою вул. Ленкавського. 4-а в м. Івано-Франківську. оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та призвести до погіршення житлового стану квартири.

В той же час, заявником не конкретизовано коло осіб, яким вона просить заборонити вчиняти відповідні дії.

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 зазначено те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та призвести до погіршення житлового стану квартири, оскільки невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачам привести квартиру до незадовільного стану, оскільки Позивачем вкладено кошти в дороговартісний ремонт, а відключення від послуг електро-, газо- та водопостачання призведе до погіршення житлового стану квартири, унеможливить нормальне проживання людей.

При цьому доказів на підтвердження даних обставин заявником не надано.

В той же час, посилаючись в заяві на те, що невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачам привести квартиру до незадовільного стану, оскільки Позивачем вкладено кошти в дороговартісний ремонт, а відключення від послуг електро-, газо- та водопостачання призведе до погіршення житлового стану квартири, унеможливить нормальне проживання людей. Заявником на підтвердження даних обставин не надано доказів, які б підтверджували дані факти.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення дій щодо відключення від надання житлово-комунальних послуг та послуг електро, газо та водопостачання квартири №37 за адресою вул. Ленкавського. 4-а в м. Івано-Франківську як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку, якщо його буде прийнято на користь Позивача.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі від 12 липня 2011 року, «Рішеннями Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року № 12-рп/2010, від 8 липня 2010 року № 18-рп/2010 дано офіційне тлумачення пунктів 2, 12, 18 частини 1 статті 293 ЦПК України. Відповідно до розяснень, наданих Конституційним Судом України, положення вказаних пунктів ЦПК України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і про відмову в забезпеченні позову та скасуванні забезпечення позову; як про розяснення рішення, так і про відмову в розясненні рішення; як про видачу дубліката виконавчого листа, так і про відмову в його видачі. До прийняття відповідної постанови пленуму ВССУ інформуємо про необхідність обовязкового виконання рішень Конституційного Суду України (стаття 69 Закону України «Про Конституційний Суд України»)».

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 151-153 ЦПК України, Суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домбровська Г.В.