"19" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_2 суму 50 039,79 грн. матеріального збитку, 1 000 грн. витрат по оплаті проведення оцінки заподіяної шкоди та судовий збір.
Вимоги мотивує тим, що 10 червня 2016 року у м Києві на бульварі Дружби Народів, 40-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля «Фельксваген» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2.
Дорожньо-транспортна пригода відбулася в результаті порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху.
Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд» відповідно до полісу АЕ/5650734.
Всі необхідні документи було подано до ПАТ «Страхова компанія «Скайд», однак за повідомленням працівника даної страхової компанії, страхова компанія здійснювати відшкодування не буде, оскільки свою діяльність припинила, а тому оцінка вартості матеріального збитку завданого внаслідок ДТП проводилася ним за власні кошти.
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 16.06.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 55 086,48 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 25 173,90 грн.
Вартість проведеної оцінки становить 1 000,00 грн.
Фактична вартість оплаченого ремонту пошкодженого автомобіля становить 50 039,79 грн.
Заподіяну йому пошкодженням транспортного засобу шкоду просить стягнути з відповідача, як особи винної у дорожньо-транспортній пригоді.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року судом до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «Страхова компанія «Скайд», з яким було укладено поліс № АЕ/5650734 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 07.10.2015 року, предметом якого є забезпечення транспортного засобу Фольксваген, н.з. НОМЕР_4, за участі якого відбулася ДТП.
В судове засідання позивач не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, представником позивача ОСОБА_3 до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Скайд» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10 червня 2016 року о 08 год. 05 хв. у м Києві на бульварі Дружби Народів, 40-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Фельксваген», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2.
Внаслідок зіткнення транспортних засобів автомобіль НОМЕР_2, зазнав механічних пошкоджень задньої частини автомобіля, а саме: кришки багажнику, заднього бамперу, заднього фонаря та заднього крила; автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_4, отримав пошкодження переднього бамперу.
На місці дорожньо-транспортної пригоди 10.06.2016 року о 08 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Дружби Народів, 40-А ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оформлено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно положень п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 5).
Як убачається із розділу 14 Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідач зазначає, що вона визнає свою провину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до інформації, що міститься у розділі 8 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_4 застрахований у ПАТ «СК «СКАЙД», згідно полісу № АЕ/5650734, термін дії якого з 07.10.2015 року до 06.10.2016 року.
Як зазначає позивач, всі необхідні документи ним було подано до ПАТ «Страхова компанія «Скайд», однак за повідомленням працівника даної страхової компанії, страхова компанія не здійснює відшкодування, оскільки свою діяльність припинила.
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1606 від 16.06.2016 року, складеного СПД ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, складає 55 086,48 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 25 173,90 грн. (а.с. 8-22).
За проведення вищевказаного автотоварознавчого дослідження по визначенню оцінки заподіяної шкоди позивачем сплачено кошти в сумі 1 000 грн., що підтверджуються квитанцією № 057838 від 21.06.2016 року, виданою ФОП ОСОБА_4 (а.с. 42).
Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Цивільно - правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).
Як убачається із матеріалів справи, позивачем понесені витрати по відновленню завданих дорожньо-транспортною пригодою пошкоджень автомобілю Ауді 80, н.з. НОМЕР_5, в сумі 50 039,79 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № ФОП00000152 від 08.07.2016 року ФОП ОСОБА_5, актом виконаних робіт № ФОП00000205 від 12.07.2016 року та квитанцією № 0.0.581617130.1 від 12.07.2016 року на суму 50 039 грн. 79 коп. (а.с. 43-46).
Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, шкода заподіяна майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.
Як роз'яснено у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.
Відповідно п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За повідомленням позивача страховиком відповідача ПАТ «СК «Скайд» страхове відшкодування виплачене не було.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано.
Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню, у зв'язку з чим з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заподіяна позивачу майнова шкода внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді з вини ОСОБА_2 транспортного засобу у розмірі 50 039 грн. 79 коп. та понесені позивачем витрати по оплаті проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 1 000 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року, ст. ст. 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 74, 76, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля у розмірі 50 039 грн. 79 коп., оплату проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 1 000 грн. та судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., а всього суму 51 590 (п'ятдесят одна тисяча п'ятсот дев'яносто) грн. 99 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя