Справа № 639/7920/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого-судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання припиненим кредитного договору, договору іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання припиненим кредитного договору № СМ-SME 700/175/2008 від 19.05.2008 р., укладеного між Закритим акціонерним товариством ( далі ЗАТ) «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1, визнання припиненим договору іпотеки № РМ-SME 700/175/2008 від 30.05.2008 р., зняття заборони відчуження нерухомого майна ( нежитлового приміщення літ. «А-1,а», що знаходиться у м.Сєверодонецьк Луганської області вул. Федоренка ( вул.ОСОБА_2), 49-а загальною пл. 101,4 кв.м.), що належить позивачу і накладеного через укладання договору іпотеки приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, припинення запису про обтяження та про іпотеку з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та їх обтяжень за договором іпотеки № РМ-SME 700/175/2008 від 30.05.2008 р., стягнення з відповідача судових витрат.В обгрунтування вимог ОСОБА_1 зазначав, що ним 19.05.2008 р. укладено кредитний договір з ЗАО «ОТП Банк». В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, між ним та ЗАТ «ОТП Банк» 30.05.2008 р. укладено іпотечний договір № РМ-SME 700/175/2008, відповідно до якого в іпотеку були передані нежитлові приміщення літ. «А-1,а». Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.04.2015 р. по справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ТОВ «Харків Техноткань» у позові про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено зі спливом позовної давності. Рішення в цій частині залишено без змін рішенням апеляційного суду Харківської області від 01.06.2016 р. Позивач вважає, що оскільки основне зобовязання фактично є припиненим, то і зобовязання у вигляді іпотеки також повинно бути припиненим в розумінні ст. 509 ЦК України.

Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» проти позову заперечував, стверджуючи, що порядок припинення зобовязання визначений ст.ст. 598, 599 ЦК України і вважається припиненим виконанням. Законом «Про іпотеку» не передбачена така підстава припинення договору іпотеки, як сплив позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, з позивачем була досягнута домовленість і він письмово погодився про реалізацію предмета іпотеки, але після скасування касаційним судом первісного рішення апеляційного суду Харківської області від 21.07.2015 р. про часткове задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна», відмовився від врегулювання питання про повернення кредитних коштів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази приходить до наступного.

За укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» і ОСОБА_1 кредитним договором № СМ-SME 700/175/2008 від 19.05.2008 р., позивач отримав від Банку кредит у розмірі 83 270 доларів США на придбання нерухомого майна, зі сплатою за користування кредитом фіксованого відсотку 5,99% + FIDR ( може змінюватися в залежності від вартості кредитних ресурсів), зі строком погашення до 18.05.2023 року.

На забезпечення виконання позичальником кредитних зобовязань щодо повернення кредиту , сплати процентів, пені та інших можливих витрат, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № РМ-SME 700/175/2008 від 30.05.2008 р., за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку придбані на кредитні кошти нежитлові приміщення літ. «А-1,а», що знаходиться у м.Сєверодонецьк Луганської області вул. Федоренка ( вул.ОСОБА_2), 49-а загальною пл. 101,4 кв.м.

В результаті невиконання умов кредитного договору ОСОБА_1, який припинив у 2009 р. вносити кошти для погашення кредиту, відсотків, станом на 26.09.2014 р. він має заборгованість, з урахуванням пені-5 825 231 грн. 61 коп.

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 р. ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, за яким він не виконує свої зобовязання, що й призвело до виникнення вказаної заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2015 р. у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ТОВ «Харків Техноткань» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, зустрічний позов ТОВ «Харків Техноткань» про визнання договору поруки припиненим задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 01.06.216 р. рішення Жовтневого районного суду м.Харкова змінено в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «Харків Техноткань» про стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині задоволенні зустрічного позову ТОВ «Техноткань» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору поруки припиненим та провадження у справі за цим позовом ТОВ «Харків Техноткань» закрито і розяснено право звернення з вимогами до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до господарського суду. В іншій частині рішення Жовтневого суду м.Харкова залишено без змін.

Зазначеними рішеннями зроблено висновок про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та наявність підстав для застосування позовної давності до вимог предявлених до ОСОБА_1

Свій позов ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що оскільки сплив строк позовної давності, то відповідач не може предявляти до нього ніяких вимог щодо виконання зобовязання за кредитним договором або договором іпотеки. Такі ствердження позивача суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За правилами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вбачається з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на те, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, а також за відсотками та штрафними санкціями відповідно до умов договору, не сплатив борг і на цей час, підстав для визнання кредитного договору припиненим немає.

Згідно зі ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Частиною З ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею З Закону України «Про іпотеку» визначено, що взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено вичерпний перелік підстав припинення іпотеки, а саме: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Як випливає з п.1.2 кредитного договору від 19 травня 2008 р., укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, цей кредитний договір є діючим, кінцевий термін остаточного погашення кредиту встановлений до 18.05.2023 року.

Згідно з п. 9.1 Договіру іпотеки від від 30.05.2008 р., укладеного між Банком та ОСОБА_1 , договір діє до виконання боргових зобовязань в повному обсязі та зобовязань іпотекодавця за цим договором.

Таким чином, Законом України «Про іпотеку» та договором іпотеки не передбачено припинення іпотеки за рішенням суду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 526, 598, 599 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд,-

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання припиненим кредитного договору, договору іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ-