Головуючий суду 1 інстанції - Озеров В.О.
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 431/3738/16-ц
Провадження № 22ц/782/5/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді - Коротенка Є.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

при секретарі - Козубській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 07 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом та, уточнивши в подальшому свої позовні вимоги, просив:

-встановити факт належності документа, а саме факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2;

-встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 в період з 2010 року по 2016 рік за адресою: АДРЕСА_1

-визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, яка померла приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем четвертої черги на:

- домоволодіння АДРЕСА_1, яке належало померлій на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 18.02.1986 року;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,9748 га, розташовану на території Шульгинської сільської ради Старобільського району, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1;

- земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна, розміром 6.79 у.к.га., яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 07.09.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області були задоволені у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду, керівник Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, в інтересах держави в особі Шульгінської сільської ради Старобільського району Луганської області, звернувся до суду з апеляційною скаргою на нього, вважає його незаконним, необгрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає вказану апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що за позивачем було визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, як спадкоємцем четвертої черги (а.с.25).

Суд також встановив факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 в період з 2010 року по 2016 рік за адресою: АДРЕСА_1

Разом із тим, в матеріалах справи не міститься жодного доказу на підтвердження факту спільного проживання зазначених осіб у вказаний період часу. При цьому позивач у судовому засіданні суду апеляційної інстанції особисто заперечив факт того, що він будь-коли спільно проживав з ОСОБА_3

Крім того, такий факт спільного проживання спростовується повідомленням № 470 від 28.11.2016 року сільського голови с.Шульгінка Старобільського району (а.с.43).

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 в період з 2010 року по 2016 рік.

Також суд безпідставно задовольнив і позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, як спадкоємцем четвертої черги, оскільки такі позовні вимоги є похідними від вимог щодо встановлення факту спільного проживання.

При цьому колегія суддів зауважує, що факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 судом першої інстанції взагалі встановлений не був, що само по собі виключає віднесення позивача до четвертої черги спадкоємців за законом.

Щодо вимог ОСОБА_2 в частині встановлення факту належності документа, то колегія суддів зауважує, що позивач звертався із такою вимогою в якості спадкоємця померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових справ.

Оскільки встановлено, що позивач не є спадкоємцем після померлої ОСОБА_3, а також взагалі не є особою, яка заінтересована у встановлені такого факту, колегія суддів Апеляційного суду Луганської області приходить до висновку, що ОСОБА_2 не є належним позивачем (заявником) у справі в частині пред'явлення вимог про встановлення факту належності документа, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, згідно із п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України - невідповідність висновків суду обставинам справи, а відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України - порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на наведені обставини, а також з урахуванням положень п.п.2-4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення Старобільського районного суду Луганської області від 07 вересня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської областіпро встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Крім того, керуючись ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Луганської області (структурним підрозділом якої є Старобільська місцева прокуратура) на відшкодування судових витрат (судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги (а.с.37)) 1212 грн. 64 коп.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 07 вересня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської областіпро встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Луганської області на відшкодування судових витрат (судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги) 1212 (одну тисячу двісті дванадцять) грн. 64 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: