Головуючий суду 1 інстанції - Бойко С.Л.
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 415/225/17-ц
Провадження № 22ц/782/111/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року березня «22» дня Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Яресько А.В., Єрмаков Ю.В.

за участю секретаря Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу

Лисичанського міського суду Луганської області від 19 січня 2017 року

по цивільній справі за скаргою

ОСОБА_2 на дії державного виконавця Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії держаного виконавця відділу ДВС Лисичанського МУЮ Безволенко А.С., в обґрунтування зазначив, що 19.08.2016 року державним виконавцем Безволенко А.С. відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області було винесено постанову ВП № 51965236 про відкриття виконавчого провадження у виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 21.07.2016 року, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 6162 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 85111,49 грн.

В даній постанові державним виконавцем зазначено про те, що виконавчий напис приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу від 21.07.2016 р. начебто ОСОБА_2 особисто не виконується, та він начебто ухиляється від його виконання, що передбачено ч.6 ст.12 ЗУ № 606-ХГУ «Про виконавче провадження». На підставі цих обставин державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову.

Вважає, що винесена постанова є незаконною та необґрунтованою, порушує його права, прийнята безпідставно, з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Як вбачається із виконавчого напису від 21.07.2016р., зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 6162, його було винесено приватним нотаріусом Дніпропетровською міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 85111,49 грн., стягувач знаходиться в Дніпропетровській області м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50.

ОСОБА_2 як сторона виконавчого провадження, та виконавчого напису, весь час мешкав та мешкає, а також зареєстрований за адресом АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту. За адресом, що зазначена у постанові про відкриття виконавчого від 19.08.2016р., а саме АДРЕСА_2, він ніколи не мешкав і не був зареєстрований. Тобто орган який видавав документ, стягувач та він весь час були зареєстровані у Дніпропетровській, а не Луганській області.

Дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 51965236 від 19.08.2016р. є неправомірними з порушенням правила підсудності а також ЗУ № 606-Х1У «Про виконавче провадження».

Крім того, ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень не містить норми, яка б вказувала на те, що виконавчий напис може виконуватись у будь якій області без звернення уваги на реєстрацію і місце знаходження як органу який видав виконавчий напис так і боржника який є стороною виконавчого провадження.

Тому у державного виконавця для відкриття виконавчого провадження не було жодних підстав. Отже, застосування державним виконавцем п. 6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» є неправомірним та безпідставним.

В оскаржуваній постанові зазначено, що остання може бути оскаржена у встановленому Законом порядку в 10-денний строк з моменту її одержання. Постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував взагалі, а лише 10.01.2017 року йому стало відомо про існування ухвали № 415/4758/16-проваджения 6/415/225/16, якою йому 16.09.2016 року було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобов'язань, покладеним згідно виконавчим написом приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу від 21.07.2016 року реєстровий номер № 6162.

На підставі вищевикладеного просить постановити ухвалу, якою Постанову ВП № 51965236 від 19.08.2016 року винесену державним виконавцем Безволенко A.C. відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області визнати неправомірною та скасувати її. Зобов'язати державного виконавця Безволенко A.C. відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області винести постанову про закриття виконавчого провадження. Зобов'язати державного виконавця Безволенко A.C. відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області вчинити певні дії, а саме скасувати усі заборони винесені державним виконавцем (арешт всього майна, обмежено у праві виїзду за межі України) у виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 . І.М. від 21.07.2016 р. зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 6162 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 85111,49 грн. Зобов'язати державного виконавця Безволенко A.C. відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області повідомити про виконання ухвали суд та заявника.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 19 січня 2017 року постановлено відмовити ОСОБА_2 у задоволенні скарги про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу ДВС Лисичанського МУЮ Безволенко А.С. про відкриття виконавчого провадження у виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 21.07.2016 р. зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 6162 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 85111,49 грн.

Не погодившись з даною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій він посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вищезазначену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

В судове засідання сторони виконавчого провадження не з'явилися, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином. ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник Лисичанського ВДВС надав суду заяву про перенесення розгляду справи, зазначив причини які є неповажними.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені скарги, суд першої інстанції послався на те, що державний виконавець діяв у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», і підстав, передбачених законом, на винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження у державного виконавця не було.

Однак, до такого висновку, суд першої інстанції прийшов передчасно.

В силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 3 ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, право на справедливий суд визначено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, за змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції кожна людина при визначенні її цивільних прав і обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Так, судом встановлено, що приватним нотаріусом в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеного між банком та ОСОБА_2, вчинено виконавчий напис про стягнення суми 85111,49 грн.

Державним виконавцем на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження.

В силу ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму ВССУ від 23 квітня 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), зокрема й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 5 ст. 82Закону «Про виконавче провадження»).

У разі подання такої скарги у порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, а помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Так, як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні «Сокуренко і Стригун проти України», «Занд проти Австрії» фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)".

Тобто, порушення правил юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд.

При розгляді скарги суд наведених норм закону не врахував та помилково постановив ухвалу в порядку цивільного судочинства, не звернувши увагу на те, що виконавче провадження було відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а не виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, ухваленого у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права щодо порядку розгляду скарги, що в силу ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. 303, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області, ~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ~ задовольнити частково.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 19 січня 2017 року ~ скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді: А.В. Яресько

Ю.В. Єрмаков