АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9158/16-ц Номер провадження 22-ц/786/253/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Гальонкіна С.А. , Кузнєцової О.Ю.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 07 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць прохала допустити до негайного виконання.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що сімейні стосунки у сторін не склалися, малолітня дочка перебуває на її утриманні та проживає з позивачкою, а відповідач не надає матеріальної допомоги на виховання і утримання дитини.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 03 листопада 2016 року та до досягнення дитини повноліття. Рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущене до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду змінити в частині розміру стягуваних аліментів, задовольнивши її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд неповно з'ясував суттєві обставини справи, зокрема при вирішенні спору суд дав однобоку оцінку доводам відповідача щодо його матеріального стану та наявності у нього аліментних зобов'язань стосовно дитини від іншого шлюбу.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах з 16.07.2007 року (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина - дочка ОСОБА_4, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5).

Батьки дитини проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає.

Врахувавши матеріальний стан позивачки, на утриманні якої знаходиться дитина, а також наявність аліментних зобов'язань на іншу дитину, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позову та можливість стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно вимог ст. 141 СК України права та обов'язки матері та батька щодо дитини є рівними незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами статті 182 СК України, розмір аліментів визначається з урахуванням таких обставин, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги, по суті, зводяться до того, що суд виходив з доведеності тверджень позивача про наявність у нього інших аліментних зобов'язань за відсутності будь-яких доказів стосовно цього факту.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи, не підлягають доказуванню.

Як слідує зі змісту рішення місцевого суду та пояснень і відповідей сторін у судовому засіданні (а.с.14-15), позивачка ОСОБА_2 визнала факт сплати ОСОБА_3 аліментів на користь дитини від іншого шлюбу.

Окрім того, судом апеляційної інстанції досліджена довідка №27 від 17 січня 2017 року, згідно якої із заробітної плати ОСОБА_3 у період з липня по грудень 2016 року відраховувалися аліменти у розмірі 1 988 грн. 30 коп. щомісячно.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив надані сторонами докази, виконавши вимоги ст.212 ЦПК України, належно їх оцінив та, враховуючи інтереси малолітньої дитини, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, рішення місцевого суду ґрунтується на законі, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.315, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

О.Ю.Кузнєцова

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов