АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №641/5063/16-ц Головуючий суддя І інстанції Григор'єв Б. П.
Провадження № 22-ц/790/2413/17 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, крім відшкодування шкоди на виробництві

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.17 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Малінської С.М.,

суддів : Бровченка І.О., Швецової Л.В.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просила визнати дії ОСОБА_1 як власника собаки, що вчинила напад на неповнолітню ОСОБА_3 такими, що пов*язані з непрямим умислом, стягнути з ОСОБА_1 на її користь матеріальну та моральну шкоду.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 10.05.2015 року у районі Комунального ринку по вул. Ньютона, 132 в м. Харкові, її доньці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 були спричинені легкі тілесні ушкодження собакою бійцівською породи - тер'єр американський стафордширський (Стафорд), яка подряпала та покусала дитину. Собака належить відповідачу ОСОБА_1 Терєр американський стафордширський (Стафорд) є бійцівською собакою, яка мала бути застрахована згідно Постанови КМУ від 09.07.2002 року №944 Про затвердження Порядку і правил проведення обов'язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам. Однак, відомостей, щодо страхування відповідальності відповідач суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення №641/6563/15п не надав. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.06.2015 року по справі №641/6563/15п, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, а саме тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників, що спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людей. Також на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 85 грн. з конфіскацією собаки породи Стаффорд, кобеля, віком 2 роки, чорно-білого окрасу. ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні у судовому засіданні визнав. Згідно висновку судово-медичної експертизи №458-2015 від 26.05.2015 року її доньці в результаті нападу собаки були спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров'я. 10.05.2015 року її доньці була проведена щелепно лицьова операція, вона перебувала на стаціонарному лікуванні в ОДКБ №1 з 10.05.2015 року по 15.05.2015 року, в КЗОЗ «ХМДЛ №5» з 02.06.2015 року по 08.06.2015 року. Після отриманих травм донька страждає неврозоастенічним синдромом, специфічні порушення сну, синдром лікворно-венозної дистензії, що є наслідком психотравми. Дар'ї лікарями було рекомендовано посилене вітамінізоване харчування повторні курси лікування реабілітації, нагляд у невролога, сторонній догляд. 22.06.2015 року доньці була надана консультація професором кафедри дерматовенерології доктором медичних наук ОСОБА_5, яка рекомендувала провести лазеротерапію або дерматохірургічні методики (дермабразія). Таке лікування є дороговартісним і згідно прейскуранту поліклініки «Доктор Алекс» м. Харків коштує від 3400 грн. Нею особисто на лікування доньки було витрачено 18920 грн., з яких щелепно-лицьова операція 2000 грн., лікування в ОДКБ № 1 3000 грн., додаткове посилене харчування при знаходженні в ОДКБ № 1 1200 грн., лікування в КЗОЗ «ХМДЛ № 5» - 3500 грн., додаткове посилене харчування при знаходження в КЗОЗ «ХМДЛ № 5» - 1400 грн., консультація невропатолога 200 грн., транспортування дитини до лікарень та з лікарень 320 грн., придбання ліків після стаціонарного лікування 300 грн., посилене харчування на протязі 1 року 3600 грн. Крім того внаслідок укусів собакою її донька зазнала моральних страждань, вони полягають в тому, що вона дуже злякалась нападу великої собаки розміри якої 60-80 кілограмів, отримала дуже болючі ушкодження обличчя, перенесла депресію, має поганий сон, постійний стрес щодо понівечення обличчя. В ході розгляду справи вона зверталась до фахівця-психолога з проханням надати висновок встановити розмір спричиненої моральної шкоди. Згідно висновків встановлено, що ситуація є психотравмуючою для її доньки та їй завдані моральні страждання. На собаці, яка напала на дитину намордника не було, власник не утримував собаку на поводці, до цього вже траплялись випадки нападу собаки відповідача на людей, відповідач не прийняв міри щоб запобігти виникненню ситуації нападу та не реагував на ситуацію нападу. Не надав її дитині допомоги. Вважає, що такі дії відповідача пов*язані з непрямим умислом, тобто відповідач міг передбачити вірогідність виникнення та розвитку ситуації, а також міг прийняти правильне рішення і реалізувати його. Таким чином розмір компенсації моральної шкоди повинен складати 26100,00 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 спричинену матеріальну шкоду в розмірі 1131,85 грн. та моральну шкоду в розмірі 26100,00 грн., а всього 27231 (двадцять сім тисяч двісті тридцять одна) грн. 85 коп.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1929,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, посилається на ст. 49 Конституції України, п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1). чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як встановлено судовим розглядом та вбачається з матеріалів справи, 10 травня 2015 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 гуляв зі своєю собакою в районі Комунального ринку по вул. Ньютона, 132 в м. Харкові, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 2 ст. 154 КУпАП, тобто тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров'ю людей.

