Справа № 168/134/17
Провадження № 2/168/76/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника органу опіки й піклування ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 10 вересня 2004 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. У шлюбі в них народився син - ОСОБА_6, 01 березня 2006 року.

31 травня 2016 року рішенням Старовижівського районного суду Волинської області шлюб між сторонами розірвано, син залишився проживати з мамою, відповідачкою по справі.

Позивач вказав, що він позбавлений можливості приймати участь у вихованні та розвитку дитини, оскільки відповідач перешкоджає у його спілкуванні з сином, забороняє побачення з сином за місцем проживання позивача. Зазначив, що він є фізично обмеженим у русі у звязку з хворобою, а тому немає змоги їздити до сина за місцем його проживання.

Вважає, що відповідач безпідставно чинить йому перешкоди у спілкуванні з їх сином, порушує його право на участь у вихованні, духовному та моральному розвитку дитини. Домовитись із ОСОБА_4 щодо порядку спілкування з дитиною у добровільному порядку неможливо.

Просив суд зобовязати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з сином - ОСОБА_6, 01 березня 2006 року та визначити наступний порядок спілкування:

- необмежене спілкування з сином засобами телефонного звязку;

- побачення раз на два тижня у суботу за місцем проживання батька;

- спільний відпочинок із сином у період літніх канікул протягом 45 днів;

- спільний відпочинок із сином у період зимових канікул протягом 7 днів;

- спільний відпочинок із сином у період весняних та осінніх канікул протягом 7 днів, у кожен період зокрема.

Надати батькам право змінити порядок та час спілкування батька з дитиною за їх взаємною згодою.

В ході судового розгляду було уточнено позовні вимоги та позивач просив зобовязати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:

- побачення у І, ІІІ суботу місяця з 11:00 години до 11:00 години наступного дня (неділі) з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, при цьому перебування в нічний час (з 20:00 години суботи до 11:00 години наступного дня неділі) - за згодою дитини;

- спільний відпочинок із сином у період літніх канікул протягом 45 днів;

- спільний відпочинок із сином у період зимових канікул протягом 7 днів;

- спільний відпочинок із сином у період весняних та осінніх канікул протягом 7 днів, у кожен період зокрема.

Надати батькам, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, право змінити порядок та час спілкування батька з дитиною за їх взаємною згодою.

У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Просили їх задовольнити повністю.

Відповідач позов визнала у частково. Зокрема визнала позовні вимоги у частині необмеженого спілкування з сином засобами телефонного звязку та побачень у І, ІІІ суботу місяця, але за місцем проживання дитини та при цьому пояснила, що не чинить перешкод у спілкуванні сина і батька в телефонному режимі.

Представник органу опіки та піклування Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області не заперечував проти задоволення позову.

Представник органу опіки та піклування Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області пояснив, що після засідання відповідної комісії, спілкування з батьками та дітьми, служба у справах дітей вважає можливим участь батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними у спосіб, викладений у висновку служби.

Сторони та представник третьої особи не заперечили проти зясування судом думки сина щодо позовних вимог у справі.

В ході розгляду справи після зясування думки сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач повністю визнала позов та не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, показання свідків, зясувавши думку дитини дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 10 вересня 2004 року сторони уклали шлюб, рішенням Старовижівського районного суду Волинської областівід 31 травня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (арк.справи 7).

Від спільного подружнього життя у сторін народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (арк.справи 8).

Також судом встановлено, що син проживає з матірю в с. Стара Гута Старовижівського району по вул. Лесі Українки, 72.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом.

За змістом частин 1, 2 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно сітаттями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Судом встановлено і ці обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач перешкоджає позивачу у вільному спілкуванні з сином, у звязку з чим позивач звертався до органу опіки та піклування Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області з метою врегулювання даного спору. Органом опіки та піклування Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області було ініційовано проведення індивідуального діагностичного обстеження дитини за місцем його навчання. Відповідно до висновків індивідуального діагностичного обстеження дитини та індивідуальної консультації (арк.справи 9), син ОСОБА_6 більше схильний до мами, але сумує за батьком і хотів би з ним проводити більше часу.

Відповідно до висновку від 07 березня 2017 року «Про участь у вихованні та спілкуванні з дітьми», орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином: необмежене спілкування з сином засобами телефонного звязку та побачення раз на два тижня у суботу за місцем проживання батька за взаємною згодою сторін та враховуючи інтереси та стан здоровя дитини; спільний відпочинок із сином у період літніх канікул протягом 45 днів, у період зимових, весняних та осінніх канікул протягом 7 днів, у кожен період зокрема, надавши батькам право змінити порядок та час спілкування батька з дитиною за їх взаємною згодою (арк.справи 22-23).

