РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.03.2017 року Франківський районний суд м.Львова в складі: головуючого

судді Гулієвої М.І.

при секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частини будинку,-

в с т а н о в и в

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на частини будинку, мотивуючи тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 є власниками двох квартир (№2 і 2а) в будинку №4 на вул.Васильківського у м.Львові співвласниками цього будинку; наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №462 від 21.08.2009 р. будинок №4 на вул.Васильківського у м.Львові знятий з балансу Львівської міської ради; комісією ЛКП «Львівський ліхтар» було здійснено передачу-приймання житлового будинку №4 на вул.Васильківського та нежитлових приміщень у позивача і відповідача власність, що засвідчено актом передачі-приймання будинку від 16.07.2015 р., вона та відповідач звернулись до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» із заявою, засвідченою державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори, з проханням визначити реальні частки між ними у праві власності на будинок №4 на вул.Васильківського у м.Львові; ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» було надано висновок №1/11105 від 07.08.2014 р., у якому зазначено, які ідеальні та реальні частки у праві власності на будинок №4 на вул.Васильківського у м.Львові складають займані позивачем та відповідачем приміщення будинку; у звязку із тим, що позивач хоче у встановленому законом порядку оформити право власності на частки у будинку, однак відповідач на її пропозиції щодо продовження вирішення вищезгаданого питання в позасудовому порядку не відгукнувся, цим самим позивач вважає, що було порушено її право власності, за захистом якого вона змушена звернутись до суду.

У судовому засіданні позивач та її представник не зявився, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, що вбачається з матеріалів справи. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.169, 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Статтею 316 Цивільного кодексу України дано визначення поняття права власності, згідно якої правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як зазначено у ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений у ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 Цивільного кодексу України передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, розпоряджатись ним на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно з ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). ОСОБА_1 може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Відповідно до ст.358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником ? частини квартири №2а на вул.Васильківського, 4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Третьою львівською державною нотаріальною конторою 09.07.2013 р., та іншої ? частини цієї квартири на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 05.09.2013 р.; а відповідач ОСОБА_2 є власником квартири №2 в цілому на вул.Васильківського, 4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Пятою Львівською державною нотаріальною конторою 03.05.1999 р.

Як вбачається з наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №462 від 21.08.2009 р., будинок №4 на вул.Васильківського у м.Львові знятий з балансу Львівської міської ради.

Комісією ЛКП «Львівський ліхтар» було здійснено передачу-приймання житлового будинку №4 на вул.Васильківського та нежитлових приміщень у позивача і відповідача власність, що засвідчено актом передачі-приймання будинку від 16.07.2015 р.

Позивач та відповідач звернулись до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» із заявою, засвідченою державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори, з проханням визначити реальні частки між нами у праві власності на будинок №4 на вул.Васильківського у м.Львові.

ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на заяву сторін було надано висновок №1/11105 від 07.08.2014 р., у якому зазначено, які ідеальні та реальні частки у праві власності на будинок №4 на вул.Васильківського у м.Львові складають займані позивачем та відповідачем приміщення будинку: ОСОБА_1 займає приміщення: I/7,3 кв.м. (підвал), II/10,3 кв.м. (підвал), 2а-1/5,1 кв.м. (коридор), 2а-2/3,2 кв.м. (санвузол), 2а-3/12,5 кв.м. (кухня), 2а-4/20,4 кв.м. (житлова); II/4,7 кв.м. (веранда), сарай під літерою «Б», навіс під літерою «В», сходи під літерою «а», що становлять 57/100 реальних часток в будинку №4 на вул.Васильківського у м.Львові, а ОСОБА_2 займає приміщення: III/2,6 кв.м. (підвал), 2-1/9,0 кв.м. (кухня), 2-2/19,3 кв.м. (житлова), 2-3/3,4 кв.м. (санвузол), I/4,7 кв.м. (веранда), сарай під літерою «Б», погріб під літерою «Б», сходи під літерою «а», що становлять 43/100 реальних часток в будинку №4 на вул.Васильківського у м.Львові, у спільному користуванні співвласників залишаються такі приміщення: вбиральня під літерою «Г», огорожа №1, №4, №5, хвіртка №2, ворота №3, I вимощення.

З поданого позивачем суду листа-пропозиції вбачається, що вона зверталася до відповідача про врегулювання спору в позасудовому порядку, однак відповідач не відгукнувся на цю письмову пропозицію.

Так само позивач жодним чином не відгукнувся на жодну повістку суду про виклик в судове засідання у вищезгаданій справі та оголошення в газеті «Урядовий курєр», яке оплатила позивач.

Оскільки, будинок №4 на вул.Васильківського у м.Львові, у якому знаходяться квартири позивача та відповідача, знятий з балансу Львівської міської ради, та актом прийняття-передачі переданий у власність позивача та відповідача, суд вважає, що у сторін справи виникло право спільної власності на будинок у частках, які становлять приміщення будинку, належні кожній із сторін, зазначені у висновку органу технічної інвентаризації, виготовленому на підставі спільної заяви сторін.

За наявності вищевказаних обставин суд, вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 57/100 реальних часток в будинку №4 на вул.Васильківського у м.Львові, які складають такі приміщення: I/7,3 кв.м. (підвал), II/10,3 кв.м. (підвал), 2а-1/5,1 кв.м. (коридор), 2а-2/3,2 кв.м. (санвузол), 2а-3/12,5 кв.м. (кухня), 2а-4/20,4 кв.м. (житлова); II/4,7 кв.м. (веранда), сарай під літерою «Б», навіс під літерою «В», сходи під літерою «а»; за ОСОБА_2 право власності на 43/100 реальних часток в будинку №4 на вул.Васильківського у м.Львові, які складають такі приміщення: III/2,6 кв.м. (підвал), 2-1/9,0 кв.м. (кухня), 2-2/19,3 кв.м. (житлова), 2-3/3,4 кв.м. (санвузол), I/4,7 кв.м. (веранда), сарай під літерою «Б», погріб під літерою «Б», сходи під літерою «а»; у спільному користуванні співвласників залишити приміщення: вбиральня під літерою «Г», огорожа №1, №4, №5, хвіртка №2, ворота №3, I вимощення.

При цьому суд враховує положення ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 57-61, 169, 208-210, 212- 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 57/100 реальних часток в будинку №4 на вул.Васильківського у м.Львові, які складають такі приміщення: I/7,3 кв.м. (підвал), II/10,3 кв.м. (підвал), 2а-1/5,1 кв.м. (коридор), 2а-2/3,2 кв.м. (санвузол), 2а-3/12,5 кв.м. (кухня), 2а-4/20,4 кв.м. (житлова); II/4,7 кв.м. (веранда), сарай під літерою «Б», навіс під літерою «В», сходи під літерою «а».

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 43/100 реальних часток в будинку №4 на вул.Васильківського у м.Львові, які складають такі приміщення: III/2,6 кв.м. (підвал), 2-1/9,0 кв.м. (кухня), 2-2/19,3 кв.м. (житлова), 2-3/3,4 кв.м. (санвузол), I/4,7 кв.м. (веранда), сарай під літерою «Б», погріб під літерою «Б», сходи під літерою «а».

У спільному користуванні співвласників будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишаються такі приміщення: вбиральня під літерою «Г», огорожа №1, №4, №5, хвіртка №2, ворота №3, I вимощення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору 1536,23 гривень та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 420 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.І.Гулієва