ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/791/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ТОВ «ОСВ Стрімтек» до ОСОБА_2, третя особа: ТОВ «Лагранд Інвестмент» про усунення перешкод в користуванні майном та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ТОВ «ОСВ Стрімтек» про усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСВ Стрімтек» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ОСВ Стрімтек») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про усунення перешкод в користуванні майном.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 листопада 2015 року між ТОВ «ОСВ Стрімтек» та ТОВ «ЛАГРАНД ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ТОВ «ЛАГРАНД ІНВЕСТМЕНТ» передало у власність позивачу нерухоме майно - нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 210,5 кв.м. Позивачу були надані усі правовстановлюючі та проектні документи на нерухоме майно. Проте, починаючи з жовтня 2015 року і до моменту звернення позивача до суду громадянин ОСОБА_2 постійно прибуває з не встановленими особами на території нежитлової будівлі за вказаною вище адресою, стверджуючи, що він є власником даного нерухомого майна на підставі договору купівлі - продажу майна від 27 жовтня 2015 року.

Позивач вважає, що відповідач не є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 210,5 кв.м., так як останнім за договором від 27.10.2015 р. було придбано металеву конструкцію, що не є нерухомим майном та яка розташована за іншою адресою: АДРЕСА_2.Позивач зазначає, що відповідач своїми діями чинить перешкоди в користуванні майном, постійно проникаючи з невідомими особами на територію будівлі за адресою: АДРЕСА_1, завдаючи шкоди майну, а тому просить задовольнити позовні вимоги, зобов'язати відповідача не чинити перешкод в користуванні належним позивачу на праві приватної власності майном: нежитловою будівлею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 210,5 кв.м.

ОСОБА_2 в свою чергу подав зустрічний позов про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно та визнання права власності на майно.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, у задоволені зустрічного позову - відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача проти первісного позову заперечувала, вказувала на те, що спірне нерухоме майно належить відповідачу на підставі договору купівлі - продажу майна від 27 жовтня 2015 року між ТОВ «Медіплекс ЛТД» в особі директора ОСОБА_4, діючого на підставі Статуту з однієї сторони і ОСОБА_5 на підставі Протоколу аукціону, що проходив на Товарній біржі «ІННЕКС» від 23 жовтня 2015 року та просила у задоволені первісного позову відмовити, зустрічний позов - задовольнити.

У судове засідання представник третьої особи не з'явився, повідомлений, повідомлений у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що позовні вимоги первісного позову підлягають задоволенню, а у задоволені зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2015 року між ТОВ «ОСВ Стрімтек» та ТОВ «ЛАГРАНД ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ТОВ «ЛАГРАНД ІНВЕСТМЕНТ» передало у власність позивачу нерухоме майно - нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 210,5 кв.м. /а.с. 3-4/.

З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 було побудоване та введене в експлуатацію відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки Забудовником в належному порядку було оформлено усі дозвільні документи щодо експлуатації нерухомого майна, а також присвоєно окрему адресу.

Так, відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 21.05.2014 р. № 62 було введено в експлуатацію об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 210,5 кв. м. (літера «А») /а.с. 106-109/.

Згідно Листа Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації з метою ідентифікації новоствореного об'єкта за адресою: АДРЕСА_2, об'єкту нерухомого майна було присвоєно адресу: АДРЕСА_1 /а.с. 110/.

Також на новостворений об'єкт нерухомого майна було виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого нежитлова будівля розташована за вказаною вище адресою саме під літерою «А» /а.с. 111-114/.

Окрім того, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 210,5 кв. м. зареєстроване за TOB «ОСВ Стрімтек» /а.с. 115-116/.

Відповідно до ч. 4 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено, що станом на момент звернення до суду позивачу належить на праві власності нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Позивач є власником такого нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 11 листопада 2015 року, право власності позивача зареєстроване в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на їх обтяжень, що підтверджується наданим позивачем витягом з реєстру.

Судом також встановлено, що 27 жовтня 2015 року між ТОВ «Медіплекс ЛТД» в особі директора ОСОБА_4, діючого на підставі Статуту з однієї сторони і ОСОБА_5 на підставі Протоколу аукціону, що проходив на Товарній біржі «ІННЕКС» від 23 жовтня 2015 року укладено договір купівлі-продажу майна /а.с. 39-41/.

Предметом договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2015 року є майно: металева конструкція, зовні оцинкована, а зсередини недобудована, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Тобто, зважаючи на поняття нерухомого майна, закріплене в ст. 181 ЦК України, відповідач придбав за договором купівлі-продажу майна від 27 жовтня 2015 року металеву конструкцію, що не може вважатися нерухомим майном в розумінні цивільного законодавства України та, фактично, є будівельним матеріалом та не має жодного відношення до нерухомого майна позивача.

Окрім того, відповідно договору купівлі-продажу майна, укладеного 27 жовтня 2015 року, відповідачем була придбана металева конструкція, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 1.8 Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 25.06.2011 р. № 1094 поштові адреси не присвоюються спорудам, які встановлені тимчасово без улаштування фундаменту, в тому числі пересувним та тимчасовим спорудам торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Зважаючи на те, що відповідачем придбана металева конструкція, що не є нерухомим майном в розумінні ст. 181 Цивільного кодексу України та Розпорядження КМДА від 25.06.2011 р., поштова адреса майну, що було придбане відповідачем, не присвоювалася.

Тобто, майно (металева конструкція), що є у власності відповідача, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 без присвоєння окремої поштової адреси.

Зважаючи на те, що металева конструкція, що є у власності відповідача, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а нерухоме майно, що належить на праві власності позивачу, має поштову адресу: АДРЕСА_1, дані об'єкти права власності розташовані за різними поштовими адресами, а тому відповідач помилково та безпідставно вважає, що є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 210,5 кв.м.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна - нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 210,5 кв.м.., а відповідач є власником металевої конструкції за адресою:, АДРЕСА_2, а тому відповідач жодного відношення до нерухомого майна позивача не має.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами статті 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

У відповідності до абз. 2 п. 33 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

В судовому засіданні позивачем доведено та встановлено судом, що позивач є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 210,5 кв.м., однак, відповідач своїми діями перешкоджає законно володіти таким майном, порушуючи право власності позивача.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5 задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позову обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню, у задоволені зустрічного позову слід відмовити.

Судові витрати вирішено на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ТОВ «ОСВ Стрімтек» до ОСОБА_2, третя особа: ТОВ «Лагранд Інвестмент» про усунення перешкод в користуванні майном - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ТОВ "ОСВ Стрімтек» перешкоди у корсиутванні належним йому на праві власності майном: нежитловим приміщенням, павільйоном полу функціонального призначення розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволені позову ОСОБА_2 до ТОВ «ОСВ Стрімтек» про усунення перешкод у здійсненні права власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 коп. судових витрат на корсить ТОВ «ОСВ Стрімтек».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: