АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-4012 Головуючий у1-й інстанції - Цокол Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Печерського районного суду міста Києва від 5 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", третя особа - ОСОБА_5, про визнання поруки припиненою,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 5 грудня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ "Дельта Банк", третя особа - ОСОБА_5, про визнання поруки припиненою.

Суд визнав поруку за Договором поруки №117197 від 29 травня 2007 року, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ "Дельта Банк", припиненою.

Судом вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ "Дельта Банк" через свого представника, ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.142-144).

В суд апеляційної інстанції третя особа ОСОБА_5 не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність ОСОБА_5, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_6, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, представника ОСОБА_4, ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

29 травня 2007 року між ПАТ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" (згідно договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами укладеного 08.12.2011 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк") та ОСОБА_4 укладено договір поруки №117197, згідно з яким поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність за виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору №0 від 29 травня 2007 року укладеного між останнім та ПАТ "Укрсиббанк".

Відповідно до умов вказаного кредитного договору ОСОБА_5 було надано кредитні кошти у розмірі 400 000 доларів США з кінцевим строком повернення 28 травня 2017 року, та сплатою 13.5 % річних за користування кредитними коштами.

В результаті невиконання ОСОБА_5 умов кредитного договору №0 від 29 травня 2007 року ПАТ "Укрсиббанк" направило на адресу Боржника лист за вих.№405 від 1 квітня 2009 року, в якому зокрема зазначено наступне: "У зв'язку з вищевикладеним та тривалим невиконанням Вами своїх зобов'язань, АКІБ "Укрсиббанк", використав своє право передбачене Кредитним договором та заявляє про зміну термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону їх зменшення. Вимагаємо негайного виконання Позичальником порушеного зобов'язання та сплати заборгованості протягом 5 (п'яти) календарних днів від дати отримання цього повідомлення. Повідомляємо, що на 6 (шостий) календарний день з дати одержання Вами даної заяви термін повернення всієї суми кредиту та процентів буде вважатись таким, що настав, а кредитна заборгованість - обов'язковою до повернення в повному обсязі, якщо порушене зобов'язання на той момент не буде виконано".

Розділ 6 кредитного договору №0 від 29 травня 2007 року передбачає порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку.

Зокрема п.6.1.2. передбачає право Банку визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно пункту 1.2.2. Договору, та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Пунктом 6.2. Кредитного договору № 0 від 29 травня 2007 року, передбачено наступне: в разі застосування Банком права, передбаченого пунктом 6.1.2., Договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним: Банк повідомляє Позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї суми кредиту та сплати плати за кори таким кредитом за користування Договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою за адресою позичальника.

Судом встановлено, що строк виконання зобов'язань за Кредитним договором № 0 від 29 травня 2007 року настав 21 квітня 2009 року.

На протязі шести місяців починаючи з 21 квітня 2009 року Банк до поручителя жодних претензій не пред'являв.

Оскільки порука, яка виникла на підставі договору поруки №117197 від 29 травня 2007 року, укладеного між ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_4, є припиненою, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При цьому, районним судом відхилено посилання відповідача на необхідність застосування строку позовної давності, з підстав недоведеності обставин, якими обґрунтовано заяву представника ПАТ "Дельта Банк" про застосування строків позовної давності.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_4 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.136-138).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника ПАТ "Дельта Банк" не містить, в ході апеляційного розгляду представник відповідача, ОСОБА_6, також не навела таких обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що порука не припинилася, оскільки ОСОБА_5 продовжував виконувати зобов'язання за Кредитним договором, звернувшись до Банку із заявою про реструктуризацію заборгованості за цим договором, а ПАТ "УкрСиббанк" не реалізував своє право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з поручителя, апеляційний суд відхиляє як безпідставні з огляду на наступне.

З наявних у справі доказів убачається, що ПАТ "УкрСиббанк" надіслав ОСОБА_5 заяву від 1 квітня 2009 року за вих. №405 про зміну термінів повернення кредиту за Кредитним договором №0 від 29 травня 2007 року, відповідно до якої кредитор вимагав негайно виконати порушене зобов'язання та сплатити заборгованість протягом п'яти днів від дати отримання цього повідомлення (а.с.58).

24 липня 2009 року ОСОБА_5 звернувся до ПАТ "УкрСиббанк" із заявою про реструктуризацію заборгованості за Кредитним договором №0 від 29 травня 2007 року (а.с.97-98).

Як встановлено районним судом, строк виконання зобов'язань за Кредитним договором № 0 від 29 травня 2007 року настав 21 квітня 2009 року. На протязі шести місяців починаючи з 21 квітня 2009 року Банк до поручителя жодних претензій не пред'являв.

Із правових позицій Верховного Суду України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 10 вересня 2014 року № 6-28цс14 та постанові від 9 вересня 2015 року № 6-933цс13, які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК є обов'язковими для всіх судів України, вбачається наступне.

У разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, направивши боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів, при цьому договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред'явлення вимоги поручителю обчислюється від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного кінцевим строком у вимозі кредитора до боржника.

Одночасне направлення боржнику та поручителю вимоги про дострокове повернення кредиту у зв'язку з наявністю заборгованості не є вимогою кредитора до поручителя в сенсі частини четвертої статті 559 ЦК України.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Ураховуючи наведене та обставину відсутності в розпорядженні суду відомостей про те, що ПАТ "УкрСиббанк" відкликав Заяву від 1 квітня 2009 року за вих. №405 у зв'язку з проханням ОСОБА_5 провести реструктуризацію заборгованості за Кредитним договором №0 від 29 травня 2007 року, висновки суду першої інстанції про зміну строку виконання зобов'язання з 21 квітня 2009 року є обґрунтованими.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на неправильність висновків суду першої інстанції щодо відхилення заяви про застосування строків позовної давності відхиляються апеляційним судом, оскільки, по-перше, стороною ПАТ "УкрСиббанк" в ході розгляду справи в районному суді не доведено, що лист від 21 січня 2010 року за вих.№132/10-29 (а.с.88) направлявся ОСОБА_4 чи був ним отриманий; по-друге, за наявності вищенаведених обставин порука є припиненою в силу закону і до правовідносин щодо констатації цього факту позовна давність не розповсюджується.

Доводи апеляційної скарги щодо відрахування строку позовної давності з моменту настання строку погашення кожного періодичного платежу правового значення для вирішення даного спору не мають.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 5 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома