АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/2253/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/358/К/17 суддя Коваль Н.В.
Категорія - 69 (ІІ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Особи, які беруть участь у розгляді справ:

заявник ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: встановлення факту про те, що ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належав державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданий на підставі рішення Лозуватської сільської ради народних депутатів № 26 від 03.02.1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_4, посилаючись на те, що без встановлення вищевказаного факту неможливо оформити спадщину після смерті його матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі у зв`язку з наявністю спору про право.

На зазначену ухвалу суду заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом процесуального права. Зокрема, вважає, що судом не взято до уваги відсутність доказів про наявність між сторонами спору про право, тому, на його думку, висновки суду є передчасними.

Представник заінтересованої особи Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що при вирішення питання за поданою апеляційною скаргою покладається на розсуд суду, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався ст. 256 ЦПК України та виходив з того, що із матеріалів справи вбачається спір про право, а тому заява не може розглядатись в порядку окремого провадження.

Однак, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Так, Главою 6 ЦПК України особам надано право на звернення до суду в порядку окремого провадження із заявами про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В частині 1 статті 256 ЦПК України наведено перелік фактів, про встановлення яких суд розглядає справи: а саме: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту про те, що ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належав правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданий на підставі рішення Лозуватської сільської ради народних депутатів № 26 від 03.02.1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_4, заявник ОСОБА_2 послався на те, що без встановлення вищевказаного факту неможливо оформити спадщину після смерті його матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Як роз'яснено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Зі змісту заяви та поданих до неї документів не вбачається, що є особи, які заперечують факт належності ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого на підставі рішення Лозуватської сільської ради народних депутатів № 26 від 03.02.1998 року. Також не вбачається, що встановлення такого факту вплине на права чи інтереси інших осіб.

Таким чином, ухвала суду про відмову у відкритті провадження є передчасною, а тому, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду та передачу питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року скасувати.

Матеріали за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу направити на новий розгляд до Криворізького районного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: