АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/697/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27,57 Кондрацька Н. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівВасиленко Л. І., Карпенко О. В.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк» та до Черкаського регіонального управління публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк», треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання договорів недійсними у порядку захисту прав споживачів,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з даним позовом, яким просив визнати недійсними кредитний договір та договір іпотеки від 13.09.2007 №CSHGGA00000085, мотивуючи про те, що з позивачем було укладено вказаний кредитний договір про надання кредитних коштів у вигляді невідновлюваної кредитної лінії у розмірі 70400,00 доларів США на наступні цілі: 64,000,00 доларів США на споживчі цілі, 6400,00 доларів США на сплату страхових платежів. 13.09.2007 в забезпечення виконання ОСОБА_6 зобов'язань по кредитному договору ОСОБА_8 та ОСОБА_10 передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 згідно договору іпотеки №CSHGGA00000085. У кредитному договорі не зазначено на який рахунок і якої страхової компанії банк має намір перерахувати кошти. Договір про співпрацю укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ЗАО Страхова компанія «Інгосстрах». Однак відповідь страхової компанії позивачу свідчить про відсутність перерахування банком їй коштів в сумі 6400,00 доларів США. Ці ж кошти позивач не отримував, що порушує його права. Згідно повідомлення НБУ заборгованості перед банками України у ОСОБА_6 не має. Отже, на думку позивача, оспорюваний кредитний договір не існує, а юридична особа - філія Черкаського головного регіонального управління ЗАТ КБ «Приват Банк» у державному реєстрі підприємств, організацій і установ не зареєстрована. Також банк не повідомив НБУ про фактичне здійснення валютних операцій у відповідності до п.5.4 Постанови НБУ №483 від 14.10.2004. Позивачу індивідуальна ліцензія не видавалася, а відповідач, маючи банківську та генеральну ліцензію, стверджував про своє право надавати кредити в іноземній валюті. На момент укладення вище зазначених договорів існувала типова форма кредитного договору, яка була розроблена відповідачем. Як вбачається з правової позиції Конституційного Суду України у рішенні від 10.11.2011 у справі №1-26/2011 кредитний договір, який має вид формуляру та іншу стандартну форму є договором приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Позивач не мав реальну можливість змінити умови договору, шляхом складання протоколу розбіжностей та остаточного погодження запропонованих умов ні у головному офісі банку ні у Черкаській обласній філії/відділенні, оскільки договір, укладений між позивачем та відповідачем, виключає таку можливість.

Указані обставини стали підставами для звернення з даним позовом про визнання кредитного договору та договору іпотеки, яким забезпечено виконання зобов'язань за кредитним договором, недійсними.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.12.2016 позовні вимоги у справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування вказує на доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві та на те, що суд протиправно не встановив, що філія Черкаське головне управління Приватбанк не належить до юридичної особи «Приватбанку», а є невідомим підприємством; оспорюваний кредитний договір не існує; судом не витребувано первинні документи щодо видачі позивачу кредитних коштів; посилання суду на судові рішення про стягнення кредитної заборгованості з позивача є неправильним, оскільки вони ухвалені у справах з іншим предметом розгляду; банком порушено вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів»; суд протиправно не встановив кримінально карані дії банку при розгляді справи; суд у рішенні протиправно вчинив «дії з діловодства», перерахувавши судові рішення про стягнення з позивача кредитної заборгованості, які, однак, ухвалено у справах з іншим предметом розгляду; суд має змову з ПАТ КБ «Приватбанк», а судове рішення написано банком.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вони є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає, що встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що 13.09.2007 між ОСОБА_6, як позичальником, та філією «Черкаського головного регіонального управління «Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», як банком, укладено кредитний договір №CSHGGA00000085 та договір іпотеки №CSHGGA00000085 щодо квартири АДРЕСА_1 (спірні договори).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.02.2011 у справі 2-53/11 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором №CSHGGA00000085 від 13.09.2007 в розмірі 63605,19 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2009 становить 489759,96 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Це рішення суду набрало законної сили 17.05.2016 після перегляду в апеляційному порядку.

Даним рішенням суду встановлено факти укладення оспорюваних в даній справі кредитного та іпотечного договорів, надання позивачу кредитних коштів та наявність кредитної заборгованості в останнього перед банком.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже вказані вище фактичні обставини є такими, що встановлено в судовому порядку та вони не потребують додаткового доказування при розгляді даної справи, оскільки вони встановлені щодо одних і тих же осіб в одних і тих же правовідносинах АН підставі кредитного договору, що спростовує апеляційні доводи про протилежне.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив наявність між сторонами справи правовідносин, які ґрунтуються на оспорюваному в даній справі кредитному договорі.

Крім того, суд вірно встановив, що згідно положення про філію «Черкаського головно регіонального управління» Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», затвердженого рішенням правління ЗАТ КБ «ПриватБанк», протоколом №6 від 07.02.2008, підписаного генеральним заступником Голови правління ПриватБанку Пікушом Ю.П., філія є відокремленим структурним підрозділом Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені банку, в межах повноважень, наданих їй банком, та закріплених даному положенні. Згідно п. 2.2. в діяльність філії входить здійснення операцій на підставі договорів, укладених уповноваженими особами від імені банку, в яких визначаються права, обов'язки, відповідальність сторін, строки, процентні ставки, інша плата за послуги, пільги, санкції, види забезпечення, які не суперечать чинному законодавству. Філія має право здійснювати від імені банку інші угоди, які не суперечать чинному законодавству України, згідно з встановленим банком порядку.

Отже уповноважена особа вказаної філії банку, яка діяла на підставі відповідної довіреності, була повноважна укладати від імені банку договори з контрагентами.

Колегія суддів враховує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.02.2011, яке набрало законної сили, встановлено юридичні факти укладення сторонами спірних договорів та одержання позивачем кредитних коштів, тобто фактичну наявності кредитних правовідносин між сторонами справи на підставі спірних договорів, що спростовує апеляційні доводи про протилежне.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей).

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин та викладених вище норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено доказами свої позовні вимоги.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що судом не витребувано первинні документи щодо видачі позивачу кредитних коштів, оскільки дослідження цих документів за встановленої чинним рішенням суду наявності між сторонами справи правовідносин на підставі спірних договорів, не є необхідним.

Колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи про те, що посилання суду на судові рішення про стягнення кредитної заборгованості з позивача є неправильним, оскільки вони ухвалені у справах з іншим предметом розгляду, адже позивач у даній справі оспорює як факт наявності між сторонами правовідносин на підставі спірних договорів та і їх правомірність, чому і було надано оцінку рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.02.2011.

При цьому слід врахувати, що згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином позивач, укладаючи спірні договори, погодився з їх умовами.

Апеляційні доводи про те, що суд має змову з ПАТ КБ «Приватбанк», а судове рішення написано банком, колегія суддів знаходить безпідставними, оскільки їх не підтверджено ніякими доказами.

Колегія суддів враховує, що в цілому усі апеляційні доводи є нелогічними, непослідовними, належним чином необґрунтованими.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк» та до Черкаського регіонального управління публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк», треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання договорів недійсними у порядку захисту прав споживачів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :