Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/436/17
Провадження № 2/279/830/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 02.09.2000 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Спільне господарство припинено, тривалий час проживають окремо. Подальше життя та збереження сімї вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Одночасно просила стягнути понесені нею судові витрати.

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутність, надавши письмові заяви в яких зазначили свою позицію з приводу позовних вимог.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02.09.2000 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 281. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання шлюбу є втрата взаємоповаги та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає підтримувати подружніх стосунків.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та розясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Позивачем сплачено судовий збір при подачі позовної заяви в розмірі 640 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 213 215, 218, ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112, 113, 115, 160 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між Данюк (дівоче прізвище Непомяща) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянами України, укладений ними 02.09.2000 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 281.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1, як особу, що змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, і надалі іменувати цим прізвищем.

Визначити місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання його матері.

Місце проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_7 судом не визначається, оскільки відповідно до ст.160 ч.3 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Суддя: