Справа №490/5983/16-ц 25.01.2017 25.01.2017 25.01.2017
Справа №490/5983/16-ц
Провадження 22-ц/784/211/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Крамаренко Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С.,

за участю: позивача ОСОБА_3 його представника ОСОБА_4, відповідачки ОСОБА_5 її представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на утримання спільного майна,

в с т а н о в и л а:

В червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на утримання спільного майна.

Позивач зазначав що будинок №1-а, що розташований по пров. Павлика .Морозова в м. Миколаєві належить йому та відповідачці на праві спільної часткової власності по ? частині. Відповідачка у вказаному будинку не проживає, а він самостійно утримує весь будинок в належному та придатному для проживання стані. Підтримує систему опалення в осінньо-весняний період та в період холодів застосовуючи опалення будинку приладами котлу для запобігання погіршення стану будинку.

Посилаючись на те, що відповідачка не приймає участі у сплаті за газопостачання, позичав просив суд стягнути з ОСОБА_5 половину витрат за період з 1 січня 2013 року по 1 квітня 2013 року у розмірі 13 534,82 грн.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на сплату комунальних потреб у розмірі 13 534,82 грн. та 551,20 грн. понесених судових витрат.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2016 року заява ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідачка посилаючись на незаконність оскаржуваного заочного рішення просила його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 10 вересня 2009 року за ОСОБА_5 визнано право власності на ? частину жилого будинку № 1-а, що розташований по пров. Павлика Морозова в м. Миколаєві (а.с.4-5).

Право власності на ? частину вказаного будинку зареєстровано на імя ОСОБА_5 в ММБТІ 17 травня 2010 року за реєстраційним номером 30440199, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6).

Інша ? частина жилого будинку № 1-а, розташованого по пров. Павлика Морозова в м. Миколаєві належить ОСОБА_3 (а.с.4-5).

Отже, вказаний жилий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

За статтею 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязані із спільним майном.

В ПАТ «Миколаївгаз» за адресою: м. Миколаїв, пров. Павлика Морозова, 1-а відкрито особовий рахунок № на імя ОСОБА_3, розмір опалювальної площі 136,90 кв.м., газові прилади плита газова, опалювальний прилад.

Відповідно до витягу з особового рахунку за адресою: м. Миколаїв, пров. Павлика Морозова, 1-а та квитанції від 31 травня 2016 року, за період з 1 січня 2013 року по 1 квітня 2016 року було нараховано та сплачено за спожитий газ 27069,64 грн. Оплата була здійснена ОСОБА_3 (а.с.10-12).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку по покладення обовязку на відповідачку щодо оплати на утримання належної їй ? частини жилого будинку та обґрунтовано стягнув з неї на користь позивача 13 534,82 грн. (27 069,64 грн.:2) сплати за опалення.

Посилання в апеляційний скарзі на не проживання в спірному будинку не заслуговують на увагу, оскільки законом саме на власника покладено обовязок щодо утримання майна.

Доводи апеляційної скарги про відсутність згоди ОСОБА_5 щодо опалення належній їй частини будинку є безпідставні, оскільки її частка в житловому будинку натурі до теперішнього часу не виділена.

Посилання в апеляційній скарзі на надмірне споживання газу по 700 куб.м. на увагу не заслуговують, оскільки як вбачається з особового рахунку середній обєм спожитого газу за період з 2012 року по 2016 рік включно складає 550-650 куб.м.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ч.1 ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: П.П. Лисенко

ОСОБА_7