Справа № 204/7925/16-ц
Провадження № 2-з/204/9/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином.

У січні 2017 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову в якій остання просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти на рахунках у банківських установах, що належать ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позивач зазначила в заяві, що у своїх позовних вимогах, що вона просить стягнути з ОСОБА_2 1 000 000,00 грн., як з власника автотранспортного засобу, який вчинив ДТП в результаті якої сталася загибель її доньки. Вважає, що вона має підстави підозрювати, що відповідач з метою уникнення цивільно-правової відповідальності може вжити заходів направлених на відчуження належного йому майна, щоб зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, яким би воно не було.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а ст. 152 ЦПК України, передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 просить накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти на рахунках у банківських установах, що належать відповідачу, проте позивач не зазначає на яке саме майно необхідно накласти арешт, не надає жодного доказу наявності у власності відповідача будь-якого майна станом на момент звернення з даною заявою до суду, або наявності у відповідача відкритих банківських рахунків.

Також слід зазначити, що позивачем не обґрунтовано необхідність вжиття даного виду забезпечення позов та не надано доказів на підтвердження того, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, позивачем не надано відомостей щодо вартості рухомого та нерухомого майна, на яке він просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості вирішити питання про відповідність та співмірність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Підсумовуючи наведене приходжу до переконливого висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 151, 152,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Л. Черкез