242/73/17
20 січня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна,-
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1991 року. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характером, тому з 2014 року проживають окремо один від одного. Дитина перебуває разом з відповідачем. Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними не можливо. За час перебування у шлюбі було придбано наступне майно 3-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль Toyota Landcruiser, номерний знак НОМЕР_1, автомобіль Volkswagen Transport, номерний знак НОМЕР_2. Вказане майно зареєстроване за позивачем. Інших спорів з приводу поділу майна не мають, оскільки 23.06.2010 року між ними було укладено шлюбний договір, в якому визначено право власності на майно, що придбане після укладення шлюбного договору. На підставі викладеного просить розірвати шлюб та поділити спільне майно, заливши відповідачу вказану квартиру, а за позивачем залишити транспортні засоби.
В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про одруження І-НО № 083682, виданого Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 одружилися 08 червня 1991 року та після одруження їй присвоєне прізвище "Сєрікова".
Згідно свідоцтва про народження І-НО № 227639, виданого 26.02.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька Донецької області, сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.
Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14 листопада 1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_1 купив трикімнатну квартиру № 61 загальною площею 66,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., в будинку № 11-а по проспекту Ленінському в м. Донецьку.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АІС № 625032, виданого МРЕВ-1 м. Донецька, за ОСОБА_1 13.07.2004 року зареєстрований транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Transport, номерний знак НОМЕР_2, жовтого кольору, кузов № НОМЕР_3.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС № 254855, виданого ВРЕР № 3 м. Донецька УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, за ОСОБА_1 31.10.2008 року зареєстрований транспортний засіб - автомобіль Toyota Landcruiser, номерний знак НОМЕР_1, чорного кольору, шасі № JTEHJ09J565154786.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.
Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України).
У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що судам, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.
На підставі викладеного та приймаю до уваги, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, шлюбні відносини припинили, проживають окремо, під час шлюбу придбали вищевказане майно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212-215, 224-225 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 08 червня 1991 року Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька за актовим записом № 376, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.
Розподілити спільне майно подружжя наступним чином
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, право власності на трикімнатну квартиру № 61 загальною площею 66,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., в будинку № 11-а по проспекту Ленінському в м. Донецьку.
Залишити за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_5, право власності на транспортні засоби - автомобіль Volkswagen Transport, номерний знак НОМЕР_2, жовтого кольору, кузов № НОМЕР_3, що зареєстрований у МРЕВ-1 м. Донецька, та автомобіль Toyota Landcruiser, номерний знак НОМЕР_1, чорного кольору, шасі № JTEHJ09J565154786, що зареєстрований у ВРЕР № 3 м. Донецька УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області.
Заява щодо перегляду заочного рішення може бути подана відповідачем до суду протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя