Справа № 573/2199/16-ц
Номер провадження 2/573/842/16
РІШЕННЯ

іменем України

26 січня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 червня 2016 року померла її матір ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 3,91 га, що знаходиться на території Ворожбянської міської ради Білопільського району та належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину. Син померлої та її брат ОСОБА_2 згоден на те, щоб за нею в порядку спадкування було визнано право власності на всю земельну ділянку. На даний час вона має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку, у звязку з чим звернулась до нотаріальної контори, але нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку відмовилась у звязку з тим, що її мати ОСОБА_3, прийнявши у спадщину спірну земельну ділянку, не здійснила реєстрацію права власності на цю земельну ділянку на себе. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить суд її позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 07 листопада 2016 року відкрито провадження за вказаним вище позовом.

За заявою ОСОБА_1 ухвалою суду від 28 грудня 2016 року до участі у розгляді справи в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2

11 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 25 червня 2016 року, яку мотував тим, що він і його сестра ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги померлої і мають рівні права на спадщину, яка залишилася після матері.

11 січня 2017 року відкрито провадження за зустрічним позовом та зустрічний позов обєднаний з первісним позовом.

У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, свій позов просить задовольнити, позов ОСОБА_2 визнає та проти його зодоволення не заперечує.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, свій позов просить задовольнити, позов ОСОБА_1 визнає частково, а саме: не заперечув проти визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки.

Представник відповідача за первісним позовом - Ворожбянської міської ради в судове засідання не з'явився, міський голова ОСОБА_4 направив суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позовов ОСОБА_5 - повному задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що матір'ю ОСОБА_1, дошлюбне прізвище якої ОСОБА_5, та ОСОБА_2 була ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про укладення шлюбу ОСОБА_1, свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_1, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_3 (а. с. 6, 7, 10, 34, 69).

25 червня 2016 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 8).

Також судом встановлено, що за свого життя ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 Спадщина, на яку було видане свідоцтво, складалась із земельних ділянок загальною площею 3,91 га, з яких: земельна ділянка пай №32, кадастровий номер :01:002:0123; земельна ділянка пай №32,01, кадастровий номер :01:002:0124. Земельні ділянки розташовані на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області та належали померлому ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-СМ №031454, виданого 14 липня 2000 року (а. с. 9, 20).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі на вказані вище земельні ділянки.

За життя ОСОБА_3 склала зповіт, який посвідчений заступником міського голови Ворожбянської міської ради з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_7 13 лютого 1998 року за №84, яким належну їй квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та все майно, що там буде знаходитися на день її смерті, заповіла своєму сину ОСОБА_2, третій особі по справі (а. с. 35).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3, яка померла 25 червня 2016 року, була заведена державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори 08 грудня 2016 року за №377/2016 за заявами ОСОБА_1, позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним позовом, та ОСОБА_2, відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом (а. с. 49-50). У своїй заяві ОСОБА_2 зазначив, що він приймає спадщину після матері, як за заповітом, так і за законом.

Таким чином позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно із ст. ст. 1269, 1270 ЦК України вважаються такими, щосвоєчасно прийняла спадщину після смерті матері.

На даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають намір оформити свої спадкові права на вище вказані земельні ділянки, однак у зв'язку з тим, що їхня мати ОСОБА_3, прийнявши у спадщину спірні земельні ділянки, не здійснила реєстрацію права власності на них на себе та останні залишились значитись за її покійним чоловіком ОСОБА_6, зробити цього в позасудовому порядку вони не можуть.

Таким чином, виникла ситуація, при якій через смерть спадкодавця та не здійснення ним реєстрації права власності на земельну ділянку, спадкоємці не можуть набути право власності на це майно у порядку спадкування через нотаріальну контору.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 3 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

У відповідності із ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (ст. 1268, 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з копії спадкової справи після ОСОБА_3, яка померла 25 червня 2016 року, заведеної за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, останній не відмовлявся від прийняття спадщини за законом та за заповітом, угода щодо зміни розміру часток спадщини за законом між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладалася.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 мають рівні права на спадщину не охоплену заповітом, яка залишилася після смерті їхньої матері ОСОБА_3, і вони мають її спадкувати у рівних частинах.

Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до п.п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 - повністю та визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину земельних ділянок загальною площею 3,91 га, з яких: земельна ділянка пай №32, кадастровий номер :01:002:0123; земельна ділянка пай №32,01, кадастровий номер :01:002:0124, що розташовані на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233, 1236, 1245, 1258, 1261, 1267, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 3,91 га, з яких: земельна ділянка пай №32, кадастровий номер :01:002:0123; земельна ділянка пай №32,01, кадастровий номер :01:002:0124, що розташовані на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, цільове призначення - ведення особистого підсобного виробництва, державний акт на землю серії I-СМ №031454 виданий 14 липня 2000 року на імя ОСОБА_6, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №122.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 3,91 га, з яких: земельна ділянка пай №32, кадастровий номер :01:002:0123; земельна ділянка пай №32,01, кадастровий номер :01:002:0124, що розташовані на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, цільове призначення - ведення особистого підсобного виробництва, державний акт на землю серії I-СМ №031454 виданий 14 липня 2000 року на імя ОСОБА_6, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №122.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя