Справа № 397/1650/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2017 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Мирошниченка Д.В.,

при секретарі: Петренко Л.О.

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівки заяву про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайдент Кепітал» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Трайдент Кепітал» в якому просить стягнути орендну плату за користування земельними ділянками за договорами оренди.

До початку розгляду справи по суті представник відповідача заявив відвід судді Мирошниченку Д.В., посилаючись на те, що під час попереднього судового засідання суддею було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, про що винесено відповідну ухвалу. Такі дії судді Мирошниченка Д.В грубо порушують принципи змагальності сторін та обовязок позивача довести ті обставини, на які він посилається в позовній заяві.

Зокрема, позивачем не було надано жодних відомостей (доказів), які б свідчили про неможливість подання ним доказів до суду, не пояснено факти відсутності у нього договорів оренди землі. При цьому позивач не звертався до ТОВ «Трайдент Кепітал» чи до державної реєстраційної служби (державного реєстратора) щодо надання йому копій договорів оренди, хоча таке право надано йому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач не пояснював суду чому він не звернувся до Сектору реєстрації Олександрівської райдержадміністрації з клопотанням надати відповідні договори оренди землі.

Тобто, позивач міг сам, законним шляхом, без обтяження роботи суду та не зловживаючи своїми процесуальними правами надати до суду договори оренди землі, про які йдеться у позовній заяві.

Натомість, суддя Мирошниченко Д.В. без перевірки дійсності фактів неможливості отримання позивачем доказів та без жодних запитань до позивача з приводу заявленого клопотання, всупереч статті 137 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, виніс ухвалу про витребовування доказів. Відповідач вважає, що суддею порушено правило щодо обов'язку доказування позивачем обґрунтованості своїх вимог та створено ситуацію, при якій відповідач змушений виконувати роботу позивача по надання суду доказів.

При відкритті провадження у справі головуючим суддею було також порушено вимоги статей 11, 119 ЦПК України, а саме відкрито провадження у справі в інтересах особи іншої, аніж вказана у позовній заяві та відносно іншого відповідача. Обґрунтування з цього приводу було викладене представником відповідача у запереченні від 24.01.2017 року.

Таким чином суддя Мирошниченко Д.В. повністю зневолював принципи рівності, змагальності сторін та диспозитивності судового процесу.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву та просив її задовольнити, з викладених у ній обставин.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вказав, що дії суду при відкритті провадження та витребуванні доказів були законними, так як при складанні позовної заяви була допущена технічна помилка, а на неодноразові його клопотання про надання договорів оренди та інших документів, відповідач йому відмовляв.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про відвід судді не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі № 12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.1998 року.

Статтями 20, 21 ЦПК України конкретно визначені підстави для відводу головуючому по справі судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Позивачем було надано клопотання про витребування документів до початку попереднього судового засідання, про що зазначалося в позовній заяві, та під час попереднього судового засідання. Отже суд, за клопотанням позивача зобовязаний був витребувати відповідні докази, які є предметом спору, та винести відповідну ухвалу, оскільки позивачем зазначалося, що відповідач на його клопотання про надання йому договорів оренди відмовляв.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, відповідач має право подати на вищевказану ухвалу заперечення під час оскарження в апеляційному порядку рішення суду.

Посилання представника відповідача, які також викладені ним у запереченні на позовну заяву, на те, що суд безпідставно відкрив провадження у даній справі є необґрунтованими.

Так, дане заперечення не стосується предмету позову, а щодо неправильності зазначення імені позивача та юридичної назви відповідача, суд вважає що при складанні позовної заяви допущено орфографічну помилку в імені позивача та в назві відповідача, так як правильність ім'я позивача ОСОБА_1 та назви ТОВ «Трайдент Кепітал» повністю підтверджено матеріалами справи та уточненнями, наданими позивачем (а.с. 6-12, 28-30).

Суд також критично відноситься до посилань представника відповідача на те, що головуючий не обєктивно і упереджено ставиться до розгляду даної справи, оскільки це є суб'єктивним ставленням представника відповідача саме до головуючого судді у справі і доказів на підтвердження своїх доводів представник не надав.

Таким чином, суд вважає, що обґрунтування, наведені в заяві, зокрема незгода із процесуальними діями та рішеннями головуючого по справі, не можуть розцінюватись як підстава для відводу судді, оскільки вони є припущеннями, не містять обставин, які б підтверджували зацікавленість судді у розгляді справи та вказували б на його упередженість.

Отже, наведені в заяві обставини не є підставою для задоволення заяви про відвід, а інших обставин відповідач не навів, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 24, 210, 293 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2В, який діє в інтересах відповідача ТОВ«Трайдент Кепітал» про відвід судді Мирошниченка Д.В. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайдент Кепітал» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, залишити без задоволення.

Судове засідання продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Олександрівського

районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3