Як вбачається з постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.06.2015 року, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 154 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. з конфіскацією собаки пороби Стаффорд, віком 2 роки, чорно-коричневого окрасу.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається зі змісту ст. 1187 ЦК України утриманням диких звірів службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб відноситься до джерела підвищеної небезпеки.

Допитана в якості свідка позивач ОСОБА_2 пояснила, що 10.05.2015 року на вул. Ньютона 132 в м. Харкові її доньку ОСОБА_4 напала собака породи Стафорд, яка належала відповідачу. У доньки були чисельні поранення обличчя та голови. В зв*язку з нападом собаки донька була прооперована та знаходилась на лікуванні, за час лікування вона понесла матеріальні витрати на придбання ліків, проведення операції. В подальшому донька потребує лазеротерапії. Крім фізичних ушкоджень дитині були спричинені значні моральні страждання. Донька після подій довго не могла виходити на вулицю, у неї з*явився страх до собак, вона стала хвилюватись за свою зовнішність, оскільки собака покусала її за обличчя. До теперішнього часу дитина не може спокійно згадувати про події.

Аналогічні пояснення надали допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та підтвердили викладені в поясненнях ОСОБА_2 обставини.

Зазначені покази свідків є логічними, послідовними та об*єктивно підтверджуються письмовими доказами, а характер травми потерпілої, місце та час звернення за першою медичною допомогою, перебуває в прямому причинно-наслідковому зв*язку з заподіянням травми спричиненої укусом собаки, яка належала ОСОБА_1

Відповідно до розділу ІІ Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» ст. 9 «правила утримання собак, котів і хижих тварин громадянами, підприємствами, установами та організаціями» при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду, без повідків і намордників, а вільний вигул дозволяється лише на ізольованій та добре огородженій території.

Відповідно до норми ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року шкода, заподіяна особі твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Позивачкою на підтвердження матеріальних збитків надані квитанції про придбання ліків у ТОВ «Водолій» від 13.05.2015 року на суму 44,10 грн., від 15.05.2015 року на суму 309,00 грн.. від 11.05.2015 року на суму 72,00 грн., від 12.05.2015 року на суму 181,25 грн., від 19.05.2015 року на суму 36,00 грн., від 13.05.2015 року на суму 71,35 грн., від 14.05.2015 року на суму 35,40 грн., від 14.05.2015 року на суму 61,20 грн., від 12.05.2015 року на суму 59,35 грн., від 10.05.2015 року на суму 817,35 грн., квитанцію ТОВ «Центр променевої діагностики» про проведення МРТ головного мозку в сумі 816,00 грн., квитанцію серії Е № 387942 БФ «Меценат» про сплату благодійного внеску в розмірі 150 грн.

Ухвалою суду з ОДКЛ № 1 була витребувана інформація про призначення медикаментозного лікування (кількість, дозування, тривалість) ОСОБА_4 Дар*ї Олегівні в період з 10.05.2015 року по 15.05.2015 року, та згідно відповіді Адміністрація КЗОЗ «Обласна дітяча клінічна лікарня № 1» надала відповідь згідно якої зазначено, що дитина отримувала: лінкоміцин по 300,0 мг 2 рази на день (р/д), метронізадол по 80,0 мг 2 р/д, фізіологічний розчин 400,0, дексаметазон 6,0мг, глюкоза 5 % - 200,0 мг, вітамін «С» 1,0 мг. За період лікування в ОДКЛ № 1 було використано: лікоміцин 10 ампул, метронізадол 6 флаконів, фізіологічний розчин 200,0 мг 7 флаконів, дексаметазон- 1 ампула, глюкоза 5%- 200,00 мг 1 флакон, вітамін «С» - 1 ампула, система 7 штук, шприці 10,0 10 шт, шприці 2,0 10 шт.

У відповідь на запит суду з КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня № 5» надійшла відповідь, згідно якої зазначено, що призначення медикаментозного лікування (кількість, дозування, тривалість) ОСОБА_4 з 02.06.2015 року по 08.06.2015 року були призначені та забезпечені лікарнею на курс лікування складає 12,26 грн.: седавіт № 20 6 таб. (11,38 грн.), цинарізін 25 мг - 6 таб (0,88 грн). Призначений препарат Гліцисед табл. 100 мг № 50 придбано за власні кошти матір*ю дитини ОСОБА_2

Аналізуючи надані позивачкою чеки та відповіді з лікарень, суд прийшов до висновку, що відшкодуванню збитків підлягають витрати на лікування медикаментів, які були призначені лікарем, а саме: лінкоміцин, метронізадол, фізіологічний розчин, дексаметазон, глюкоза 5 %, вітамін «С», система, шприці на які згідно наданих квитанцій позивачкою було витрачено 315,85 грн., крім того з відповідача підлягає стягненню витрати з проведення МРТ в сумі 816,85 грн., яке згідно виписки в історії хвороби було призначено ОСОБА_4

Не підлягають стягненню витрати на благодійність в розмірі 150,00 грн, оскільки цей внесок був зроблений позивачкою за власним бажанням та був не обов*язковий до сплати, а також витрати на придбання ліків, які не були призначені лікарем ОСОБА_4, оскільки неможливо встановити кому були придбані ліки зазначені в чеках.

Інші позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки документально не підтверджені. Крім того позивачкою була заявлена вимога щодо стягнення 3400 грн. на лазеротерапію, яку за консультацією лікаря необхідно зробити ОСОБА_4, однак дана процедура зроблена не була, за вимогами Цивільного кодексу України суд може стягнути витрати, які фактично понесені стороною. Витрати, які можуть бути понесені у майбутньому стягненню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають стягненню в розмірі 1131,85 грн.

Як зазначено в ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пункту 1 частини 2 цієї статті моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Отже, у справах про відшкодування матеріальної і моральної шкоди позивач має довести факт заподіяння цієї шкоди, її розмір, протиправність поведінки її заподіювача, а також причинний зв'язок між цією поведінкою та шкодою, а відповідач відсутність своєї вини у заподіянні цієї шкоди.

Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.180 ЦК України, тварини є особливим об'єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі, тобто собака є майном, об"єктом права власності.

Оскільки відповідач є власником собаки, він повинен слідкувати за нею та відповідати за її дії.

Відповідно до Постанови № 4 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв?язку з ушкодженням здоров?я, у порушенні нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивачкою був наданий висновок фахівця в галузі психології, зроблений ОСОБА_9 від 19.09.2016 року, в якій фахівцем було досліджені медичні документи, виписка в історії розвитку дитини, висновки психолога, характеристика ОСОБА_4, також була опитана в присутності матері ОСОБА_4 Висновками встановлено, що ситуація, яка досліджувалася є психотравмувальною для неповнолітньої ОСОБА_4 та їй завдані моральні страждання. За умови, якщо судом буде встановлено, що ступінь вини відповідача повязаний з простою необережністю, можливий розмір (грошовий еквівалент) компенсації моральної шкоди, заподіяній позивачу, складе 8 700,00 грн. (або еквівалент 6 мінімальних заробітних плат).

За умови, якщо судом буде встановлено, що ступінь вини відповідача повязаний з грубою необережністю, можливий розмір (грошовий еквівалент) компенсації моральної шкоди, заподіяній позивачу, складе і 7 400,00 грн. (або еквівалент 12 мінімальних заробітних плат).

За умови, якщо судом буде встановлено, що ступінь вини відповідача повязаний з непрямим умислом, можливий розмір (грошовий еквівалент) компенсації моральної шкоди, заподіяній позивачу, складе 26 100,00 грн. (або еквівалент 18 мінімальних заробітних плат).

За умови, якщо судом буде встановлено, що ступінь вини відповідача пов'язаний з прямим умислом, можливий розмір (грошовий еквівалент) компенсації моральної шкоди, заподіяній позивачу, складе 34 800,00 грн. (або еквівалент 24 мінімальних заробітних плат).

Аналізуючи наданий висновок, пояснення надані свідками у справі та наявними доказами суд першої інстанції дійшов висновку, що ступінь вини відповідача пов*язана з непрямим умислом, оскільки маючи собаку бійцівської породи він повинен був передбачити, що вона може нанести травми оточуючим. Як встановлено судом, собака під час нападу була без намордника та поводка. В моменту нападу на ОСОБА_4 знаходилась не в полі зору ОСОБА_1 Відповідач не спростовував факт, що після криків про допомогу він помітив, що собака напала на дівчинку та після цього він почав відтягувати собаку. З урахуванням того, що якби відповідач вигулював собаку у наморднику та на поводку цієї події могло б не бути. Як власник собаки бійцівської породи ОСОБА_1 міг передбачити настання таких наслідків. Відповідач не мав наміру для настання таких наслідків, але міг їх передбачити. Також суд враховує ті обставини, що собака здійснила напад не неповнолітню дитину дівчинку та покусала їй обличчя, в зв*язку з чим у дитини розвинувся страх до собак, були переживання за свою зовнішність і виявились психотравмувальними для неї, також ця подія обумовила родину дівчинки прикладати додаткові зусилля для нормалізації її фізичного та психо-емоційного стану. Крім того судом також був досліджений матеріальний стан відповідача, який є пенсіонером та його дохід за період з червня 2015 року по грудень 2016 року склав 17208,53 грн., однак відповідачем не було надано доказів про відсутність факту спричинення моральної шкоди, напроти судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 зазнала значних моральних страждань, які є довготривалими та для повного відновлення психоемоційного стану дівчинки потрібно багато часу.

Спростувань висновків наданих фахівцем щодо встановлення розміру спричиненої моральної шкоди відповідачем надано не було, за таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що моральна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача становить 26100,00 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 спричиненої матеріальну шкоди в розмірі 1131,85 грн. та моральної шкоди в розмірі 26100,00 грн., а всього 27231 грн. 85 коп. та судового збору в розмірі 1929,20 грн.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Виходячи з наведеного і керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді :