РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б. Г., при

секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста

Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Миколаївни про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 252067 грн. 64 коп., яка складається з : 117452 грн. 24 коп. розміру знятого депозитного вкладу; 55945 грн.89 коп. відсотків за користування коштами; 78669 грн. 51 коп. інфляції.

В підтвердження позовних вимог пояснює, що 20.12.13р. позивач видав довіреність відповідачу на отримання грошових коштів в банку з рахунку, який був відкритий на позивача, однак отриманими коштами позивач відповідачу не надавав права розпоряджатись. ОСОБА_1 04.08.14р. отримала в ПАТ «Ідея Банк» 117452 грн. 24 коп. згідно наданої її довіреності і в подальшому розпорядилась даними коштами на власні потреби. На вимоги позивача відповідач кошти не повертає.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав і просить її задоволити.

Позивач в судовому засіданні пояснив суду наступне, що він відкрив рахунок в банку і надав довіреність ОСОБА_1 для того, щоб вона змогла отримати кошти, які він переказував з-за кордону і використати їх на придбання будинку де б міг і він проживати разом із сином та невісткою. В подальшому будинок був придбаний по вул. Трудовій 1-Ю в м. Хмельницькому, однак не такий як хотів би позивач. Тому просить стягнути з відповідача на його користь розмір знятого депозитного вкладу, відсотки за його користування та інфляційні втрати.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні пояснили суду, що дійсно позивачем на ім»я ОСОБА_1 було видано довіреність на отримання коштів в банку із вкладу ОСОБА_1 та вкладення цих коштів на купівлю житла в якому мав проживати позивач разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Зняті кошти із вкладу ОСОБА_1 були використані на придбання будинку по вул. Трудовій 1-Ю в м. Хмельницькому. В подальшому будинок був поділений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному. Свою частку ОСОБА_3 подарував своїй малолітні дочці ОСОБА_4 Застереження про те, що ОСОБА_1 не мала права розпоряджатись кошами ОСОБА_1 в довіреності не зазначено, крім цього, позивач сам пояснив, що зняті кошти з його рахунку він довіряв ОСОБА_1 для того, щоб вона придбала за них житло. А в самій довіреності зазначено, що позивач уповноважує ОСОБА_1 здійснювати належні розрахунки за виданою довіреністю.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

В судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_1 набула право на отримані кошти від ОСОБА_1 в сумі 117452 грн. 24 коп. без достатніх на те підстав і вклала в подальшому ці кошти на придбання житла. В матеріалах справи наявна довіреність, яка підтверджує право ОСОБА_1 на отримання коштів в установі банку від ОСОБА_1 і в подальшому розпорядитись цими коштами. Це підтверджується копією довіреності від 20.12.13р. яка наявна в матеріалах справи.

Крім цього, відповідач пояснив в судовому засіданні, що він дійсно видав довіреність ОСОБА_1 для того, щоб вона отримала грошові кошти в установі банку і в подальшому їх використала для придбання житлового будинку, оскільки він планував проживати разом із своїм сином та невісткою разом. Однак будинок був придбаний не такий, як він хотів.

Грошові кошти ОСОБА_1, які були отримані по довіреності в установі банку ОСОБА_1 були використані на придбання житлового будинку по вул. Трудовій 1-Ю в місті Хмельницькому. В подальшому будинок був поділений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному. Свою частку ОСОБА_3 подарував своїй малолітні дочці ОСОБА_4 Це підтверджується копією договорів наявних в матеріалах справи. Крім цього, дані обставини визнаються сторонами, тому не підлягають доказуванню.

За таких обставин по справі, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому не можуть бути задоволенні.

Керуючись ст. 1212, 1214 ЦК України, ст. ст. 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 252067 грн. 64 коп. залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його

проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під

час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня

отримання копії цього рішення.

Суддя: