Справа № 462/723/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про звільнення майна від обтяжень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.02.2017 року звернувся до суду із позовом, у якому просить звільнити від обтяжень та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) автомобіль марки «VOLKSWAGEN T4» 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 № шасі WV1ZZZ70ZXH094794. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN T4» 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 № шасі WV1ZZZ70ZXH094794 та що вказаний автомобіль 12.11.2009 року був оформлений ним у встановленому порядку. Залізничний відділ поліції ГУ НП у Львівській області листом від 25.01.2017 року вихідний № 579/38/02-2017 повідомив йому, що слідчим відділом слідчого управління прокуратури Львівської області розслідувалась кримінальна справа, порушена за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Львівського ВРЕВ УДАІ ГУ МВС України, а також за фактом, підроблення невстановленими особами офіційних документів та використання документів за ознаками злочинів, передбачених за ч.ч.1.3. ст. 358 КК України. Зазначена вище кримінальна справа скерована до суду для розгляду по суті. 20.12.2012 під час досудового слідства у вказаній справі, за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими обставинами завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів передбачених ч.4 ст. 190, ч.1,3 ст. 358 КК України, порушено кримінальну справу, яка на даний час розслідується слідчим відділом Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області. Під час досудового розслідування у вказаній справі постановою слідчого від 23.05.2011 рокунакладено заборону на вчинення реєстраційних дій щодо його автомобіля. Заборона на проведення реєстраційних операцій стосовно зазначеного транспортного засобу накладена у зв»язку з тим, що після проведення його первинної реєстрації у Львівському ВРЕВ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, в порушеня вимог Закрону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» не сплачено відповідного податку. Оскільки він жодних протиправних дій по відношенню до автомобіля не вчиняв, та на даний час не може розпорядитись приватною власністю, яку законним чином придбав просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просить розглядати справу у його відсутності, що суд вважає за можливе.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 239036 від 12.11.2009 року, Червоноградським ВРЕВ ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області за ОСОБА_1 було зареєстровано автомобіль марки «VOLKSWAGEN T4» 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 № шасі WV1ZZZ70ZXH094794 ( а.с.9).

22.12.2016 року Територіальний сервісний центр № НОМЕР_2 МВС у Львівській області листом за вих. № 31/13-4646/м-48/Аз повідомив ОСОБА_1, що арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN T4» 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 № шасі WV1ZZZ70ZXH094794, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САА № 239036, який зареєстрований за ним 12.11.2009 року Червоноградським ВРЕВ ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області, накладений на підставі службової телеграми УДАІ МВС України № 4/8-5666 від 11.06.2011 року та вказівки УДАІ ГУ МВС України у Львівській області № 9/2508 від 30.06.2011 року на виконання вимог постанови старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 від 23 травня 2011р. про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів у рамках розслідування кримінальної справи № 181-0311, порушеної за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.358, ч.1,3, 364 ч.3, 365 ч.1 КК України. ( а.с.15)

З відповіді прокуратури Львівської області від 12.12.2016 року та Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 25.01.2017 року на звернення ОСОБА_1 вбачається, що кримінальна справа №181-0311 порушена слідчим відділом прокуратури Львівської області, за фактом зловживання службовими особами Львівського ВРЕВ УДАІ ГУМВС України у Львівській області, а також за фактом підроблення невстановленими особами офіційних документів та використання підроблених документів. Кримінальну справу скеровано до Личаківського районного суду м. Львова за результатами розгляду якої 13.11.2013 року судом винесено вирок, що набрав законної сили, яким визнано колишнього заступника начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ ГУ МВС України у Львівській області винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

20.12.2012 під час досудового слідства у вказаній справі, за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими обставинами завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів передбачених ч.4 ст. 190, ч.1,3 ст. 358 КК України, порушено кримінальну справу, яка на даний час розслідується слідчим відділом Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області. Позивач не був і не є підозрюваним або обвинувачуваним по кримінальній справі № 181-0311, по якій органом досудового слідства було накладено вказане вище обтяження, не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0001639, матеріали якого виділено з кримінальної справи № 181-0311. Під час досудового розслідування у вказаній справі постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 від 23 травня 2011р. у кримінальній справі №181-0311. накладено заборону на вчинення реєстраційних дій щодо його автомобіля. Заборона на проведення реєстраційних операцій стосовно зазначеного транспортного засобу накладена у зв»язку з тим, що після проведення його первинної реєстрації у Львівському ВРЕВ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, в порушеня вимог Закрону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» не сплачено відповідного податку. ( а.с. 23,24). Позивач вперше автомобіль не реєстрував, він є другим власником та не мав обов'язку по сплаті податку з власників транспортних засобів, які його реєструють вперше. При реєстрації за позивачем даного автомобіля арештів та заборон щодо такого виявлено не було і проведено реєстрацію без застережень.

Згідно з Порядком державної реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 7 вересня 1998 року № 1388, реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків. Тобто у разі відсутності документів про сплату відповідних податків, реєстрація, перереєстрація та технічний огляд транспортних засобів не проводиться.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстраціїв Україні.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до висновку, що накладення заборон на належний позивачеві спірний транспортний засіб є протиправним та порушує його охоронюване законом право власності.

Право власності на спірний автомобіль набуто позивачем у визначений законом спосіб. Правовий режим власності, відповідно до ст.92 Конституції України визначається виключно законами України. Право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Закон гарантує власнику право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав, якими закон наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

Оцінюючи докази в їх сукупності, судом достовірно встановлено, що в діях позивача ОСОБА_1 не встановлено неправомірної поведінки при купівлі автомобіля, майно придбано у законний спосіб, належним чином оформлено реєстрацію вказаного транспортного засобу та здійснено передбачені законом платежі.

За змістом ст.126 КПК України (в редакції 1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна у кримінальній справі проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно лише обвинуваченого, підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії. Цим Кодексом не передбачено як вид забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна у кримінальній справі заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку), що було застосовано слідчим у даному випадку.

Позивач не є учасником кримінального процесу (підозрюваним, обвинуваченим, цивільним відповідачем) у кримінальній справі № 181-0311 та позбавлений права оскаржити дії слідчого в порядку, передбаченому КПК України в межах розслідування цієї справи.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Така позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року щодо неоднакового застосування норм матеріального права, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що права позивача як власника майна порушені, ОСОБА_1 будучи власником автомобіля, не був підозрюваним або обвинуваченим по кримінальній справі №181-0311, по якій органом досудового слідства було накладено вказане вище обтяження, а тому наявність вказаного вище арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій щодо належного йому на праві власності автомобіля обмежує право власності позивача та підлягає захисту та відновленню, а відтак суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним і підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст.3, 15, 16, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) автомобіля марки «VOLKSWAGEN T4» 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 № шасі WV1ZZZ70ZXH094794, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, накладеної на вказаний автомобіль постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 від 23 травня 2011р. у кримінальній справі №181-0311.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя