ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем України

29 березня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника служби у справах дітей: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи, до ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням.

У уточненій позовній заяві покликається на ту обставину, що відповідно до реєстраційного посвідчення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації про право особистої власності на жилий будинок від 01.03.1196 року їй був переданий на праві приватної власності будинок з надвірними господарськими будівлями під номером 10 по вулиці Дорошенка, м. Володимир-Волинський, Волинської області.

Між її сином та невісткою ОСОБА_2 в даний час розірвано шлюб.

Відповідач та її діти на даний час більше шести років не проживають в даному будинку по вул. Дорошенка, буд. 10, м. Володимир-Волинський, Волинської області. Останнє їй відоме місце проживання відповідачів за адресою: вул. І. Огієнка, буд.8. м. Володимир-Волинський, Волинська область. Фактично відповідачі не проживають по місцю реєстрації з 2011 року.

Добровільно знітись з реєстрації відповідачі не бажають, що створює їй перешкоди в користуванні власним житлом.

Просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_6, а також неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку №10 по вул. Дорошенка в м.Володимир-Волинський Волинської області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, покликаючись на відсутність можливості зареєструвати своє та дітей місце проживання, оскільки її колишній чоловік з яким вони спільно побудували житловий будинок по вул. І. Огієнка, буд.8. м. Володимир-Волинський, у якому вони проживають без реєстрації близько семи років, не зданий в експлуатацію з вини чоловіка, який є забудовником і не бажає проводити державну реєстрацію цього будинку. Неодноразово наголосила на тому, що наміру проживати у будинку, належному позивачу, вона та її діти не мають.

Відповідач ОСОБА_6 для участі у розгляді справи повторно не з»явилась, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не подала.

Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в інтересах дітей позов не визнала, покликаючись на те що діти повинні мати зареєстроване місце проживання.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім»ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як роз»яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 39 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім»ї власника жилого приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім»ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім»ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Судом встановлено, що позивач є співвласником житлового будинку №10 по вул. Дорошенка в м.Володимир-Волинський, Волинської області, що стверджується реєстраційним посвідченням на її ім.»я та оглянутими матеріалами інвентаризаційної справи на вказаний будинок, у якій міститься копія договору дарування його частини у розмірі 39/100 ОСОБА_7

Як вбачається з копії будинкової книги та пояснень відповідачки, в належному позивачу на праві спільної часткової власності будинку зареєстроване місце проживання також і відповідачів по справі та малолітніх дітей.

Доводи позивача про те, що відповідачі більше року не проживають у спірному будинку, підтверджуються як поясненнями самої відповідачки ОСОБА_2, так і показаннями допитаних свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, які ствердили що відповідачі не проживають у спірному будинку більше шести років, оскільки проживають у збудованому відповідачкою та її чоловіком, шлюб з яким розірвано, будинку, а також актом обстеження умов проживання.

Враховуючи ту обставину, що відповідачі та діти відповідача не проживають у спірному житловому приміщенні понад один рік, проживають за іншим місцем проживання, тому позовні вимоги в частині визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, слід задовольнити.

Витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, відповідно до ст..88 ЦПК України суд присуджує за рахунок обох відповідачів в рівних частинах.

На підставі викладеного, ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦК України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_6, а також неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку №10 по вул. Дорошенка в м.Володимир-Волинський Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_2 та з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі по 320 грн. 00 коп. з кожної.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_12