АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/1364/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г.
Провадження № 22-ц/789/134/17 Доповідач - Ходоровський М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Загорський О. О.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області на рішення Зборівського районного суду від 06 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання протиправними накази відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 26.09.2016р. №367-к «Про звільнення ОСОБА_1М.» та від 11.10.2016р. №397-к про внесення змін до Наказу відділу освіти від 26 серпня 2016р. №367-к «Про звільнення ОСОБА_1М.»; про поновлення на її роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Позивачка зазначила, що з 01.10.2015 року працювала на посаді директора ЗОШ І-ІІ ст. с. Манаєва Зборівського району Тернопільської області.

ОСОБА_5 службового розслідування її звільнено з роботи за одноразове грубе порушення трудових обовязків, яке полягає в проведенні уроків української літератури в 9-му класі (2 години)замість ОСОБА_6, яка була тарифікована на проведення цих уроків.

Посилаючись на те, що порушення є триваючим, воно було спричинене відсутністю достатньої кількості кадрів, позивачка просила про задоволення позову.

Рішенням Зборівського районного суду від 06 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Накази відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 26.09.2016р. №367-к «Про звільнення ОСОБА_1М.» та від 11.10.2016р. №397-к про внесення змін до Наказу відділу освіти від 26 серпня 2016р. №367-к «Про звільнення ОСОБА_1М.» визнано протиправними.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора загальноосвітньої школи І-ІІ ст с. Манаєва Зборівського району Тернопільської області з 11 жовтня 2016 року.

Стягнуто з Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 10988,88 (десять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок), 3000 грн. (три тисячі) завданої моральної шкоди та судові витрати 2581,20 грн. (дві тисячі п'ятсот вісімдесят одну гривню двадцять копійок.

В апеляційній скарзі Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що правопорушення є грубим, так як ОСОБА_1 проводила уроки української літератури, які було тарифіковано ОСОБА_6 та просила повернути їй кошти.

У судовому засіданні представник Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали та пояснили, що відповідачку з роботи звільнено за те, що вона майже протягом року, у період з 01.10.2015р. до кінця навчального року, тобто до 25.05.2016року будучи на посаді директора ЗОШ І-ІІ ступенів с.Манаєва проводила уроки української літератури в 9-му класі (2 год.) замість ОСОБА_6, яка була тарифікована на ведення цих уроків. Дане порушення є грубим а відтак позивачку звільнено з роботи законно.

Позивач ОСОБА_1 заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила що рішення суду винесено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що з 01.10.2015 року ОСОБА_1 працювала на посаді директора ЗОШ І-ІІ ступенів с.Манаєва на підставі наказу відділу освіту Зборівської райдержадміністрації №440-к від 01.10.2015р.,що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с. 10).

Відповідно до наказів відділу освіти Зборівської райдержадміністрації №367-к від 26.09.2016 року та №397-к від 11.10.2016 року ОСОБА_1 звільнена з посади директора ЗОШ I-ІІ ступенів с.Манаєва за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п.1 ч.І ст.41 КЗпП України). Підставою звільнення є ОСОБА_5 службового розслідування, щодо дій директора ЗОШ I-II ступенів с.Манаєва ОСОБА_1, затверджений головою Зборівської районної державної адміністрації від 26 серпня 2016 року

ОСОБА_5 наявного у справі ОСОБА_5 службового розслідування, щодо дій директора ЗОШ I-II ступенів с.Манаєва ОСОБА_1 від 26 серпня 2016 року одноразове грубе порушення трудових обов»язків полягає в проведенні уроків української літератури в 9-му класі (2 год.) замість ОСОБА_6, яка була тарифікована на ведення цих уроків.

Представники відповідача пояснили, що ОСОБА_1 звільнена за те, що проводила уроки замість ОСОБА_6 у період з 01.10.2015р. до 25.05.2016року.

ОСОБА_5 з пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема, у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу).

Умовою звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є звільнення керівника за одиночне порушення трудових обовязків а не триваюче порушення.

Виходячи із вимог зазначеної норми права та встановлених судом обставин справи, зокрема, що позивачка вчинила не одиночне порушення трудових обовязків, оскільки воно тривало майже протягом навчального року, колегія вважає, що позивачку з роботи звільнено без законної підстави, а тому рішення суду про визнання наказів про звільнення протиправними, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу є правильним.

Постановляючи рішення суду про часткове задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходив з того, що незаконним звільненням з роботи ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, які призвели до погіршення фізичного здоров'я, в зв'язку з чим позивач перебувала з 28.09.2016р. по 08.10.2016р. на амбулаторному лікуванні, про що свідчить листок непрацездатності серія АГС №498506 виданий Підкамінською міською поліклінікою Бродівського району Львівської області.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки від зроблений без повного зясування судом обставин справи, що згідно ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Як вбачається із наявного у справі листка непрацездатності, на який послався суд (ас.12), у ньому зазначено, що причиною непрацездатності ОСОБА_1 є загальне захворювання.

ОСОБА_5 пояснень сторін, Протоколу ендоскопічного дослідження від 15 вересня 2016 року Тернопільської університетської лікарні позивачка хворіла ще до часу її звільнення, на лікарняному перебувала з початку вересня 2016 року, 15 вересня 2016 року проходила ендоскопічне дослідження.

Отже, наведені докази вказують на те, що позивачкою не доведено, що причиною захворювання а відтак і заподіяння моральної шкоди стало незаконне звільнення її з роботи, а тому суд вважає, що у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області задовольнити

Рішення Зборівського районного суду від 06 грудня 2016 року в частині стягнення з Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області на користь ОСОБА_1 3000 грн. (три тисячі) завданої моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цієї вимоги про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7