Провадження № 2/317/270/2017
Справа № 317/4970/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі Лебідь О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Водоканал» про примусове припинення прав на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Водоканал» про примусове припинення прав на земельну ділянку. Згідно прохальної частини уточненого позову від 26.12.2016 р., позивачі просять примусово припинити право користування Комунального підприємства «Водоканал» м. Запоріжжя земельною ділянкою площею 53,5 га в с. Балабине Запорізького району Запорізької області, на якій розташовані «ілові поля».

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 05.02.2014 р. КП «Водоканал» був погашений останній транш кредиту в ЄБРР. В 1999 році кредит відповідачем був отриманий у звязку з незадовільним станом системи водопостачання та водовідведення м. Запоріжжя та погіршенням екологічного стану в регіоні, а також з відсутністю достатніх обємів фінансування із державного та місцевого бюджетів та власних оборотних засобів. Відповідач, за участю міста, області та держави одним з перших розпочав співробітництво з міжнародною фінансовою організацією Європейським Банком Реконструкції та Розвитку з метою модернізації та реконструкції водопровідно-каналізаційного господарства шляхом використання більш ефективного устаткування та технологій. Відповідач взяв на себе наступні зобовязання:

розширення та реконструкція центральних каналізаційних очисних споруд лівого берега (ЦОС- 1) м. Запоріжжя з їх повною механічною та біологічною очисткою;

реконструкція Дніпровської водопровідної станції (ДВС-1) м. Запоріжжя з використанням сучасної технології обеззаражування води, зі значним зменшенням використання хлору;

заміна насосів та електродвигунів на пяти водопровідних та восьми каналізаційних насосних станціях м. Запоріжжя, суттєво зменшивши кількість спожитої електроенергії;

поновлення водопровідних мереж у м. Запоріжжі з закупівлею нового устаткування по безтраншейній прокладці трубопроводів та навчанням персоналу підприємства по використанню цього устаткування;

установлення приладів обліку та використання інших водозберігаючих заходів та аналітичної програми по вивченню водовикористання в жилому секторі м. Запоріжжя.

Кредитна угода між Європейським Банком Реконструкції та Розвитку та КП «Водоканал» м. Запоріжжя по «Програмі інвестицій і розвитку системи водопостачання й очищенню води м. Запоріжжя» була підписана сторонами 21.05.1999 р. на суму 28 мільйонів доларів США та ратифікована Верховною Радою України 19.10.1999 р. Поряд з тим, реконструйована була лише перша частина, в подальшому роботи не проводились. Труби забиті, стоки не проходять, вночі їх вивозять машинами у відстійники. Це відбувається вже після закінчення робочого дня в державних підприємствах, установах та організаціях, що унеможливлює виклик працівників санітарної епідеміологічної станції для забору проб повітря, на ЦОС починають проводити роботи по перевозці та очистці. При цьому, по всій окрузі в с. Балабине стоїть дуже неприємний запах, який дуже важко перенести. В цих умовах вже багато років живуть люди, в тому числі похилого віку та діти. В липні 2015 року після зливи обрушився каналізаційний колектор, що обслуговував правий берег. Були зруйновані водопровід та електропостачання, що проходили поряд, оскільки більш ніж за 40 років роботи КП «Водоканал» реконструювати колектор не знайшли можливості. Відповідно до програми «Про забезпечення екологічної безпеки Запоріжжя на 2015-2017 р.р.», прийнятої в січні 2015 року, на реконструкцію каналізаційних колекторів довжиною 6,378 км було виділено з міського бюджету 8 млн. 580 тис. грн. Жодних поліпшень місцеві жителі с. Балабине не відчувають по наступний час, ситуація лише погіршується, господарсько-побутові стоки без очистки потрапляють у підземні води, створюючи погрози спалаху інфекційних кишкових захворювань. Разом з тим, відповідач відзвітував про те, що кошти, отримані від кредитної угоди з ЄБРР та з інших джерел, повністю освоєні, а найбільш важливими наслідками реалізації проекту мало б бути досягнення значного екологічного ефекту в результаті припинення викидів забруднених стічних вод у Дніпро, що підвищило б підвищення якості води та зниження витрат на будівництво та експлуатацію очисних споруд, розташованих нижче за течією Дніпра та покращення стану здоровя населення. За даними відповідача в ході реалізації всієї програми по розширенню та реконструкції центральних очисних споруд лівого берега (ЦОС-1) були проведені наступні заходи по забезпеченню нормативних показників очистки стічних вод в ході реконструкції як виконання робіт по переустаткуванню існуючої технології очистки в технологію каскадної денитрификації, що суттєво знижує шкідливий вплив на оточуюче природне середовище. Ввід в експлуатацію реконструйованих технологічних ліній дозволило забезпечити повне механічне очищення всіх господарсько-побутових стічних вод, що надходять на очисні споруди ЦОС-1 з лівобережної частини міста й довести потужність очисних споруд по механічній та біологічній очистці до проектних показників 280,0 тисяч куб.м за добу. Завершення робіт по реконструкції дозволило повністю припинити скид недостатньо очищених стічних вод у Дніпро. Ці твердження не відповідають дійсності, оскільки ілові поля, які належать до ЦОС-1 та знаходяться на території с. Балабине через перевищення скидів та недодержання технологій вже просто не в змозі ввібрати весь непотріб, який вивозиться та скидається з лівого берега м. Запоріжжя та створює жахливі, нелюдські умови проживання місцевому населенню та загрозу здоровю місцевого населення. За останні роки (2007-2015) ситуація з ЦОС-1 значно погіршилася. Всі відходи лівобережної частини м. Запоріжжя, як побутові, так і промислові, скидаються в ілові пруди площею 53,5 га на території с. Балабине Запорізького району Запорізької області. Збільшення площі ілових майданчиків, забруднення ґрунтових вод та землі, шкідливі викиди газоподібних речовин в атмосферу, загоряння торфяних та ілових відкладень, сморід від ілових відкладень, загроза затоплення частини с. Балабине та Опитної станції в м. Запоріжжі при липневих дощах це все наслідки незадовільної роботи відповідача.

Відповідачем подані заперечення на позов. Заперечення мотивовані тим, що:

по-перше, примусове припинення прав на земельну ділянку як захист цивільних прав та інтересів судом, не передбачено законодавством;

по-друге, нормативним обґрунтуванням своїх вимог в позовній заяві позивачі зазначають п. «б» ст. 143 Земельного кодексу України. Позивачі безпідставно посилаються вищезазначену норму законодавства, з огляду на те, що необхідною умовою набуття права на земельну ділянку, яка перебуває в державній або комунальній власності, є рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки. КП «Водоканал» у постійне користування для розміщення мулистих ставків центральних очисних споруд № 1 для сушіння осадів побутових стічних вод, відповідно до рішення Запорізької районної державної адміністрації № 8 від 27.02.2001 року, була надана земельна ділянка площею 55,2 га в районі с. Балабине Запорізького району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право користування землею № 839 від 14.11.2001 р. Заявлені позивачем вимоги про припинення права власності відповідачів на їх земельні ділянки повністю не узгоджується з чинним земельним законодавством, яким передбачено, на яких підставах може бути припинено право власності на земельну ділянку. Статтями 140 та 143 ЗК України встановлено вичерпний перелік підстав, в тому числі і примусових, припинення права власності на земельну ділянку, серед яких підстави на які посилаються позивачі відсутні. Позивачі, посилаючись на п. «б» ст. 143 ЗК України, не прийняли до уваги, що ця норма застосовується лише у випадках при не усуненні допущених порушень законодавства в строки, встановлені вказівками-приписами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) у агропромисловому комплексі. Жодних доказів щодо порушення КП «Водоканал» строків виконання приписів центральних органів виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) у агропромисловому комплексі, позивачами не надано, що свідчить про необґрунтованість доводів останніх;

по-третє, нормативним обґрунтуванням своїх вимог в позовній заяві позивачі зазначають ст.ст. 1163, 1164 ЦК України. Дану позицію відповідач вважає теж вважає необґрунтованою. Зазначає, що зокрема у 2016 році Державною екологічною інспекцією було проведено перевірку відповідача з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства та відділом інструментально-лабораторного контролю були відібрані проби ґрунтів на території мулових ЦОС-1. Відповідно до отриманих результатів перевищень не встановлено. Зауваження по муловим майданчикам та відвалам ЦОС-1 відсутні. Таким чином, враховуючи результати перевірок контролюючих органів в сфері природоохоронного законодавства, необхідно дійти до висновку, що КП «Водоканал» при здійсненні господарської діяльності дотримується санітарного законодавства щодо попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоровя населення, а твердження позивачів про незадовільну роботу відповідача є необґрунтованим. Крім того, представник відповідача не погоджується з позицією позивачів про те, що підприємство не в повному обсязі виконало умови проекту «Програма інвестицій і розвитку системи водопостачання й очищенню води м. Запоріжжя».

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_2 до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.

У судове засідання зявився представник позивачів ОСОБА_3, яка позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Також представник позивачів зазначила, що на думку позивачів КП «Водоканал» забруднює землі відходами і стічними водами, використовує землю у спосіб, що завдає шкоди населенню. Доказів того, що дії відповідача завдали шкоди позивачам вона не має.

У судове засідання зявився представник відповідача ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні тим, що містяться у запереченнях на позов.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1163 ЦК України фізична особа, життю, здоровю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.

За приписами ст. 1164 ЦК України у разі неусунення загрози життю, здоровю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати: 1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; 2) відшкодування завданої шкоди; 3) заборони діяльності, яка створює загрозу.

За приписами ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 002139 від 14.11.2001 р. у користуванні відповідача знаходиться земельна ділянка у розмірі 55,2 га. Землю надано у постійне користування для розміщення мулистих ставків центральних очисних споруд № 1 для сушіння осадів побутових стічних вод на підставі рішення Запорізької районної ради народних депутатів від 27.02.2001 р. № 8. Даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 839.

Згідно ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (обєднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»; ґ) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

За приписами ч. 1 ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні обєкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

При цьому, статтею 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобовязані: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, повязаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Згідно приписів ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Статтею 143 ЗК України визначені наступні підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, обєктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоровю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобовязаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачами до позову долучені докази, які досліджені у судовому засіданні і з яких судом встановлено наступне.

Згідно результату санітарно-мікробіологічного дослідження № 11-12 від 09.07.2016 р. вода із колодязів за адресами: Запорізький район, смт. Балабине, пров. Тихий, 17, а також: Запорізький район, смт. Балабине, вул. Депутатська, 37, не відповідає нормативній документації.

Згідно протоколу відбору та дослідження проб ґрунту № 127-128 від 08.07.2016 р., проби ґрунту, відібрані за адресою: Запорізький район, смт. Балабине, вул. Депутатська, 37, а також в оврагу біля автошляху, за дослідженими показниками відхилень вмісту важких металів не мають.

Згідно протоколу дослідження питної води № 125 від 08.07.2016 р., вода відібрана у колодязі за адресою: смт. Балабине, вул. Депутатська, 37, за дослідженими показниками має відхилення за вмістом нітратів, загальній жорсткості, сульфатів та сухому залишку.

Згідно протоколу дослідження питної води № 126 від 08.07.2016 р., вода відібрана у колодязі за адресою: смт. Балабине, пров. Тихий, 17, за дослідженими показниками має відхилення за вмістом нітратів, загальній жорсткості.

За змістом протоколу дослідження повітря населених місць № 45 від 06.07.2016 р. за результатами лабораторних досліджень атмосферного повітря проведених на території с. Балабине Запорізького району біля мулових ставків ЦОС №1 КП «Водоканал» на межі житлової забудови виявлені відхилення за вмістом сірководневих в точці № 1 в 3 рази, аміаку в 1,25 раз, в точці № 2 сірководню в 3,4 рази, аміаку в 1,7 раз.

В судовому засіданні при дослідженні зазначених письмових доказів представник позивачів ОСОБА_3 не змогла пояснити, яким чином зазначені документи стосуються позивачів, повідомивши суд, що за адресами: смт. Балабине, пров. Тихий, 17, та смт. Балабине, вул. Депутатська, 37, позивачі не проживають. На що вказує зміст зазначених документів представник позивачів ОСОБА_3 також пояснити не змогла, пославшись на те, що вона не є спеціалістом у цій сфері.

Заперечуючи проти позову представником відповідача до матеріалів справи долучено докази, з яких судом встановлено наступне.

Графіком відбору проб у мережі режимно-спостережувальних свердловин ЦОС-1, ЦОС-2, полів фільтрації встановлено частоту відбору проб на певні інгредієнти.

Згідно графіка лабораторного контролю хімічного складу ґрунтів у відвальних господарствах ЦОС-1, ЦОС-2 та полів фільтрації КП «Водоканал», проби для досліджень з обєктів відбираються один раз на три роки.

За змістом протоколу вимірювань показників складу і властивостей ґрунтів та відходів № 18 від 15.10.2014 р., фізико-хімічною лабораторією ПНТП «Соціум» проведено вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, відібраних на території відвалу ЦОС-1 КП «Водоканал», показники знаходяться в межах норми.

Згідно протоколу вимірювань показників складу і властивостей ґрунтів № 1 від 14.11.2016 р., фізико-хімічною лабораторією ПНТП «Соціум» проведено вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, відібраних на території мулового майданчика ЦОС-1 КП «Водоканал», показники знаходяться в межах норми.

За змістом протоколу вимірювань показників складу і властивостей ґрунтів № 5 від 29.03.2013 р., відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Запорізькій області проведено вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, відібраних на території ЦОС-1, місце відвалів КП «Водоканал», показники знаходяться в межах норми.

У відповідності з протоколом вимірювань показників складу і властивостей ґрунтів № 8-16 від 22.08.2016 р., відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Запорізькій області проведено вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, відібраних на території ЦОС-1 КП «Водоканал», показники знаходяться в межах норми.

Згідно графіка лабораторного контролю атмосферного повітря, на кордоні санітарно-захисної зони на обєктах КП «Водоканал» проби для досліджень з обєктів відбираються 1 раз на рік.

Згідно протоколу дослідження повітря населених пунктів №5780-5796 від 25.12.2014 р., за вмістом визначених речовин проба повітря відповідає вимогам.

За змістом протоколу дослідження повітря населених місць №2728 від 17.09.2015 р., за вмістом визначених речовин проби повітря відповідають вимогам.

У відповідності до протоколу дослідження повітря населених місць №31587 від 18.10.2016 р., проба повітря в зоні впливу викидів забруднюючих речовин ЦОС-1 КП «Водоканал» відповідає вимогам.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши докази у сукупності, суд констатує, що відповідач користується земельною ділянкою на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 002139 від 14.11.2001 р., тобто на законних підставах, використовує земельну ділянку за цільовим призначенням. Наразі матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідачем допущені порушення законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, обєктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоровю населення), а також доказів того, що ці порушення не було усунуто в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, що є обовязковою умовою примусового припинення прав на земельну ділянку.

У світлі приписів ст.ст. 3, 60, 61 ЦПК України, враховуючи, що позивачі не проживають за адресами, де відбирались проби ґрунту та води, жодних доказів того, що господарська діяльність відповідача на земельній ділянці площею 53,5 га в с. Балабине Запорізького району Запорізької області, на якій розташовані «ілові поля», порушує права позивачів, має негативний вплив на них особисто, суд приходить до висновку, що позивачами не доведено порушення їх прав відповідачем.

Також суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що наявність відхилень в пробах води, ґрунту та атмосферного повітря, що зафіксовані в певний проміжок часу на певній території у доказах, які приєднані позивачами до позову, є наслідком господарської діяльності відповідача на означеній земельній ділянці площею 53,5 га.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Водоканал» про примусове припинення прав на земельну ділянку відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакоян