АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/736/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2017 року по справі за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про стягнення надмірно виплачених коштів, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року позивач звернувся з вказаним позовом до ОСОБА_6, посилаючись на те, що в період з 01 липня 2011 року по 30 вересня 2014 року відповідачка отримувала на сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме.

29 січня 2016 року до управління звернувся батько дитини - ОСОБА_7 із заявою, в якій повідомив, що сплачував аліменти на дитину ОСОБА_6 з 30.03.2011 року по 21.05.2014 року. На підставі цієї заяви Розпорядженням Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 27.10.2015 року ОСОБА_6 було припинено виплату тимчасової державної допомоги з 01.08.2014 року.

Відповідно до розрахунку - повідомлення сума переплати за період з 01.07.2011 року по 30.09.2014 року складає 13 437 грн. 60 коп., яку позивач і просив стягнути з ОСОБА_6

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, посилаючись на незаконність рішення суду та порушення ним норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного доказу, які б підтверджували недостовірність інформації стосовно отримання аліментів. А кошти, отримані від ОСОБА_9, відповідачка вважала погашенням заборгованості по аліментам за минулий період.

З наведеним висновком колегія суддів не може повністю погодитись.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до виконавчого листа №А-299 Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.03.2000 року з ОСОБА_7 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.1997 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

В звязку з невиконанням рішення про стягнення аліментів ОСОБА_6 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради в період з 01.07.2011 року по 30.09.2014 року та отримувала державну допомогу на дитину.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Соснівського району м. Черкаси від 05.02.2016 року сума тимчасової допомоги, яку отримувала ОСОБА_6 з липня 2011 року по вересень 2014 року, становила 13 780 грн. 80 коп. (а.с. 4).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості аліментів Придніпровського відділу державної виконавчої служби від 27.01.2017 року № 1444 ДВ-14 (а.с. 41) в період з 01.07.2011 року по 01.05.2014 року боржником ОСОБА_7 сплачувались аліменти в сумі по 150 грн. в липні, жовтні 2011 року; липні, серпні та жовтні 2012 року; з січня по липень 2013 року.

Сплата аліментів за вказаний період в загальній сумі 1800 грн. мала періодичний характер, у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 8 871 грн. 60 коп., розрахована на підставі середньомісячної заробітної плати по м. Черкаси.

Частинами 8, 9, 10 ст. 181 СК України передбачено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 "Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме" (далі - Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям) тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; один з батьків перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Як передбачено ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому, суд першої інстанції правильно звернув увагу на презумпцію добросовісності набувача.

Даючи оцінку заяві ОСОБА_9 від 29.01.2016 року (а.с. 6) про те, що він сплачував аліменти за вказаний період, то колегія суддів звертає увагу на наступне.

В квитанціях, наданих суду в підтвердження сплати боржником аліментів, не встановлено призначення платежу та кому направлені кошти. Тому, враховуючи наявність значної заборгованості по сплаті аліментів, не можливо однозначно прийти до висновку про те, що сплата відбувалась саме за вказаний період, а не в рахунок погашення заборгованості по аліментам, що утворилась за минулий час (а.с. 11-14).

Що стосується вказаної вище довідки Придніпровського відділу державної виконавчої служби від 27.01.2017 року № 1444 ДВ-14 про розмір заборгованості, то колегія суддів погоджується, що ОСОБА_9 інколи сплачував по 150 грн. відповідачці в якості аліментів, але, враховуючи, що ці платежі набагато менші призначеної суми аліментів, мали разовий та несистематичний характер, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_9 за вказаний період ухилявся від сплати аліментів, а тому у відповідачки були всі підстави отримувати таку допомогу з липня 2011 року по липень 2014 року. Недобросовісності ОСОБА_6 при отриманні тимчасової державної допомоги на дитину за цей період не вбачається.

Разом з тим, відповідно до розписок від 20.03.2014 року та 21.05.2014 року ОСОБА_6А отримала від батька дитини 300 грн. в рахунок сплати аліментів за лютий 2014 року та 600 грн. - аліментів за травень та червень 2014 року (а.с. 9, 10).

У вказаних розписках вказані місяці, за які сплачено аліменти та їх розмір, що є співмірним з розміром аліментів, визначеним судом.

В апеляційній скарзі Департамент соціальної політики Черкаської міської ради вказує, що за заявою ОСОБА_6 від 09.07.2014 року їй було призначено та виплачено тимчасову допомогу з липня 2014 року по вересень 2014 року. При цьому у вказаній заяві відповідачка зазначила, що за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року батько дитини аліменти не сплачував та в разі сплати аліментів зобовязалась повернути кошти за період призначення допомоги.

Інформація, вказана у заяві від 09.07.2014 року, спростовується наведеними вище її власними розписками від 20 березня та 21 травня 2014 року.

Пунктом 7 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям передбачено, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги.

Пунктом 12 цього ж Порядку визначено, якщо виникла можливість стягнення аліментів одного з батьків та виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

Отже, отримавши у березні та травні 2014 року аліменти на дитину за лютий, травень та червень 2014 року у повному обсязі, ОСОБА_6А у своїй заяві від 09.07.2014 року про призначення тимчасової державної допомоги не вказала про отримання нею аліментів від чоловіка, що є підставою у відмові їй у виплаті вказаної допомоги. Тому тимчасова допомога на дитину, виплачена їй за липень, серпень і вересень 2014 року, тобто після подачі заяви, є безпідставно набутою і підлягає поверненню.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Соснівського району м. Черкаси від 05.02.2016 року ОСОБА_6 отримала тимчасову допомогу на 1 дитину за лютий, травень, червень 2014 року по 385 грн. 80 коп. за місяць. Тому сума в розмірі 1 157 грн. 40 коп. підлягає стягненню на користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради і позов у цій частині підлягає задоволенню.

За таких обставин, враховуючи неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню на підставі ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Також, з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_6 належить стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення № 170 від 15.11.2016 року Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради сплачено 1 378 грн. судового збору. За подачу апеляційної скарги позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2017 року.

Отже, з ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 118 грн. 65 коп. та на користь держави в сумі 130 грн. 51 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2017 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позов Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надміру виплачені кошти в розмірі 1 157 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 118 грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 130 грн. 51 коп.

В іншій частині позову - в задоволенні відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :