Справа № 544/1374/16-ц
пров. №2-о/544/3/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Сайко О.О.,

народних засідателів Рудковського О. А., Стригунівського І.Є.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

у с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 у листопаді 2017 року звернувся до суду із заявою про оголошення особи безвісно відсутньою, посилаючись на те, що його донька ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим місцем проживання якої є м.Миргород Полтавської області, вул. Слави,59. З початку липня 2015 року відомості про її місцеперебування за зареєстрованим місцем проживання відсутні. Його звернення до органів внутрішніх справ з приводу розшуку ОСОБА_2 ніяких результатів не дало. Остання має кредитну заборгованість та визнання її безвісно відсутньою необхідно для встановлення опікуна над її майном, який буде погашати указану заборгованість.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених у ній. Пояснив, що його донька ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, але за вказаною адресою не проживала. Влітку 2015 року вона виїхала до м. Києва для пошуку роботи, після чого на зв'язок не виходить, що з нею йому не відомо. Після її зникнення до них часто телефонують представники банків, де донька має кредитну заборгованість, з погрозами забрати належну їй частку квартири по вул.Полтавська,3 а, кв.7 , м.Пирятина. Для того, щоб цього не сталося необхідно встановити опіку над її майном.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заяву ОСОБА_1 та просила її задовольнити. Пояснила, що їх із заявником дочка проживала у будинку по вул.Вовка,88, м. Миргорода Полтавської області. Востаннє вони бачилися у червні 2015 року, після чого вона на зв'язок не виходить, її місце перебування не відоме.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_1 та просив її задовольнити. Також підтвердив відсутність сестри за місцем її проживання понад один рік. На зв'язок з ним вона також не виходить, сторінки в соціальних мережах видалила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2,08.12.1987 року є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.11).

Останнім зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1. Однак за вказаною адресою вона не проживала та була знята з реєстрації за позовом ОСОБА_1 на підставі рішення Миргородського районного суду Полтавської області від 08.07.2016 (а.с.15,18-19).

Звертаючись до суду із заявою про визнання особи померлою, ОСОБА_1 зазначає, що визнання доньки безвісно відсутньою необхідне для встановлення опіки над її майном, яке може бути реалізоване в рахунок погашення її кредиторської заборгованості (а.с.12).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м.Києві - по м.Києву ( куди зі слів рідних виїхала донька.) остання зареєстрованою не значиться (а.с.83).За період 2015-2016 років ОСОБА_2 за даними Державної прикордонної служби України державний кордон України не перетинала, актових записів про її одруження або смерть не зареєстровано (а.с.86,97).

ОСОБА_1 13.07.2015 звернувся із заявою про розшук доньки до Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області. В ході проведення перевірки заяви оперуповноважений карного розшуку ОСОБА_5 14.07.2015 звязався з ОСОБА_2 по номеру телефону, що її належить. В телефонній розмові та повідомила, що знаходиться у м.Києві на заробітках і повернеться додому в найближчий час. У звязку з цим перевірка по даному факту була завершена(а.с.20).

25.11.2016 із заявою про розшук доньки до Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області звернулася ОСОБА_3 В ході проведеної перевірки факту проживання ОСОБА_2 у м.Миргороді та по Миргородському району не встановлено, встановити куди вона виїхала та де проживає та чому не спілкується з батьками не надалося можливим (а.с.89).

Суд заслухавши пояснення заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, уважає, що у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 повинно бути відмовлено з наступних підстав.

За правилами ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи.Під останніми відомостями про фізичну особу, яка визнана безвісно відсутньою, слід розуміти відомості, які надала сама про себе така особа, відомості, отримані від інших осіб.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

За змістом ст. 247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Необізнаність заявника про місцезнаходження його доньки не може слугувати підставою для визнання її безвісно відсутньою. З показань заявника та заінтересованих осіб вбачається, що у них були складні стосунки із донькою, оскільки остання мала велику заборгованість по кредитах, ніде не працювала, та не бажала спілкуватися з рідними. Ці обставини засвідчує також той факт, що після написання ОСОБА_1 заяви до правоохоронних органів, ОСОБА_2 вийшла на зв'язок із співробітником міліції та повідомила, що вона проживає в м.Києві. Тобто відомості про її місце перебування в липні 2015 року, які надала ОСОБА_2, були відомі.

Після цього рідні ОСОБА_2 звернулися із заявою про її розшук до правоохоронних органів за останнім відомим їм місцем її перебуванням ( по вул.Вовка,88, м. Миргорода Полтавської області) у листопаді 2016 року. Працівниками Миргородського ВП ГУН в Полтавської було встановлено факт непроживання ОСОБА_2 за вказаною адресою на час проведення перевірки, натомість не перевірено чи дійсно остання постійно проживала за цією адресою, не встановлено її відсутність та відомостей про неї за вказаною адресою протягом року, не встановлено осіб, які можуть надати такі відомості. Лише показання близьких родичів заявника, не є обставинами, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою. Суд вважає, що ймовірною відсутністю відомостей про місце перебування ОСОБА_2 за місцем її проживання протягом більше одного року є невиконані зобов'язання щодо сплати заборгованості перед банками.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 247-249 ЦПК України, на підставі ст. 43 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутньою відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлений 30.01.2017