233 Справа № 233/1789/17
У Х В А Л А

29 березня 2017 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Малінов О. С. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно із позовом позивачкою подано заяву про забезпечення позову, в якій остання з метою забезпечення цивільного позову просить накласти арешт на придбану у період шлюбу квартиру № 2 у житловому будинку № 34 по вул. Булгакова (Урицького) в м.Костянтинівка Донецької області.

Заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а саме:

-в заяві не зазначені конкретні докази на підтвердження тієї обставини, що відповідач має намір продати спірну квартиру, оскільки лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання належних та допустимих доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.65 СК України: дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Частиною 3 ст. 65 СК України встановлено, що Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Зазначені положення закону були розяснені позивачці нотаріусом під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири на укладення якого позивачкою була надана письмова нотаріально посвідчена згода і про що мається відмітка безпосередньо у договорі. Таким чином, наведені норми закону унеможливлюють продаж відповідачем спірної квартири без нотаріально посвідченої згоди позивачки.

Вказані обставини позбавляють суд можливості вирішити питання про співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а також дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, за приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про забезпечення позову справляється судовий збір за ставкою 0,5 розміру мінімальної заробітної плати. Судовий збір за заявою про забезпечення позову не сплачений.

Частина 8 статті 153 ЦПК України передбачає повернення заяви про забезпечення позову заявнику, якщо вона подана без додержання вимог статті 151 цього Кодексу.

За наведених підстав заяву про забезпечення позову належить повернути заявнику.

Керуючись ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя