Справа № 203/7008/14-ц
Провадження № 2-др/203/6/2017
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
24 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.
при секретарі Давіденко Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради, Дніпровської міської ради, на стороні якої у справу вступив прокурор Дніпропетровської міської прокуратури № в інтересах держави, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання права власності на новостворений обєкт,-
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2016 року позов ОСОБА_1- задоволено; визнано за ОСОБА_1 право власності на частку у розмірі 72/100 у праві спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення №54, позиції: 6, 13, 14, 15 площею 90,7 кв.м., в загальному користуванні позиції 8 та 9, яке розташоване в підвалі житлового будинку літ. А-5 за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська (колишня назва вул. Леніна), буд.46; припинено право власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради на частку у розмірі 28/100 у праві спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення №54, позиції 6, 13, 14, 15, площею 90,7 кв.м., в загальному користуванні позиції 8 та 9, яке розташоване в підвалі житлового будинку літ. А-5 за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська (колишня назва вул. Леніна), буд. 46; стягнуто на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради з ОСОБА_1 вартість частки в розмірі 28/100 у праві спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення № 54, позиції 6, 13, 14, 15, площею 90,7 кв.м., в загальному користуванні позиції 8 та 9, яке розташоване в підвалі житлового будинку літ. А-5 за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська (колишня назва вул. Леніна), буд. 46 в сумі 235038,00 грн. (двісті тридцять пять тисяч тридцять вісім гривень 00 коп.); визнано за ОСОБА_1 право власності на частину нежитлового приміщення №54, позиції 6, 13, 14, 15 площею 90,7 кв.м. в загальному користуванні позиції 8 та 9, яке розташоване в підвалі житлового будинку літ. А-5 за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська (колишня назва вул. Леніна), буд. 46.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року вищезазначену справу повернуто до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для ухвалення додаткового рішення, оскільки не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, в поданій 21 березня 2017 через канцелярію суду заяві представник позивача просила віднести судові витрати по справі на рахунок ОСОБА_1, розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення провести за відсутності позивача та його представника.

24 березня 2017 року від представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення за відсутності третьої особи та його представника.

Інші сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає суду розглянути питання у відсутності осіб, що беруть участь у справі згідно з ч.3 ст. 220 ЦПК України.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено 1700 грн. державного мита, 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також судовий збір в розмірі 121,80 грн. за розгляд клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (Т.1. а.с.2-3, Т4 а.с. 51).

Як вбачається з матеріалів справи 21 березня 2017 року представник позивача ОСОБА_5 клопотала про віднесення судових витрат по справі на рахунок позивача.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи судом 22 листопада 2016 року ухвалене рішення про задоволення позовних вимог позивача, проте питання про розподіл судових витрат судом не вирішене, тому зважаючи на норми ст. 88 ЦПК України, враховуючи клопотання представника позивача від 21 березня 2017 року, суд вважає за можливе судові витрати віднести на рахунок позивача, у звязку з чим відповідно до положень ст. 220 ЦПК України, належить ухвалити в цій частині додаткове рішення.

Керуючись ст.ст.88, 220 ЦПК України суд додатково, -

В И Р І Ш И В :

Судові витрати по справі віднести на рахунок позивача ОСОБА_1.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Колесніченко