АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/418/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника ТОВ «Порше Мобіліті», колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

10 серпня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі ТОВ «Порше Мобіліті») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 червня 2014 року між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений кредитний договір, згідно якого він отримав кредит в розмірі 458 205,52 грн., що еквівалентно 38 152,00 доларів США, та додатковий кредит в розмірі 134 025,00 грн., що еквівалентно 11 159,45 доларів США.

01 березня 2016 року позивач дізнався, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вчинено виконавчий напис за договором застави транспортного засобу від 27 червня 2014 року, яким запропоновано відповідачу задовольнити вимоги про стягнення грошових коштів з ОСОБА_6 у розмірі 1 065 122, 51 грн. за рахунок заставленого майна - транспортного засобу марки Volkswagen, модель Amarok, номер шасі WV1ZZZ2HZEH021065, рік виробництва 2014, колір коричневий, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_6

Позивач вважає, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору, щодо безспірної заборгованості, чим порушив ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», розділу 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99 року, та п.4.1, п. 7.3, «Договору застави» - щодо повідомлення боржника про заборгованість. Розрахунок суми невиконаних зобов'язань за кредитним договором зроблений відповідачем одноособово, без урахування думки позивача, та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Крім того, 23 червня 2016 року позивач звертався до відповідача із заявою, якою просив скасувати виставлені рахунки - фактури, вважаючи їх такими, що не відповідають вимогам закону та умовам кредитного договору; здійснити перерахунок заборгованості тіла кредиту, штрафів, пені, інших штрафних санкцій та відсотків за кредитним договором.

20 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м. Києва виніс ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Порше Мобіліті» про скасування виставлених рахунків-фактур та рішенням від 08 лютого 2016 року було визнано неправомірними дії ТОВ «Порше Мобіліті» при нарахуванні процентів за користування кредитними коштами 12 січня 2015 року, 02 лютого 2015 року, 06 березня 2015 року, 06 квітня 2015 року, 06 травня 2015 року, 04 червня 2015 року, 03 липня 2015 року, 03 грудня 2014 року, згідно укладеного кредитного договору № 50011745 від 24 червня 2014 року.

05 жовтня 2015 року відповідачем складена вимога за № 50011745 про погашення заборгованості за договором кредиту із попередженням про звернення стягнення на заставлений автомобіль у разі не виконання вимог кредитодавця, в якій вказана його адреса: м. Звенигородка, вул. Свободи, 7.

16 листопада 2015 року позивач звертався до ТОВ «Порше Мобіліті» із заявою, в якій повідомив про зміну фактичного місця проживання на адресу: м. Звенигородка, пров. 28 січня, 2 та просив поштову кореспонденцію направляти лише на змінену адресу. Дану заяву відповідач отримав 26 листопада 2015 року, однак не направив досудову вимогу на змінену адресу.

Позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, вчинений 04 січня 2016 року, зареєстрований у реєстрі за № 116, про звернення стягнення на транспортний засіб марки транспортного засобу марки Volkswagen, модель Amarok, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2HZEH021065, рік виробництва 2014, колір коричневий, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 110880, виданого Центром ДАІ 26.06.2014 року.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, вчинений 04 січня 2016 року, зареєстрований у реєстрі за № 116 про звернення стягнення на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Amarok, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2HZEH021065, рік виробництва 2014, колір коричневий, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ110880 від 26 червня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_6 судові витрати, а саме судовий збір в сумі 551грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1 284 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Порше Мобіліті» посилаючись на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити по справі нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 24 червня 2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 50011745 (а.с. 6-14), згідно якого ОСОБА_6 отримав кредит в сумі 458 205,52 грн., що еквівалентно 38 151 доларів США та додатковий кредит в сумі 134 025 грн., що еквівалентно 11 159,45 доларів США під 10,50 % річних на строк 60 місяців на придбання автомобіля марки VW, модель Amarok, кузов № НОМЕР_2, обєм двигуна 1 968 куб.см., рік випуску 2014

Крім того, 27 червня 2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_6 був укладений договір застави транспортного засобу № 50011745 (а.с. 15-20), за яким ОСОБА_6 з метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором передав у заставу транспортний засіб Volkswagen, модель Amarok, кузов № НОМЕР_2, рік випуску 2014, коричневого кольору, державний номер НОМЕР_3, заставною вартістю 572 756 грн. 90 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» від 05 жовтня 2015 року (а.с. 72-73), відповідач вимагав від ОСОБА_6 дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов кредитного договору, що разом станом на поточну дату становила 840 809 грн. 88 коп.

Відповідач зазначив, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, він буде змушений вдатися до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості, в тому числі за рахунок автомобіля.

Вказана вимога згідно наданої відповідачем копії рекомендованого повідомлення була направлена ОСОБА_6 23 листопада 2015 року та отримана позивачем 01 грудня 2015 року, про що свідчить підпис «Лелека» в рекомендованому повідомлені (а.с. 74).

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі застави транспортного засобу з метою звернення стягнення у сумі 1 065 122 грн. 51 коп. (а.с. 182).

До заяви відповідачем було додано: рахунки-фактури на погашення ОСОБА_6 суми кредиту та процентів за користування кредитом від 02 лютого 2015 року, 06 березня 2015 року, 06 квітня 2015 року, 06 травня 2015 року, 04 червня 2015 року, 03 липня 2015 року, 03 серпня 2015 року, 02 вересня 2015 року, 05 жовтня 2015 року на загальну суму 370 793,86 грн.; рахунки-фактури на оплату процентної ставки-нагадування від 04 березня 2015 року, від 18 березня 2015 року, 03 квітня 2015 року, 17 квітня 2015 року, 05 травня 2015 року, 19 травня 2015 року, 03 червня 2015 року, 17 червня 2015 року, 03 липня 2015 року, 16 липня 2015 року, 04 серпня 2015 року, 17 серпня 2015 року, 18 вересня 2015 року, 05 жовтня 2015 року на загальну суму 27 193,28 грн.; рахунки-фактури на відшкодування страхових платежів від 07 серпня 2015 року, 15 вересня 2015 року на загальну суму 9 583,69 грн. (а.с. 150-174).

Також було додано зведену облікову виписку з рахунку ОСОБА_6 станом на 05 жовтня 2015 року, згідно якої непогашена сума заборгованості становить 192 029 грн. 35 коп. (а.с. 176).

Згідно виконавчого напису від 04 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 звернуто стягнення на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Amarok, номер шасі WV1ZZZ2HZEH021065, рік виробництва 2014, коричневого кольору, державний номер НОМЕР_3, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та переданий згідно договору в заставу ТОВ «Порше Мобіліті». За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за період з 16 лютого 2015 року по 05 жовтня 2015 року у розмірі: 763 323 грн. 83 коп. дострокове повернення невиплаченої суми кредиту, 185 396 грн. 93 коп. несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу), 15 176 грн. 96 коп. штрафні санкції за вимоги щодо сплати, 9 583 грн. 69 коп. компенсація страхових платежів відповідно до ст. 5.6 Договору, 91 641 грн. 10 коп. штраф у розмірі в 20 % від суми кредиту за порушення терміну дострокового повернення кредиту на вимогу компанії до суми заборгованості, що разом становить 1 065 122 грн. 51 коп. (а.с. 31).

01 березня 2016 року головним державним виконавцем Звенигородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 116 від 04 січня 2016 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с. 32).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

При вирішенні спору, суд першої інстанції вірно посилався на положення статей ЗУ «Про нотаріат», якими передбачені: можливість стягнення грошових сум або витребування майна за виконавчим написом; умови вчинення виконавчих написів; зміст виконавчого напису.

Статтею 87 ЗУ «Про нотаріат» та главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядком вчинення нотаріальних дій передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Тобто, виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, підтвердження безспірності зобов'язань боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме п. 3.2.1 додатка до Кредитного договору № 50011745 від 24 червня 2014 року (а.с. 10), сторони погоджують, що компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та вимагати дострокового розірвання кредитного договору у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіку, погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць.

Згідно з п. 8.1, 8.4 договору (а.с. 11-12) у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого платежу з повернення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню в розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. У разі порушення вимог п. 5.5 цього договору, включаючи, але не обмежуючись випадками несплати позичальником сум страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, укладення позичальником договору страхування із страховою компанією, не авторизованою компанією, тощо, позичальник сплачує на вимогу компанії штраф у розмірі 15 % від суми кредиту.

Тобто, вказаними пунктами договору передбачено надіслання письмових вимог позичальнику про сплату утвореної заборгованості.

Згідно з п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведеного вбачається, що безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Як вже зазначалося вище, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадится у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Для одержання виконавчого напису за кредитним договорами додаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

В судовому засіданні встановлено, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом справа за позовом ОСОБА_6 та ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання неправомірними дій відповідача при нарахуванні процентів за кредитним договором від 24 червня 2014 року перебувала на розгляді в Дніпровському районному суді м. Києва та в подальшому рішенням цього суду дії відповідача щодо нарахування процентів в певні періоди були визнані неправомірними.

Також встановлено, що ОСОБА_6 повідомляв ТОВ «Порше Мобіліті» про свою незгоду з укладанням нового договору страхування та стягненням з нього страхових платежів, а тому заборгованість боржника не може вважатися безспірною.

Сторони не заперечили тієї обставини, що відповідачу було відомо про існування спорів щодо нарахування процентів та сплати страхових платежів, однак він не повідомив нотаріуса про наявність таких спорів та надав рахунки-фактури за періоди, нарахування процентів в які були визнані в подальшому судом неправомірними. При цьому, ТОВ «Порше Мобіліті» не надав нотаріусу розрахунку заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача на ту обставину, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва було в подальшому скасоване, оскільки для розгляду цієї справи має значення наявність самого спору на момент вчинення виконавчого напису, а не наслідків його розгляду вподальшому.

В даному випадку, безспірність заборгованості боржника спростовується самим фактом існування в суді спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису.

Такий висновок суду узгоджується також з правовою позицією ВСУ висловленою 11 березня 2015 року під час розгляду справи № 6-141цс16, відповідно до якої згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено правову природу спірних правовідносин, позивачем надано обгрунтовані та підтверджуючі докази в обгрунтування своїх позовних вимог, а тому висновок районного суду є правильним і скасуванню не підлягає.

Крім того, колегією суддів під час рогляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано доводи в підтвердження та заперечення вимог апеляційної скарги і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування рішення суду апелянтом не наведено.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» відхилити.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :