Справа № 466/8115/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Мазур Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

у с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 предявила в суд позов до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням поданої 31 жовтня 2016 року заяви про збільшення позовних вимог, просить постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь 1/2 понесених нею додаткових витрат на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: одноразово 6 825 грн. за оплату першого року навчання сина відповідно до «Договору про навчання у Товаристві з обмеженою відповідальністю Медичний коледж «Монада»» та 750 грн., понесених нею 06 вересня 2016 року.

Як на підставу своїх вимог зазначала, що 06 травня 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова було винесено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн. щомісячно.

Синові на час предявлення позову виповнилося 16 років 9 місяців. Після закінчення 9-го класу для розвитку здібностей та отримання практичного фаху він вступив на навчання до медичного коледжу «Монада», де навчається за спеціальністю «Стоматологія ортопедична» денної форми навчання згідно контракту.

Відповідно до «Договору про навчання у Товаристві з обмеженою відповідальністю Медичний коледж «Монада»», який був укладений між нею та вказаним товариством 07 серпня 2015 року, та довідки навчального закладу №133 від 15.07.2016 року, за період з 01вересня 2015 року по 30 червня 2016 року до бухгалтерії нею, позивачем, було сплачено за навчання 15 650 грн. та відповідно стипендія чи інші нарахування синові не проводяться. Станом на 06 вересня 2016 року нею було сплачено ще додатково на рахунок медичного коледжу «Монада» 1515 грн.

Отже, на даний час вона несе додаткові витрати на дитину, такі витрати у відповідності до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України слід розділити з відповідачем, який не бажає добровільно допомагати, а тому вона вирішила звернутись в суд.

В судовому засіданні 20 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 27 січня 2017 року о 09.15 год., позивач ОСОБА_1 не зявилась та подала заяву з проханням завершувати розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання жодного разу не зявився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку та надіслав на адресу суду письмове заперечення на позов та заяву з проханням розглядати справу без його участі.

У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання 27 січня 2017 року всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 185 цього Кодексу передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 є колишнім подружжям, яке перебувало між собою в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 1999 року по 10 березня 2009 року. Від подружнього життя 30 грудня 1999 року в них народився син ОСОБА_4, який проживає з матірю позивачем ОСОБА_1

Рішенням Шевченківського районного суду м Львова від 06 травня 2015 року було задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів та постановлено стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 700,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3-Я.В.

Після закінчення 9-го класу для розвитку своїх здібностей та отримання практичної спеціальності неповнолітній ОСОБА_3-Я.В. вступив на навчання до медичного коледжу «Монада», де навчається за спеціальністю «Стоматологія ортопедична» денної форми навчання згідно «Договору про навчання у Товаристві з обмеженою відповідальністю Медичний коледж «Монада»», який був укладений 07 серпня 2015 року між його матірю ОСОБА_1 та вказаним товариством.

Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями позивача ОСОБА_1, долученими до справи копіями виконавчого листа в справі №466/1760/15-ц про стягнення аліментів, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 22 травня 2015 року, «Договору про навчання у Товаристві з обмеженою відповідальністю Медичний коледж «Монада»» від 07 серпня 2015 року та ці обставини ніким з учасників процесу не оспорювались.

З пояснень позивача ОСОБА_1, умов вищевказаного «Договору про навчання у Товаристві з обмеженою відповідальністю Медичний коледж «Монада»» від 07 серпня 2015 року, довідки ТзОВ Медичний коледж «Монада» №133 від 19.07.2016 року та копії квитанції вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3-Я.В. дійсно навчається у ТзОВ Медичний коледж «Монада» за спеціальністю «Стоматологія ортопедична» денної форми навчання згідно контракту та його матірю ОСОБА_1 за період з 01вересня 2015 року по 30 червня 2016 року до бухгалтерії було сплачено за навчання 15 650 грн., а станом на 06 вересня 2016 року також було сплачено ще додатково на рахунок медичного коледжу «Монада» 1515 грн.

Вищевказані докази підтверджують ті обставини, що позивач ОСОБА_1 дійсно понесла додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_3 Д-Я.В. та участь у таких витратах у відповідності до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України повинен також нести відповідач ОСОБА_2

З долученої до справи довідки про доходи №5 від 12 січня 2017 року вбачається що відповідач ОСОБА_2 працює на посаді провідного фахівця відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства в Управлінні Держпродспоживслужби в Городенківському районі Івано-Франківської області та його сукупний дохід за період з липня 2016 року по грудень 2016 року включно становить 27056,35 грн.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на її користь половина таких витрат, розмір якої становить 6825 00 грн. + 750, 00 грн. = 7575.00 грн.

В силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в доход держави судові витрати.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 57, 58, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 180, 185 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, 7 575,00 грн. (сім тисяч пятсот сімдесят пять гривень) додаткових витрат на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 551,20 грн. (пятсот пятдесят одну гривню двадцять копійок) судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_5