Провадження № 2/756/335/17
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шумейко О.І.,
за участю секретарів - Алфьорової С.В., Дуб В.В., Мозгового В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором‚
у серпні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
30 жовтня 2014 року судом ухвалено заочне рішення у справі про задоволення позову.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року скасоване заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року, справу призначено до розгляду в загальному порядку.
Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій він зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача долучив до матеріалів справи заперечення на позов, в обґрунтування яких послався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.
26 квітня 2011 року відповідач ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за змістом вказаної заяви відповідач виразила побажання оформити на своє ім'я платіжну картку «Кредитка «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом 3000 грн.
Відповідач погодилася, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між банком та відповідачем договір про надання банківських послуг.
За приписами ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.
У відповідності до положень ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Як убачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. За вказаною заявою відповідачем отримана платіжна картка «Кредитка «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом 3000 грн.
Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
За приписами ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позивач не надав письмових доказів на підтвердження того, що відповідач погодилася на істотну зміну умов кредитування, а саме: підвищення ліміту кредитування та розміру процентної ставки за користування кредитними коштами. Такі висновки суду свідчать про недотримання сторонами договору письмової форми правочину в частині внесення змін до кредитного договору від 26 квітня 2011 року, що у свою чергу не тягне для позичальника юридичних наслідків у вигляді обов'язку по сплаті процентів за користування кредитними коштами, пені та комісії.
За таких обставин, суд вирішує відмовити у задоволенні позову ПАТ «КБ «Приватбанк».
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд
відмовити у задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко