Доповідач Папоян В.В. номер провадження 22-ц/775/274/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Папоян В.В.,

суддів Біляєвої О.М., Кішкіної І.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 06 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом. На обґрунтування своїх вимог посилався на ст.. 619 ЦК України та зазначав, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2016 року на його користь з ВАТ «Содовий завод», з яким він перебував у трудових відносинах, було стягнуто заборгованість по заробітній платі, у сумі 6232 грн. 98 коп. Проте судове рішення не виконано, підприємство визнано банкрутом тому вважає, що Фонд державного майна, якому належить корпоративне право на управління державним майном, несе субсидіарну відповідальність при задоволенні його вимог кредитора.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 06 січня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення її вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначає, що суд не застосував до спірних правовідносин положення ст. 619 ЦК України, якою передбачена субсидіарна відповідальність відповідача.

Особи, які приймають участь по справі у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи телефонограмами № 508 від 13.08.2015 року, зареєстрованими в Журналі телефонограм апеляційного суду № 1 та заявою позивача, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з державним підприємством «Український науково-дослідний інститут металургійного машинобудування».

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 24 листопада 2016 року на користь ОСОБА_1 з ВАТ «Содовий завод» стягнуто заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексації у загальній сумі 25 343 грн. 92 коп.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначав, що рішення суду не виконано та на обґрунтування своїх вимог посилався на ст. 619 ЦК України. За таких обставин, відмовляючи в позові суд обґрунтовано виходив з того, що Фонд державного майна України не несе додаткової відповідальності за зобов'язаннями ВАТ «Содовий завод» та не є його правонаступником.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 176 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи (ч. 1 ст. 619 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ВАТ «Содовий завод» . Між сторонами у справі не існувало будь-яких зобов'язань, вони не знаходились у трудових відносинах, тому не виникає обов'язок відповідача перед працівником щодо виплати сум, належних від підприємства. Положення ст.. 619 ЦК України та ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, до спірних правовідносин не застосовуються.

Судом першої інстанції перевірені усі обставини справи. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 307 ч.1 п. 1, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 06 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.В. Папоян

судді О.М. Біляєва

І.В. Кішкіна