АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Костюк Л.С.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хрещатик-Агро» про припинення договору оренди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В травні 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Посилалася на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області від 10.12.2015 року, їй належить земельна ділянка площею 2,2739 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Між попереднім власником цієї ділянки ОСОБА_3 та ТзОВ «Хрещатик-Агро» 01.07.2006 року був укладений договір її оренди на обумовлених умовах строком на 15 років.

Згідно технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, проведеної ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», нормативно-грошова оцінка землі становить 116905,32 грн.

Через наявну заборгованість у ТзОВ «Хрещатик - Агро» перед ОСОБА_2 за оренду земельної ділянки за 2015 рік в розмірі 4454 грн., остання просила розірвати договір оренди землі від 01.07.2006 року, зобов'язати ТзОВ «Хрещатик - Агро» повернути їй земельну ділянку площею 2,2739 га, яка розташована на території Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та стягнути з ТзОВ «Хрещатик - Агро» на її користь заборгованість за цим договором в сумі 4454 грн. згідно нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Справа №716/722/16-ц Провадження 22-ц/794/168/17 Категорія 23

Головуючий у 1-й інстанції Пухарєва О.В. Доповідач Лисак І.Н.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.06.2016 року позовні вимоги про стягнення з ТзОВ «Хрещатик-Агро» на користь позивача заборгованості в сумі 4454 грн. згідно нормативно грошової оцінки земельної ділянки залишено без розгляду.

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає зазначене рішення таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та обмежує її право приватної власності, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

ТзОВ «Хрещатик-Агро» подало до суду заперечення, в яких зазначає, що позивач не надала суду жодного доказу, який би доводив те, що вона зверталась до відповідача після державної реєстрації свого права власності на земельну ділянку, як це передбачено в ч.3 ст.148-1 ЗК України, також позивачем не надано доказів, що ТзОВ «Хрещатик-Арго» не проводило обробіток землі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, про те не обмежений її доводами, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

В силу ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» (далі по тексту - «Закону») договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В силу ч.1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п."д" ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Приписами ч.1 ст. 1481 ЗК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 32 Закону перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, не є підставою для змін умов або розірвання договору.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого 10.03.2004 року, належали дві земельні ділянки розмірами 2,2739га та 0,0367га, які розташовані на території Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8).

01.07.2006 року ОСОБА_3 та ТзОВ «Хрещатик-Агро» уклали договір оренди, який 04.02.2008 року пройшов державну реєстрацію і згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Звенячинської сільської ради площею 2,27 га, у тому числі під ріллею 2,27 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 38738 грн., строком на 15 років. Згідно умов договору передбачено, що орендна плата виплачується орендарем з розрахунку 1,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 585 грн. за гектар орендованої земельної ділянки за кожен повний рік оренди. Орендна плата виплачується щорічно до 31 грудня орендодавцю (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.10), перед цим заповівши все своє майно заповів доньці - ОСОБА_4 (а.с.11).

Як вбачається із плану меж земельної ділянки розміром 2.2739 га із кадастровим номером НОМЕР_2 (а.с.49) та копії свідоцтва про права на спадщину за законом (а.с.12), отримана у власність ОСОБА_2 в порядку спадкування земельна ділянка перебуває в користуванні у відповідача.

Згідно вимог ч.3 ст. 148-1 ЗК України передбачено обов'язок особи, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

У позивача після набуття 10.12.2015 року у власність спірної земельної ділянки (а.с.14) лише за умови дотримання нею ст.1481 ЗК України могло виникнути право за договором оренди від 01.07.2006 року на отримання встановленої на його умовах плати за користування нею, про те ОСОБА_2 не підтвердила належними доказами факт звернення до товариства про набуття нею статусу сторони договору (орендодавця) та систематичну несплату з цього часу відповідачем орендної плати.

Суд першої інстанції вірно встановив ці обставини справи, які сторонами не заперечуються, та дійшов правильного правового висновку про те, що відсутність бажання та воля позивача як нового власника земельної ділянки на продовження договірних відносин з відповідачем не може бути підставою для розірвання договору оренди, що відповідає вимогам закону та умовам договору оренди від 01.07.2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТзОВ «Хрещатик-Агро».

Крім того, в супереч змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивачем жодними доказами не підтверджуються обґрунтування позовної заяви в частині неналежного використання відповідачем спірної земельної ділянки, що призвело до значного погіршення її родючості.

Таким чином, апеляційна скарга не містить обґрунтованих спростувань висновкам суду першої інстанції або невірного застосування ним норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року залишити без мін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий :

Судді :