Справа № 303/7148/16-ц
Ряд. стат. звіту 47
28 березня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.
при секретарі Славич М.В.
за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -
Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.
Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_3 є пенсійного віку, отримує пенсію та потребує матеріальної допомоги від своїх дітей. Таким чином, враховуючи вище просив суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень.
Представники позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просили суд його задоволити з мотивів викладених в ньому і не заперечили щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася надіславши до суду заперечення в якому просила суд у задоволенні позову відмовити, оскільки вона також є непрацездатна, є інвалідом 3-ої групи та отримує мінімальну пенсію. Крім цього, відповідач в запереченні зазначив, що є інша дочка позивача, тобто її сестра ОСОБА_2, яка є працездатною.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно Посвідчення №164319 від 15.02.2001 року ОСОБА_3 призначена пенсія за віком (а.с. 3).
Відповідно до повторного Свідоцтва про смерть серії І-ФМ №148094 ОСОБА_5 помер 03.08.1999 року (а.с. 4).
ОСОБА_6 №9 від 08.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебуває на «Д» обліку з діагнозом: церебральний атеросклероз, ІХС, кардіосклероз атеросклеротичний та потребує стороннього догляду (а.с. 13).
Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
За вимогами ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх вищеперерахованих умов. При цьому слід звернути уваги на те, що сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу, тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Згідно з чинним законодавством держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, а тому слід звертати увагу на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.
Як передбачено ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Критерії визначення потреби у наданні матеріальної допомоги передбачені у ч. 4 ст. 75 СК України, відповідно до якої один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, батьки можуть бути визнані такими, що потребують матеріальної допомоги, у тому разі, якщо їх заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не відповідають прожитковому мінімуму, встановленому законом.
Згідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2017 року складає 1247 гривень.
Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_3 має ще одну дочку ОСОБА_2, яка є працездатною.
Посилання представника позивача в заяві на необхідність отримання матеріальної допомоги не є підставою для задоволення позову на підставі ст. 202 СК України, оскільки витрати на лікування в разі їх доведення можуть бути стягнуті з відповідача за позовними вимогами заявленими в порядку ст. 203 СК України, тобто шляхом пред'явлення позову про стягнення додаткових витрат на утримання матері, а не шляхом пред'явлення позову про стягнення аліментів.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, а також враховуючи те, що позивач потребує матеріальної допомоги належними та допустимими доказами в ході розгляду справи судом не доведено, а відповідач ОСОБА_4, в свою чергу є також непрацездатною, отримує пенсію за інвалідністю, яка є її єдиними джерелом для існування, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 10, 75, 202, 205 СК України, суд,-
В задоволенні позову представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до її смерті - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір