Справа № 127/2-187/2003
УХВАЛА

29 березня 2017 року м. Вінниця

Вінницькийб міський суд Вінницької області

в складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Шмирової О.М.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред'явлення їх виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення їх до виконання, зазначивши, що виконавчі листи по справі № 2-187-2003 за позовом ОСОБА_3 до Вінницької тюрми № 1 УДДВПВ України про стягнення заборгованості по зарплаті в розмірі 1350,50 грн., компенсації за неотриманні продовольчі пайки в розмірі 549,24 грн., та 20,00 грн. витрат за юридичну допомогу, видані 18.02.2003 року Замостянським районним судом м. Вінниця, були втрачені. 25.02.2003 року та 28.03.2003 року державним виконавцем Староміського ВДВС було відкрито виконавчі провадження. З того часу заявнику не повідомлялось про хід виконавчого провадження, виконавчі листи йому не повертались. Згідно з інформацією, отриманою від Вінницького міського суду Вінницької області, Староміського ВДВС Вінницького МУЮ, Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниця, встановити, де знаходяться виконавчі листи неможливо. На даний час рішення суду не виконано, в силу чого, заявник просить суд видати дублікати виконавчих листів у справі №2-187-2003 та поновити строк для предявлення їх до виконання.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в заяві, просив заяву задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_2, в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала. Просила відмовити у задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи: Староміський відділ ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, будучи належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали справи № 2-187-2003, заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне:

Судом встановлено, що в справі № 2-187-2003 за позовом ОСОБА_3 до Вінницької тюрми № 1 про стягнення заборгованості по зарплаті, компенсації за неотриманні продовольчі пайки і відшкодування моральної шкоди, позов було задоволено частково, зобовязано адміністрацію Вінницької тюрми № 1 УДДВПВ України при надходженні коштів негайно виплатити ОСОБА_3 заборгованість по зарплаті в розмірі 1350 грн. 50 коп., компенсації за неотриманні продовольчі пайки в розмірі 549 грн. 24 грн. та 20,00 грн. витрат за юридичну допомогу (а.с. 39-41).

Відповідно до Листів від 21.02.03, 25.03.03 та 20.02.03, підписаних суддею Староміського райсуду м. Вінниці О.О. Венгрин, вбачається, що начальнику міського відділу ДВС Вінницького управління юстиції були надіслані виконавчі листи по справі № 2-187/03 (а.с. 42, 43, 44).

Згідно копій постанов про відкриття виконавчого провадження № 3-1259 від 28.03.2003 та № 3-732 від 25.02.2003, винесених державним виконавцем міського ВДВС ОСОБА_4 Вінницького міського управління юстиції, вказано, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-187/03 та при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-187 виданих 18.02.2003 року Староміським райсудом про стягнення з Вінницької тюрми № 1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 569,24 грн. та заборгованості в розмірі 1350,50 грн. були відкриті виконавчі провадження (а.с. 64).

Зміст копії листа Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 18.02.2016 № 387/10-29, виконавчих проваджень, де боржником є Вінницька установа виконання покарань № 1, а стягувачем - ОСОБА_3, на виконанні у відділі не перебуває. Інформація надана за період 2013-2015 роки. За інші роки інформація відсутня, оскільки матеріали завершених виконавчих проваджень зберігаються протягом 3 років. (а.с. 66)

Копія листа Вінницької установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 1) від 05.02.2016 року № 5/981 зазначає, що архівні фінансові документи 2003 2004 років, які могли містити інформацію про виплату заборгованості по заробітній платі ОСОБА_3, знищені. (а.с. 67)

Відповідно до листа Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області від 19.02.2016 р. № 0216/434 зазначено, що Управління створене 22.12.2011 року. З часу створення Управління документів щодо виконання виконавчих листів № 2-187/03 та № 2-187 на користь ОСОБА_3 до Управління не надходило. (а.с. 68-69).

Зміст ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV в редакції, станом на дату винесення державним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень по відповідним виконавчим листам (надалі по тексту Закон України № 606-XIV) вказує, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Згідно вимог ч. 1, ч. 4 ст. 29 Закону України № 606-XIV вбачається, що сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Норма ч. 1 ст. 12 Закону України № 606-XIV визначає, що сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників.

За вказаних обставин, врахувавши, що згідно змісту відповідного судового рішення, ухваленого 18.02.2003 року по справі № 2-187-2003, позивач ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні, а тому йому беззаперечно було відомо про відповідне рішення суду, яке прямо зазначає, що в частині зобовязання про виплату заборгованості по заробітній платі рішення суду звернуто до негайного виконання, що було виконано судом шляхом надсилання до відповідних органів ДВС відповідних виконавчих листів, в силу чого ОСОБА_3, як сторона таких виконавчих проваджень, будучи наділеним згідно Закону України № 606-XIV певними процесуальними правами, - зобовязаний був сумлінно користуватися усіма наданими йому правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій, направлених, насамперед, на повне виконання рішення суду, зокрема: знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця і т.д., проте ОСОБА_3 не надав суду жодного доказу реалізації ним свої процесуальних прав як сторони виконавчого провадження протягом досить тривало періоду часу, що, в тому числі, спричинило виникнення обставин, передбачених вимогами чинного законодавства, щодо знищення документів, які стосуються примусового виконання відповідних виконавчих листів, в результаті чого суд обєктивно позбавлений можливості встановити обставини можливого невиконання чи можливого виконання відповідного судового рішення, оскільки з моменту звернення такого рішення до примусового виконання та станом на дату розгляду даної заяви, - пройшло 14 років, протягом яких, згідно вимог чинного законодавства боржник та відповідні органи ДВС знищили документи, які безпосередньо стосуються згаданих обставин, при цьому, позиції учасників судового розгляду даної заяви відносно обставин щодо можливого виконання чи можливого не виконання згаданого рішення суду базуються виключно на припущеннях, що не може бути покладено судом в основу ухваленого рішення, а відтак суд вважає, що за даних обставин, суд, діючи обєктивно і неупереджено, не вбачає підстав для задоволення даної заяви, в силу чого в задоволенні даної заяви слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_3 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред'явлення їх до виконання, виданих по справі № 2-187-2003.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя