Провадження № 2-з/761/165/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

Відповідач ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 10.02.2003, ідентифікаційний код НОМЕР_1, до моменту вирішення спору у справі № 761/38695/16-ц судом, про що винести ухвалу та довести до відома позивача.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, накладення арешту на майно.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї 15 листопада 2008 року, актовий запис № 3202.

Матеріали справи підтверджують, що позивачем ОСОБА_2 позовні вимоги не збільшувались та не уточнювались.

Також, в порядку встановленому законом, не було заявлено і зустрічного позову, вимоги якого потребували б забезпечення способом обраним заявником.

Зважаючи на те, що ініціатором клопотання не доведено та не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про розірвання шлюбу, підстави для задоволення заяви відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: