Справа №442/1502/17
Провадження №2/442/995/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Кондратів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_3 про визначення розміру ідеальної частки у праві власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача із зазначеним позовом. У підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4 . До складу спадщини належить спадкове майно, яке складається з: 23/50 часток у праві власності на житловий будинок, що знаходяться в м.Дрогобичі Львівської області по вул.Вернадського, 6; частка у праві власності на земельну ділянку площею 0,0770 га, яка розташована на вул.Вернадського,6 в м.Дрогобичі Львівської області; земельної ділянки площею 0,0110 га, яка розташована по вул.Некрасова,24 в м.Дрогобичі Львівської області. Позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. 12 січня 2015 року до Спадкового реєстру було внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи, 01 лютого 2017 року приватним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 23/50часток у праві власності на вище вказаний житловий будинок, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,01 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер :01:020:0298.Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,0770 га, позивачу було відмовлено з тих підстав, що у разі смерті одного із учасників спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде обєктом спадкування. А тому просить суд визначити частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,0770 га, яка розташована на вул.Вернадського,6 в м.Дрогобичі Львівської області для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, за спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 02 січня 2015 року, пропорційно до частки у праві приватної власності на житловий будинок, що знаходиться на вул.Вернадського,6 в м.Дрогобичі Львівської області, у розмірі 23/50 частки - для реалізації права позивача ОСОБА_1 з оформлення спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_5 не з»явилися, подали заяву про проведення судового засідання без їх участі, позов підтримують.

Відовідач, третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися, подали суду заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Згідно положень ст. 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Зазначене право повною мірою узгоджується з правом заповідача на свій розсуд визначати обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом.

Отже, учасник спільної сумісної власності має право заповідати свою частку до її визначення та виділу, а після смерті учасника спільної сумісної власності свідоцтво про право на спадщину видається лише після виділу або визначення частки померлого у спільному майні.

Відповідно до підпункту е пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об'єктом спадкування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю.

Частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кільком особам право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Така ж правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі №6-253цс16.

Також і відповідно до п.21 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований жилий будинок, не визначався, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на яку має позивач, слід виходити із розміру його частки у вартості будинку на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову на час виникнення останньої.

Як вбачається із свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 03 листопада 1993 року, виданого відповідачу ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Дрогобицької міської Ради народних депутатів від 22.12.1993 р. №513, відповідачу у даній справі належить 27/50 ідеальних частин жилого будинку, який розташований в місті Дрогобичі по вул. Вернадського за № 6.

З вказаних правових підстав, зважаючи на те, що відповідачу у даній справі належить 27/50 ідеальних частин жилого будинку, який розташований в місті Дрогобичі по вул. Вернадського за № 6, суд вважає за можливе визначити розмір частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0770 га, розташовану на території м. Дрогобича на вул. Вернадського, 6 Дрогобицької міської ради, яку успадкував позивач у даній справі, з урахуванням розміру 23/50 часток у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул.Вернадського, 6 в м.Дрогобичі Львівської області, яка перебуває у власності позивача, у розмірі 23/50 частки.

Відповідно до ст.1225 Цивільного кодексу України і ст.131 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

За змістом ч.3 ст.1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З урахуванням вище наведеного, та те, що у разі смерті одного із учасників спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде обєктом спадкування, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.369, 1226, 1236 ЦК України, ст.. ст.. 120 ЗК України.,

Вирішив :

Позов задовольнити.

Визначити частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,0770 га, яка розташована на вул.Вернадського, 6 в м. Дрогобичі Львівської області для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, за спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 02 січня 2015 року, пропорційно до частки у праві приватної власності на житловий будинок, що знаходиться на вул.Вернадського,6 в м.Дрогобичі Львівської області, у розмірі 23/50 частки .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Нагірна О.Б.