Справа № 346/5840/16-ц
Провадження № 2/346/178/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді - Потятинника Ю.Р.,

з участю секретаря - Васильчук Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (надалі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (надалі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом. Отримавши право грошової вимоги за кредитним договором до боржника, позивач придбавав фінансовий актив у юридичної особи. Відповідно, законодавство України не містить норми, внаслідок застосування, якої у фактора за договором факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги існував чи існує обовязок отримати ліцензію для підтвердження свого права на здійснення факторингових операцій. Також позивач посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.09.2014 року в справі № 6-20441св14, відповідно до якої ВССУ розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, відкритого акціонерного товариства «Племінний завод Закарпатський» про стягнення заборгованості за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Сихівського районого суду м. Львова від 10 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2014 року, встановив, що «відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках встановлених законом. Враховуючи наведене, позивач, отримавши право грошої вимоги за кредитним договором до боржника - ОСОБА_1, придбав фінансовий актив у юридичної особи. Відповідно, законодавство України не містить норми, внаслідок застосування, якої у фактора за договором факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 17 грудня 2012 року - ТОВ «Кредитні ініціативи», існував чи існує обов'язок отримати ліцензію для підтвердження свого права на здійснення факторингових операцій. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що для здійснення факторингових операцій необхідна наявність відповідної ліцензії».

ТОВ «Кредитні ініціативи» зареєстровано як фінансова установа Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 18 вересня 2008 року № 1121 за реєстраційним номером 13102248, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 15 вересня 2011 року. У додатку до вказаного вище свідоцтва зазначено види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія (ТОВ «Кредитні ініціативи») без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, такі як фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, надання поручительств, надання гарантій, факторинг. Тому ТОВ «Кредитні ініціативи» не потребує будь-яких окремих ліцензій на здійснення факторингових операцій.

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 0805/0608/88-008 від 17.06.2008 року позичальником згідно якого є ОСОБА_1.

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

17.06.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізична особа - громадянин України, яким є - ОСОБА_1, уклали кредитний договір № 0805/0608/88-008.

Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобовязується надати боржнику (за кредитним договором - позичальникові) кредит у сумі 210000 грн., а боржник зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши боржнику кредит у сумі 210000 грн.

В свою чергу, боржник неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору в результаті чого станом на 18.10.2016 року має прострочену заборгованість:

Загальна заборгованість згідно кредитного договору №0805/0608/88-008 від 17.06.2008 станом на 18.10.2016 складає 944801,46 грн., а саме:

-за кредитом - 185500,00 грн.,

-по відсотках - 239552,28 грн.,

-по пені - 519749,18 грн.

Згідно рішення № 2-2004/11 Коломийського міськрайонного суду Івано- Франківської області від 07 грудня 2011 року за кредитним договором №0805/0608/88-008 від 17.06.2008 року було стягнуто заборгованість у розмірі 266709,37 грн., а саме:

-за кредитом - 185500,00 грн.,

-по відсотках - 60321,74 грн.,

-по пені - 20887,63 грн.

Таким чином, станом на 18.10.2016 р. ОСОБА_1 має заборгованість за Кредитним договором №0805/0608/88-008 від 17.06.2008 року у розмірі 678092,09 грн., а саме:

-по відсотках - 179230,54 грн.,

-по пені - 498861,55 грн.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, боржник зобовязаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка.

З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором №0805/0608/88-008 від 17.06.2008 року ВАТ «Сведбанк» та фізична особа громадянин(ка) України яким (якою) є ОСОБА_1 (надалі за текстом - іпотекодавець 1) та фізична особа - громадянин України яким є - ОСОБА_2, (надалі за текстом - Іпотекодавець 2) уклали іпотечний договір від 18.06.2008 року відповідно, до якого останній передав банку в іпотеку наступне майно, а саме: магазин, який знаходиться у м. Коломия, по вул. М.Лисенка, буд. №20, Івано-Франківської області. Предмет іпотеки має загальну площу 43,2 кв.м.

Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 354780 (триста пятдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до умов іпотечного договору, а саме п. 11 іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків:у випадку невиконання боржником основного зобовязання; у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством.

У разі порушення боржником основного кредитного договору та/або порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та/або боржнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання за кредитним договором та/або зобовязань, передбачених іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п 12.1, 12.2, 12.3 іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України.

На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору відповідачу та боржнику було направлено вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання боржником зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки.

Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку».

Враховуючи невиконання Відповідачем основного зобовязання, позивач має право звернутися до останнього з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором боржника.

Відповідно до ст. 114 Цивільно-процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Тому, позов про звернення стягнення на предмет іпотеки подається саме до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

До матеріалів позовної заяви додаються письмові докази, що підтверджують, обставини справи, а саме:

Наявність невиконаних зобовязань відповідача (боржника) щодо повернення кредиту

-підтверджується розрахунком заборгованості,

-попередження боржника (відповідачів) про порушення умов зобовязання - підтверджується копією повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки з доказами відправлення.

Тому, просить суд, на їхню користь в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0805/0608/88-008 від 17.06.2008 року, яка станом на 18.10.2016 року становить 678092,09 грн. та складається із заборгованості: по відсотках 179230,54 грн., штраф 498861,55 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: магазин, який знаходиться у м. Коломия по вул. М.Лисенка, будинок №20, Івано-Франківської області шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеною субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, підчас проведення виконавчих дій та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у сумі 10171,38 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, однак подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутності, вважає відсутніми підстави джля задоволення позову, оскільки предмет спору реалізований згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

Представник відповідача ОСОБА_1 у судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази по справі, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд вважає що на даний час відсутні підстави для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи в суді предмет спору магазин по вул. Лисенка 20 в м. Коломиї проданий в порядку виконання судових рішень іншій особі, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів та витягом державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за гр. ОСОБА_3 від 15.12.2016р.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки.

На підставі викладеного та ст. 593 ч.1 п.3, 598 ЦК України, керуючись ст. 197 ч.2, 213-215,217, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд після проголошення рішення суду, або отримання копії повного рішення.

Суддя Потятинник Ю. Р.