Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1457/16-ц
Номер провадження 2/540/52/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Порохні І.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України в судовому засіданні 29 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 23.11.1991 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 15.05.2014 шлюб між ними розірвано. Під час зареєстрованого шлюбу вони з відповідачем за спільні кошти побудували будинок по вулиці Леніна (нова назва - Незалежності), 206 «а» в смт Машівка, на земельній ділянці площею 0,15 га із цільовим призначенням: будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Вказана земельна ділянка не приватизована. Свідоцтво про право власності на будинок видане 29.04.2008 на імя відповідача. Після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати у будинку, у добровільному порядку поділити його порівну відмовляється, грошову компенсацію за її частку також не сплачує, а тому вона бажає поділити спільне майно подружжя. У звязку з наведеним позивач просить визнати на нею право приватної власності на ? частину будинковолодіння за адресою: смт. Машівка, вул. Незалежності, 206 «а», що в цілому складається з житлового будинку А-1 площею 80,6 кв.м; літньої кухні Б; сараю В; гаражу Г; сараю Д; вбиральні Ж; погреба вхідного З; воріт огорожі №1; огорожі «2.

В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та зазначила, що спірний будинок був побудований за спільні кошти під час перебування у шлюбі з відповідачем. Просить стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.11.1991 року, який за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 15.05.2014 було розірвано (а.с.8).

За час шлюбу сторонами був побудований житловий будинок по вул. Леніна (нова назва - Незалежності), 206 «а» в смт Машівка, що стверджується, зокрема: рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради від 18 квітня 1995 року № 105, відповідно до якого ОСОБА_2 надано земельну ділянку розміром 0,15 га для індивідуального будівництва житлового будинку по вулиці Леніна між будинками № 204-206 в смт Машівка (а.с.58); рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради від 20 березня 2008 року № 45, згідно якого вирішено оформити право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в селищі Машівка Машівського району по вул. Леніна, 206а (а.с.56).

Як убачається копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.04.2008р. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.06.2008р., ОСОБА_2 являється власником житлового будинку з господарськими спорудами по вулиці Леніна, 206а в смт Машівка Полтавської області в цілому (а.с.63,64).

Вартість домоволодіння була визначена позивачем в розмірі 295948 грн і відповідачем не оспорена.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Отже, майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, може бути розподілене між сторонами, в тому числі - під час існування шлюбу, у процесі його розірвання, а також після розірвання шлюбу. Враховуючи, що поділ майна полягає у припиненні режиму спільності й виникненні на його основі режиму роздільності майна, кожен із подружжя після поділу майна стає власником тієї чи іншої речі або сукупності речей і не пов'язує свої дії щодо володіння, користування та розпорядження майном з іншим із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Порядок поділу майна врегульовано ст. 71 СК України, згідно ч.1 якої, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно ч.4,5 цієї ж статті, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з розяснень, викладених у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки спірний будинок був побудований під час перебування у шлюбі позивачки та відповідача за спільні кошти, у звязку з чим суд приходить до висновку, що він підлягає поділу між ними як спільне майно подружжя, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

В той час, з огляду на зміст позовних вимог та суть спору, а також можливість виконання рішення суду в майбутньому, суд вважає за необхідне викласти резолютивну частину відповідно до вимог законодавства, з відображення факту, що майно підлягає поділу з виділенням кожному з подружжя по ? частки вказаної нерухомості та визнанням за кожним з них права власності на його ? частки.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі ? частки вартості майна, що складає 1479, 74 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 368, 372 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволити.

Поділити спільне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виділити ОСОБА_1 ? частину житлового будинку з господарськими спорудами № 206 «а», що розташований по вул. Незалежності в смт Машівка Машівського району Полтавської області.

Виділити ОСОБА_2 ? частину житлового будинку з господарськими спорудами № 206 «а», що розташований по вул. Незалежності в смт Машівка Машівського району Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 206 «а», А-1 площею 80, 6 кв.м по вул. Незалежності в смт Машівка Машівського району Полтавської області, з господарськими спорудами, що включать: літню кухню «Б», сарай «В», гараж «Г», сарай «Д», сарай «Е», вбиральню «Ж», погріб вхідний «З», ворота огорожі № 1, огорожу № 2, в розмірі ? частки кожному.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 1479, 74 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 30 березня 2017 року

Суддя: