Справа № 456/107/17
Провадження № 2/456/714/2017
РІШЕННЯ

іменем України

14 березня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

при секретарі Стасів О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Стрийської міської ради, треті особи департамент державної інспекції архітектурно-будівельного контролю Львівської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на реконструйований будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять постановити рішення, яким визнати за ними право власності на реконструйовану квартиру № 2 в житловому будинку № 21, розташовану у м. Стрий, вул. Шумлявщина, Львівської області..

В обґрунтування позовних вимог покладаються на те, що її батьки померли та після їхньої смерті успадкувала ? частину житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Шумлявщина, 21. Брат її матері також успадкував ? частину житлового будинку за цією ж адресою. Вони провели реконструкцію старого житлового будинку без належно затвердженого проекту, на земельній ділянці, на якій знаходився старий житловий будинок та господарські будівлі та споруди.

Позивачі вважають, що самочинно збудований ними обєкт нерухомого майна відповідає діючим будівельним нормам, а тому може бути узаконений, тому просять позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представники позивачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повністю підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задоволити. Пояснили, що самочинне будівництво здійснено з дотриманням будівельних норм та правил та не порушує права та інтереси інших осіб.

Представник відповідача, Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особидепартаменту державної архітектурно-будівельної інспекції контролю у Львівській області ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що самочинне будівництво здійснено у межах конструкції будинку, земельна ділянка не зайнята та суспільні інтереси не порушені, а тому при постановленні рішення поклався на розсуд суду.

Третя особа, ОСОБА_3, в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог позивачів.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності із загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Захист прав у порядку цивільного судочинства це передбачені законом способи охорони цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно із чч.1 і 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Так, в судовому засіданні зясовано, що батьки позивачки ОСОБА_1 померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть, копії яких наявні в матеріалах справи.

Після смерті батьків позивачка ОСОБА_1 успадкувала ? частину житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Шумлявщина, 21, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 28.04.2010 року, копія якого наявня в матеріалах справи. Іншу ? частину житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Шумлявщина, 21, успадкував ОСОБА_2

Відповідно до виписки з рішення №233 від 22 червня 2010 року виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області «Про дозвіл на: проведення проектно-пошукових робіт; будівництво, реконструкцію приміщень; про визнання правомірними перепланування квартири надання поштової адреси, розміщення рекламоносіїв» виконком вирішив надати поштово-адресний номер №23 по вул. Шумлявщина, житловому будинку площею 89,2 кв.м. гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Відповідно до виписки з рішення №342 від 22 вересня 2011 року виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області «Про дозвіл на: переведення житлових приміщень в нежитлові, видачу містобудівних умов та обмежень, внесення доповнень в рішення, надання поштової адреси, продовження дії дозволу» виконком вирішив внести доповнення в п.6.2. рішення міськвиконкому № 223 від 22 червня 2010 року про надання поштово-адресного номеру №23 по вул. Шумлявщина, житловому будинку площею 89,2 кв.м. гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, а саме: «будинок № 21 по вул. Шумлявщина залишити за ОСОБА_8».

Відповідно до виписки з рішення №335 від 22 листопада 2011 року виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області «Про дозвіл на виготовлення будівельних паспортів, визнання правомірними будівель громадянам м. Стрия» виконком вирішив дозволити виготовлення будівельних паспортів на завершення будівельних робіт по переобладнанню кухні, площею 13,5 кв.м. в коридор, прибудові кухні з коридором, надбудові мансардного поверху над житловим будинком №23 по вул. Шумлявщина та будівництво гаражу на присадибній ділянці зазначеного житлового будинку, гр. ОСОБА_1.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що в 2010 році позивачами було здійснено прибудову «А-1» площею 25,5 кв.м., мансардне приміщення «а-1» загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м., веранду «а» розміром 1,47 м х 1,90 м, площею 2,79, загальна площа забудови веранди «а» становить 8,7 кв.м...

Згідно виготовленого ФОП ОСОБА_9 технічного паспорта від 05 грудня 2016 року, спірні будівлі, знаходяться по вул. Шумлявщина, 21 в м. Стрий, Львівської області.

Інвентаризаційна вартість даного обєкту нерухомого майна, відповідно до технічного паспорта, станом на 05 грудня 2016 року становить 868 715,00 грн.

Як вбачається зі звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта виготовленого ФОП ОСОБА_9, розташованих по вул. Шумлявщина, 21 в м. Стрий, Львівської області, в результаті обстеження, дефектів основних конструктивних елементів будівлі не виявлено. Конструктивні елементи знаходяться в нормальному стані. Будівля відносяться до І категорії технічного стану.

За результатами технічного обстеження будівлі: прибудову «А-1» площею 25,5 кв.м., мансардне приміщення «а-1» загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м., веранду «а» розміром 1,47 м х 1,90 м, що знаходиться по вул. Шумлявщина, 21 в м. Стрий, Львівської області, встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації та придатні для подальшої безпечної експлуатації.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 02 грудня 2015 року, розглянувши справу №6-1328цс15, згідно якого із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним.

Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Аналіз норм частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником.

Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому обєкті нерухомості.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, судом не здобуто доказів того, що самочинним будівництвом спірних обєктів, яке здійснено позивачами на земельній ділянці, якою вони користуються та яка перебуває у власності Стрийської міської ради Львівської області, не порушуються права інших осіб; спірні будівлі відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації, тому суд прийшов до переконання про підставність позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 376 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на реконструйовану квартиру №2 в житловому будинку №21 під літ. А- 1-2 житловою площею 109,9 кв. м., загальною площею 181,7 кв.м., розташований у м. Стрий, вул. Шумлявщина №21 Львівської області, що складається з приміщень: перший поверх: коридор під літ. 2-7 площею 3,8кв. м., кухня- їдальня під літ. 2-1 площею 15,6 кв. м.. коридор під літ. 2-2 площею 13,1 кв.м., санвузол під літ. 2-3 площею 6,2 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 23,7 кв.м., житлова кімната під літ. 2-5 площею 18,2 кв. м., житлова кімната під літ. 2-6 площею 9,8 кв.м., коридор під літ. 2-8 площею 19,1 кв. м., житлова кімната під літ. 2-9 площею 16,1 кв.м., санвузол під літ. 2-10 площею 5,8 кв.м., житлова кімната під літ. 2-11 площею 17,6 кв. м., житлова кімната під літ. 2-12 площею 24.5 кв.м., гардеробна під літ. 2-13 площею 8,2 кв.м. разом з належними господарськими будівлями та спорудами: гараж 3 площею 23,0 кв.м., убиральня Д площею 1,7 кв.м., сарай Г площею 31,5 кв.м., підвал г площею 9,0 кв.м., вимощення II площею 16,9 кв.м., огорожа №2 (металева сітка на фундаменті) довжиною 20,3 м., ворота №9 довжиною 4,5м..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_10