Справа № 645/5216/16-ц
Провадження № 2-о/645/16/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань - Христенко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова, про встановлення факту знаходження на утриманні, ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова, звернувся до суду з заявою, якою просить суд встановити факт перебування на утриманні у свого чоловіка - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з втратою годувальника вона звернулася до УПФУ у Фрунзенському районі м.Харкова із заявою про переведення пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. При перевірці документів, які вона надала до УПФУ у Фрунзенському районі м.Харкова на підтвердження її перебування на утриманні чоловіка, їй повідомили, що оскільки її чоловік був зареєстрований за іншою адресою, вона не має права на переведення пенсії. Рішенням №315 від 22.06.2016 року їй відмовлено у переведенні пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника і рекомендовано звернутися до суду. З 3 серпня 1991 року вона перебувала з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі. Вона з чоловіком проживали разом в належній їй квартирі АДРЕСА_1. В квітні 2012 року заявник вийшла на пенсію за віком і їй призначена пенсія у розмірі 1155 грн. 97 коп., її чоловік працював у відокремленому підрозділі «Локомотивне депо Основа» державного підприємства «Південна залізниця» і отримував заробітну плату: у 2011 році - від5059 грн. до 7592 грн.51 коп. на місяць, у 2012 році від 5959 грн. 63 коп. до 8775 грн. 84 коп. на місяць. Заявник працювала в КП «Харківблагоустрій», але отримувала значно меншу заробітну плату: у 2011 році - від 2206 грн. до 2214 грн. 48 коп. на місяць; у 2012 році вона отримувала заробітну плату - від 2208 грн.10 коп. до 2441 грн. 34 коп. на місяць. У зв'язку з тим, що її чоловік отримував набагато вищу заробітну плату, яка була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування, вона перебувала на утри манні свого чоловіка.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила суд встановити факт її знаходження на утриманні у померлого чоловіка, оскільки їй відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника та переходом на його пенсію - УПФУ у Фрунзенському районі м.Харкова. Пояснила, що вона працює двірником в КП «Харківблагоустрій», однак, отримує мінімальну зарплату та пенсію, пенсія її покійного чоловіка значно перевищує її загальний дохід.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи є дані про належне їх повідомлення.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 кожен окремо пояснили, що їм відомо, щ заявник проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3, були пов'язані одним побутом, пенсія у померлого ОСОБА_3. була набагато більша ніж у ОСОБА_2, у зв'язку чим остання знаходилася на його утриманні.

Главою 6 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових праві фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд, вислухавши пояснення заявника пояснення свідків, дослідивши матеріали, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази: Рішення №315 від 22.06.2016 року, яким відмовлено у переведенні пенсії ОСОБА_2 за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, у зв'язку з тим, що заявницею не підтверджено, що вона перебувала на утриманні померлого годувальника ОСОБА_3 (ОСОБА_2 з померлим чоловіком ОСОБА_3 мешкала за різними адресами: а саме: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ).

Як вбачається зі свідоцтва про одруження НОМЕР_1, 3 серпня 1991 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, актовий запис №505 від 03 серпня 1991 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 2167, свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 12.02.2013 року.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 зі змінами, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно зі статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Спільне проживання заявник з її чоловіком, суд не може розцінювати як знаходження її на повному утриманні свого чоловіка, оскільки заявник мала самостійний дохід (отримувала зарплату, пенсію), доказів, що заявник була на утриманні чоловіка суду не надано .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

З урахуванням всіх наданих доказів у сукупності, суд вважає, що заявником не доведено факт знаходження її на утриманні у померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_3, оскільки заявник на момент смерті чоловіка мала і має постійний дохід, працюючи в КП «Харківблагоустрій», окрім того, отримує пенсію за віком .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,30,57, 62, 80, 208, 209, 212 - 215, 218, 256 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова, про встановлення факту знаходження на утриманні - відмовити у повному обсязі

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ: