Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/437/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.

секретар Яковлєва Ю.Ю.

за участю представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Мечиславської сільської ради Ульяновського району, ОСОБА_3, відділу Держгеокадастру в Ульяновському районі про скасування рішення Мечиславської сільської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на землю та скасування його державної реєстрації.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Мечиславської сільської ради Ульяновського району, ОСОБА_3, відділу Держгеокадастру в Ульяновському районі про скасування рішення Мечиславської сільської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на землю та скасування його державної реєстрації.

Зазначала, що 30 листопада 2007 року придбала житловий будинок за адресою: с. Мечиславка Ульяновського району, вул. Шевченка, 26, до якого прилягає присадибна земельна ділянка.

В липні 2013 року вона звернулась до ТОВ «Кіровоград геоінформ» щодо виготовлення технічної документації із землеустрою, під час виготовлення якої встановлено, що на земельній ділянці, яка прилягає до її домоволодіння, є новий власник ОСОБА_3, який отримав земельну ділянку в приватну власність на підставі рішення сесії Мечиславської сільської ради від 20 жовтня 2009 року № 161 та на підставі якого йому видано державний акт на право власності на землю. ОСОБА_3 надано земельну ділянку за рахунок частини земельної ділянки, яка не була попередньо вилучена у неї.

Під час встановлення та погодження меж земельної ділянки суміжні землекористувачі, в тому числі і вона запрошені не були, внаслідок чого вона не могла надати будь-які заперечення, акту встановлення та погодження меж вона не підписувала.

Вважає, що ОСОБА_3 незаконно набув право власності на спірну земельну ділянку, що призвело до порушення її прав як користувача земельної ділянки.

Просила скасувати рішення сесії Мечиславської сільської ради від 20 жовтня 2009 року № 161, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_3 та скасувати його реєстрацію.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року позов задоволено. Скасовано рішення Мечиславської сільської ради від 20 жовтня 2009 року № 161, визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1071 га, виданий на імя ОСОБА_3 та скасовано його державну реєстрацію. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що набуття позивачкою права власності на житловий будинок не свідчить про виникнення права на спірну земельну ділянку. Позивачка не надала доказів належності їй на законних підставах на час прийняття оспорюваного рішення та виготовлення державного акту права на земельну ділянку. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Мечиславської сільської ради № 23 від 23 червня 1994 року ОСОБА_5 передано земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,17 га для ведення підсобного господарства. Після смерті ОСОБА_5 земельною ділянкою продовжував користуватись його син ОСОБА_3, як спадкоємець, а тому рішенням сільської ради № 161 від 20 жовтня 2009 року ОСОБА_3 правомірно надано право власності на спірну земельну ділянку. Також суд вирішуючи питання про позовну давність помилково дійшов висновку, що право на звернення до суду у позивачки виникло в липні 2013 року, а не в 2009 році, коли ОСОБА_3 виготовив державний акт.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача та представник сільської ради підтримали доводи апеляційної скарги, а представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним та справедливим.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням виконавчого комітету Мечиславської сільської ради №23 від 23 червня 1994 року «Про приватизацію земельних ділянок» вирішено передати у приватну власність ОСОБА_5 з наступною видачею Державних актів на право приватної власності на землю земельну ділянку в с.Мечиславка, вул.Шевченко, площею 0.42 га, з них 0,25 га.- для обслуговування житлового будинку та 0,17 га.- для ведення підсобного господарства, в додатку до рішення прізвище ОСОБА_5 значиться під №49 ( а.с.а.с.38,42).

03 квітня 2008 року ОСОБА_5 помер, проте за свого життя виготовлення Державного акту не замовив і Державний акт на право приватної власності на виділену йому земельну ділянку не отримав.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку, що виділена спадкодавцю земельна ділянка перебувала в його користуванні та ознак обєкта права власності не набула, право користування припинилося внаслідок смерті землекористувача. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Відповідач ОСОБА_3 після смерті батька прийняв спадшину та отримав 08 квітня 2009 року свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема на житловий будинок з господарського-побутовими будівлями, що знаходиться в с.Мечиславка, вул. Шевченка,29, земельну ділянку сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту (а.с.50,51).

Рішенням №161 28 сесії 5-го скликання Мечиславської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області від 20 жовтня 2009 року «Про уточнення площ земельних ділянок які надаються громадянам у власність шляхом приватизації» уточнено запис №49 списку, що є додатком до пункту №23 виконкому Мечиславської сільської ради від 23 червня 1993 року та надано земельну ділянку у власність шляхом приватизації спадкоємцю ОСОБА_5 позивачу ОСОБА_3 загальною площею: 0,3540 га, із них - 0,2469 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,1071 га для ведення особистого селянського господарства за адресою Кіровоградська область Ульяновський район с.Мечиславка вул.Шевченка,26 ( а.с.а.с.12,34,74).

На підставі цього рішення відповідач ОСОБА_3 09 листопада 2009 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №095469 площею 0,1071 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область Ульяновський район с.Мечиславка вул.Шевченка буд.26. ( а.с.24).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки право користування земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 припинилося внаслідок його смерті, то набуття іншою особою права користування або власності на цю земельну ділянку повинно відбуватися відповідно до ст.116,118 ЗК України шляхом надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність. Однак такий порядок не було дотримано.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про відсутність порушення права позивача. На підставі нотаріально посвідченого 30 листопада 2007 року договору купівлі-продажу позивачці належить житловий будинок із господарсько побутовими будівлями в с.Мечиславка вул.Шевченка,26 Ульяновського району Кіровоградської області (а.с. 8-11).

Рішеням 19 сесії 6-го скликання Мечиславської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області №135 від 07 червня 2013 року ОСОБА_4передано у власність земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови і сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,18 га. та надано згоду на виготовлення документів ( а.с.102).

При виготовленні в липні 2013 року технічної документації із землеустрою було встановлено, що фактично розмір земельної ділянки становить 1,0852 га, а посеред земельної ділянки, яка передається їй у власність розташована земельна ділянка площею 0,1071 га передана у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується відповідними актами (а.с.109-111). Таке розташування земельних ділянок відповідачі не заперечують.

Правильним також є висновок суду, що перебіг позовної давності починається з липня 2013 року, а не з дня отримання ОСОБА_3 09 листопада 2009 року Державного акту.

Разом з тим обґрунтованими є доводи представника відповідача ОСОБА_3, що суд скасовуючи рішення Мечиславської сільської ради в цілому, порушив права інших громадян щодо надання їм земельних ділянок.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Позивач просила визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1071 га, тому і рішення ради підлягає скасуванню лише щодо права ОСОБА_3 на цю земельну ділянку.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні в частині скасування рішення сільської ради. В іншій частині рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, в межах заявлених позовних вимог, наданих сторонами доказів, яким суд дав належну оцінку, та доводів апеляційної скарги підстав для його скасування не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2017 року, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення суду в такій редакції :

Скасувати рішення 28 сесії 5 скликання Мечиславської сільської ради від 20 жовтня 2009 року №161 в частині права ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1071 га.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

ОСОБА_6