Згідно зі статтею 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У ході судового розгляду було зясовано думку сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у присутності психолога ОСОБА_7, яка була допитана в якості свідка щодо зазначених обставин. ОСОБА_7 пояснила в судовому засіданні, що в ході спілкування з ОСОБА_6 зробила наступний висновок: ОСОБА_6 любить однаково обох батьків, однак йому не вистачає побачень з батьком, хоче на літніх канікулах більше часу проводити з батьком ніж з мамою, оскільки йому з татом цікавіше, має вільне спілкування з батьком у телефонному режимі.

На переконання суду, перешкоджання позивачеві у спілкуванні з сином з боку відповідача, безперечно, порушують його права в частині рівності таких прав на участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а тому позовні вимоги в частині зобовязання позивача не чинити таких перешкод підлягають до задоволення.

Аналізуючи надані пояснення, докази у справі, суд дійшов висновку, що сторони обоє з належним піклуванням та турботою, любовю ставляться до дитини. Позивач цікавиться його життям і розвитком, має на меті приймати активну участь у їх вихованні, спілкуватись з ними. Син привязаний до обох батьків.

Судом встановлено, що за місцем проживання позивача створені належні умови для перебування дитини, є окремо ліжечко для дитини, що стверджується актом обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 02 березня 2017 року. По місцю проживання характеризується виключно позитивно (арк.справи 12). Отримує пенсію по інвалідності.

Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дітей, спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати і інтересам дітей.

Отже, виходячи з інтересів дітей, враховуючи обставини справи, а також вік дітей, їх психологічний стан, відсутність на даний час достатнього спілкування з батьком, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування та з максимальним врахуванням інтересів дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо визначення способу його участі у вихованні дітей та спілкуванні з ним та вважає за необхідне встановити ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:

- побачення у І, ІІІ суботу місяця з 11:00 години до 11:00 години наступного дня (неділі) з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, при цьому перебування в нічний час (з 20:00 години суботи до 11:00 години наступного дня неділі) - за згодою дитини;

- спільний відпочинок із сином у період літніх канікул протягом 45 днів у другій половині канікул, з урахуванням потреб дитини, за згодою дитини та погодженням з ОСОБА_4 місця проведення такого відпочинку;

- спільний відпочинок із сином у період зимових канікул протягом 7 днів, з урахуванням потреб дитини, за згодою дитини та погодженням з ОСОБА_4 місця проведення такого відпочинку;

- спільний відпочинок із сином у період весняних та осінніх канікул протягом 7 днів, у кожен період зокрема, з урахуванням потреб дитини, за згодою дитини та погодженням з ОСОБА_4 місця проведення такого відпочинку.

Надати батькам, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, право змінити порядок та час спілкування батька з дитиною за їх взаємною згодою.

Детальну конкретизацію способу участі батька у спілкуванні з дітьми, фіксації згоди дітей, повідомлення чи погодження з ОСОБА_4, способи спілкування з матірю в період побачень з батьком, суд вважає недоцільним у звязку з неможливістю уточнення різного роду обставин та життєвих ситуацій, які можуть виникнути, в яких батьки повинні враховувати, в першу чергу, інтереси дітей, принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дітей та прав обох батьків на безперешкодне спілкування з ними.

Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 141,153,157,159 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:

- І, ІІІ субота місяця з 11:00 години до 11:00 години наступного дня (неділі) з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, при цьому перебування в нічний час (з 20:00 години суботи до 11:00 години наступного дня неділі) - за згодою дитини;

- спільний відпочинок із сином у період літніх канікул протягом 45 днів у другій половині канікул, з урахуванням потреб дитини, за згодою дитини та погодженням з ОСОБА_4 місця проведення такого відпочинку;

- спільний відпочинок із сином у період зимових канікул протягом 7 днів, з урахуванням потреб дитини, за згодою дитини та погодженням з ОСОБА_4 місця проведення такого відпочинку;

- спільний відпочинок із сином у період весняних та осінніх канікул протягом 7 днів, у кожен період зокрема, з урахуванням потреб дитини, за згодою дитини та погодженням з ОСОБА_4 місця проведення такого відпочинку.

Надати батькам, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, право змінити порядок та час спілкування батька з дитиною за їх взаємною згодою.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_8