Номер провадження: 22-ц/785/3950/17
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017р. про повернення заяви про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного товариства «Промінь» про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

12 червня 2002р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного товариства «Промінь» про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2002р. за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31 липня 2002р. за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, оскільки було присвоєно нову адресу.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2003р. позовну заяву ОСОБА_3 до Житлово-будівельного товариства «Промінь» про визнання права власності було залишено без розгляду у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання.

16 лютого 2017р. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування ухвали суду від 31 липня 2002р. про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вказана квартира належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10 жовтня 2002р. Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради (а.с.34).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017р. було повернуто заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали суду від 31 липня 2002р.

Не погодившись з ухвалою суду від 20 лютого 2017р., заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, та постановити ухвалу про задоволення його заяви про скасування ухвали суду від 31 липня 2002р., посилаючись на те, що суд безпідставно повернув йому заяву, порушив при цьому норми матеріального та процесуального права (а.с.44-45).

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_2, обговоривши доводи апеляційної скарги та надані докази, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2002р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного товариства «Промінь» про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2002р. за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31 липня 2002р. за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, оскільки було присвоєно нову адресу.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2003р. позовну заяву ОСОБА_3 до Житлово-будівельного товариства «Промінь» про визнання права власності було залишено без розгляду у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання.

16 лютого 2017р. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування ухвали суду від 31 липня 2002р. про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вказана квартира належить йому та членам його сім'ї на праві спільної часткової власності в рівних частках відповідно на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10 жовтня 2002р. Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради (а.с.34).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017р. було повернуто заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали суду від 31 липня 2002р.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що заява ОСОБА_2 не може бути розглянута в порядку ст.154 ЦПК України, якою регламентовано порядок скасування заходів забезпечення позову, а має розглядатися в порядку позовного провадження за позовом власника майна про звільнення майна з-під арешту.

Пунктом 9 постанови № 5 від 03 червня 2016р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз'яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судова колегія звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не був стороною по справі за позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного товариства «Промінь» про визнання права власності на квартиру, та на день постановлення ухвали про забезпечення позову від 31 липня 2002р. про арешт квартири, ОСОБА_2 не був власником вказаної квартири, та лише 10 жовтня 2002р. він став власником квартири АДРЕСА_1.

Тому судом першої інстанції без порушень вимог ЦПК України було винесено ухвалу суду від 31 липня 2002р. про забезпечення позову, і підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Також судова колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання відповідно ухвали від 24 лютого 2003р. про залишення позовної заяви ОСОБА_3 до ЖБТ «Промінь» про визнання права власності без розгляду у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, повинний був вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду від 31 липня 2002р.

Якщо суд не вирішить вказане питання, ОСОБА_2, та інші власники квартири не позбавлені можливості звернутися до суду з відповідним позовом з наданням доказів на підтвердження права власності на квартиру та порушення їх прав як власників.

Керуючись ст.ст.304, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017р. про повернення заяви про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного товариства «Промінь» про визнання права власності на квартиру залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.П.Сидоренко

Судді: В.А. Станкевич

Т.В. Цюра