РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Моцного О.С., при секретарі Нарижній О.Г., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Селидівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, яка при житті склала заповіт на земельну частку (пай) розміром 6,53 га в колективному сільськогосподарському підприємстві "Україна" в м. Селидове Донецької області, що заповідала позивачу. Він звернувся до нотаріуса з заявою про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що заповідане майно фактично не відповідає нерухомому майну та відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай). На підставі цього просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали подану позовну заяву та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду.

Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєва І.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Суд, дослідивши надані докази й матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до заповіту від 03 грудня 2002 року, посвідченого державним нотаріусомПершої Селидівської державної нотаріальної контори Шарафєєвою І.В., ОСОБА_4 зробила таке заповідальне розпорядження - належне їй право на земельну частку (пай) розміром 6,53 га в колективному сільськогосподарському підприємстві "Україна", що міститься в м. Селидове Донецької області, заповідає ОСОБА_1.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування відповідно ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Постановою приватного нотаріусу Селидівського міського нотаріального округу від 29 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва через те, що було заповідано право на земельну частку, а на день смерті їй належала земельна ділянка, що не узгоджується із заповітом.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3, виданого Селидівської міської радою 17 грудня 2002 року, земельна ділянка площею 6,47 га в межах згідно з планом, що розташована на території Селидівської міської ради передана ОСОБА_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 61, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Селидівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), відповідно до державного акту НОМЕР_4 на право приватної власності на земельну частку, виданого 17 грудня 2002 року Селидівської міською радою на ім'я ОСОБА_4, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 13389, вартістю 205 235 гривень 72 копійки в колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна», що міститься в м. Селидове Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя