САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/138/17
Провадження №2/726/152/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Сківернічук А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказує, що 12.07.2016 року помер ОСОБА_2, вітчим позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина на частину земельної ділянки по вул. Рокитнянській, 4, яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та позивача, яка є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця.

Позивач у визначеному законом порядку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено з тих підстав, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на землю визначені не були.

Зазначає також, що їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 27/100 частин будинковолодіння по вул. Рокитнянській, 4 у м. Чернівці. Вказане будинковолодіння знаходиться на спірній земельній ділянці.

Враховуючи, що частка померлого ОСОБА_2 у будинковолодінні складає 27/100 частини, то відповідно до наведених вище норм права позивач має право на спадкування вказаної частини спірної земельної ділянки.

На підставі викладеного просить суд постановити рішення, яким визначити, що частка ОСОБА_2, який померла 12.07.2016 року у спільній сумісній власності на земельну ділянку по вул. по вул. Рокитнянській, 4 в м. Чернівці становила 27/100 частини, а її частка у вказаній земельній ділянці становить 73/100 частини.

В судовому засіданні позивач дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте не заперечує проти задоволення позову.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будинковолодіння по вул. Рокитнянській, 4, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме найно № 12390907 від 07.11.2013 року, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 (27/100 частини) та ОСОБА_1 (73/100 частини).

Встановлено також, що у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, перебуває земельна ділянка по вул. Рокитнянській, 4 у м. Черніці, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 530068 та додатком до нього а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.11.2016 року. Кадастровий номер земельної ділянки :42:002:0076, земля відноситься до житлової та громадської забудови призначена для будвництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа земельної ділянки дорівнює 0,1000 га.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 162939 від 13.07.2016 року співвласник вищезазначеної земельної ділянки, ОСОБА_2 помер 12.07.2016 року.

Як вбачається із заповіту, складеного ОСОБА_2 09.07.2016 року, все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось, він, на випадок своєї смерті, заповів ОСОБА_1.

Позивач у встановленому порядку звернулась до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, оскільки розмір часток у спільній сумісній власності не визначений. Однак, позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину на 27/100 частини будинковолодіння, яке знаходиться на вказаній земельній ділянці.

В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розяснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ?".

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Більш того, у разі наявності спору між співвласниками щодо порядку користування земельною ділянкою, який раніше ними не визначався, визначення такого порядку чи поділ земельної ділянки здійснюється в залежності від розміру ідеальних часток на час виникнення спільної часткової власності.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За таких умов, коли частка померлого ОСОБА_2 у праві власності на будинковолодіння складала 27/100 частини, суд відповідно до положення ст. 120 ЗК України може визначити, що на момент смерті останнього його частка у спільній сумісній власності на земельну ділянку, була пропорційною до частки у праві власності на житловий будинок та складала 27/100 частини, а частка позивача складає 73/100 частини.

Керуючись ст.ст. 357, 368, 372, 1226, 1269, 1270, ЦК України, ст.ст. 86, 87, 89, 120 ЗК України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Визначити, що частка померлого ОСОБА_2, який помер 12.07.2016 року, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що по вул. Рокитнянській, 4 в м.Чернівці з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель кадастровий номер :42:002:0076 становила 27/100 частини.

Визначити, що частка ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що по вул. Рокитнянській, 4 в м.Чернівці з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель кадастровий номер :42:002:0076 становить 73/100 частини.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1000 га, що по вул. Рокитнянській, 4 в м.Чернівці з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель кадастровий номер :42:002:0076.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3