Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1660/16-ц
Провадження по справі № 2/514/67/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді М.В. Козирєва

за участю секретаря Я.П. Міхальчук,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовну заяву, звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 липня 2009 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: с. Надрічне, вул. Центральна, 14, Тарутинського району Одеської області.

При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

У звязку з цим, позивач в судовому порядку просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме на житловий будинок, що знаходяться за адресою: с. Надрічне, вул. Центральна, 14, Тарутинського району Одеської області, загальною вартістю 150400 гривень, яке за життя належав її чоловікові ОСОБА_4

Позивач в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. На адресу суду від них надійшли заяви про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без їх участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

В звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Судом достовірно встановлено, що спадок відкрився в день смерті спадкодавця - ОСОБА_4 08 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с. 8).

З копії витягу з погосподарської книги Надрічненської сільської ради вбачається, що головою домогосподарства, яке розташоване в с. Надрічне по вул. Центральна, 14, Тарутинського району Одеської області був ОСОБА_4 (а.с. 9-10).

Відповідно свідоцтва про шлюб позивач ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7)

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними дітьми спадкодавця, які від прийняття спадщини відмовились на користь позивача (11-14).

Сторони відносяться до першої черги спадкування за законом на підставі ст. 1261 ЦК України.

При огляді спадкової справи № 335/2016 до майна померлого 08 липня 2009 року ОСОБА_4 встановлено, що на момент смерті спадкодавця позивач була зареєстрована та проживала в спадковому будинку, розташованого в с. Надрічне, по вулиці Центральна, 14 Тарутинського району Одеської області (а.с. 32). Діти спадкодавця, відповідачі у справі, не були зареєстровані в спадковому будинку і протягом шести місяців не звертались до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а отже є такими, що не прийняли спадщину після смерті батька.

Таким чином, суд дійшов висновку визнати за позивачем право власності на спадковий будинок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, ст.ст. 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок літера «А», загальною площею 150,4 кв.м, житловою площею 83,5 кв.м, який складається з: літ. «Б,Г» - сарай, літ. «В» - гараж, літ. «Д» - літня кухня; літ. «Е» - убиральня, №1-3 надв. споруди, І-ІІ інші споруди, загальною вартістю 150400 гривень, розташованого по вулиці Центральна, 14 в селі Надрічне Тарутинського району Одеської області та належав до смерті ОСОБА_4, померлому 08 липня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Козирєв