ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем України

28 березня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

23 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду 07 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення суду від 02.09.2013 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 450 грн. щомісячно.

Дитина хворіє, має розлади мовлення та відповідно до рекомендацій лікарів потребує постійних занять з логопедом та психологом, належних та дорогих медикаментів, спостережень у лікарів. Вона не працює і дитина перебуває на її утриманні. Враховуючи погіршення стану здоров»я, понесені нею витрати на підставі товарних чеків та вартості лікування, просить стягнути з відповідача одноразово 5954 грн. 95 коп. додаткових витрат на утримання дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просить його задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що дійсно сплачує аліменти на утримання дитини та не має заборгованості, у зв»язку із відсутністю роботи змушений їздити на заробітки. Крім аліментів надає додаткову посильну допомогу на утримання дитини. Вважає що подані позивачем докази на підтвердження додаткових витрат не є підставою для задоволення даного позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду від 07 жовтня 2013 року, що стверджується копією вказаного рішення.

Копією свідоцтва про народження дитини стверджується, що від шлюбу сторони мають дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 02.09.2013 року з відповідача по справі на користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 450 грн. щомісячно.

Довідкою ВДВС стверджується, що відповідач сплачує аліменти своєчасно та заборгованості не має.

Довідкою управління соціального захисту населення виконкому Володимир-Волинської міської ради стверджується, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку як малозабезпечена та отримує соціальну допомогу.

Як вбачається з медичної документації на ім»я дитини, наданої позивачем, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку з приводу розладу мовлення РАС, йому рекомендовано заняття з логопедом, психологом, ряд медикаментів та спостереження лікарів.

Судом встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема на придбання ліків нею згідно наданих копій фіскальних чеків затрачено 1471 грн. 80 коп. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення даної позовної вимоги та разове стягнення з відповідача на користь позивачки половину фактично понесених і документально підтверджених додаткових витрат для лікування дитини.

Подані на підтвердження додаткових витрат копії накладних на придбання іграшок для дитини, на придбання продуктів харчування та гігієни, на відвідування ДНЗ, а також оплату проїзду на громадському пасажирському транспорті на думку суду є звичайними витратами, пов»язаними із забезпеченням нормальної життєдіяльності матері та дитини та не можуть слугувати підставою для їх стягнення з відповідача з урахуванням сплачуваних ним аліментів та обов»язку кожного із батьків забезпечувати дитину до її повноліття.

Оскільки позивач ОСОБА_1 ухвалою суду була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір з відповідача стягується в користь держави.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 185 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 одноразово понесені нею додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 735 грн. 90 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_4