Провадження №: 2/752/1546/17
16.02.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою
24.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він є власником квартири АДРЕСА_1, яка була придбана ним на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2016 року зареєстрованого за № 699. На час звернення до суду з позовом у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована член сім»ї колишнього власника квартири - відповідач ОСОБА_2 Реєстрація місця проживання відповідача ОСОБА_2 в належній йому на праві власності квартирі перешкоджає йому належним чином реалізовувати своє право власності на дану квартиру, зокрема, право на її відчуження. Після переходу права власності на квартиру від власника до іншої особи, власник квартири втрачає право на користування квартирою та відповідно члени сім'ї власника квартири (після зміни власника) також втрачають право на користування цією квартирою. В позасудовому порядку позивач не має можливості вирішити питання щодо зняття з реєстрації відповідача в належній йому на праві власності квартирі, оскільки відповідач добровільно не подала заяву про зняття її з реєстрації, в квартирі відповідач не проживає, і її місце проживання невідоме. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1.
Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 за його відсутності, повідомив суд, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, направлений судовий виклик за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку її місця проживання, повернуто до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами пункту 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених до ОСОБА_2 позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26.08.2016 року за реєстровим № 699 (а.с. 5).
За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, яка була сформована 31.08.2016 року, власником вище зазначеної квартири є ОСОБА_1
Відповідно до довідки форми № 3 виданої ЖБК "Ізумруд-1" 16.08.2016 року за № 2, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та проживала фізична особа ОСОБА_2 з 11.10.1990 року (а.с.7).
За правилами статей 316, 317, 319, 346 Цивільного кодексу України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону; право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідно до положень статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Наразі, приймаючи до уваги, що відповідач була зареєстрована на спірній житловій площі, як фізична особа з 11.10.1990 року попереднім власником, відповідно не є членом сім»ї позивача, який придбав квартиру АДРЕСА_1 у власність 26.08.2016 року, реєстрація відповідача у належній на праві власності позивачу квартирі створює йому перешкоди щодо володіння, користування, розпоряджання власністю, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
На підставі викладеного, керуючись статтями 316, 317, 319, 321, 325, 346 Цивільного кодексу України, статтями 10, 11, 60, 88, 208, 213, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Плахотнюк К.Г.