Провадження № 2/761/686/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Відділенням № 57 ПАТ «АКБ «Капітал» у м. Черкаси було залучено від нього вклад на суму 3 600.00 доларів США за договором банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 1/57/3m/0498 від 02.03.2015 року. Після закінчення строку дії договору, не дивлячись на численні вимоги позивача грошові кошти повернуті не були. 20.07.2015 р. у відповідача рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було введено тимчасову адміністрацію, а в подальшому 29.10.2015 р. прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку. Позивач довго вів переписку з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, подавав заяви по повернення вкладу і до відділень банку у м. Києві. 10.02.2016 р. вищий адміністративний суд України залишив в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2015 р. та ухвалу Донецького апеляційного окружного суду від 13.11.2015 р. щодо визнання протиправними та скасування постанови та рішення НБУ про визнання ПАТ «АКБ «Капітал» неплатоспроможним. Після цього Черкаський окружний адміністративний суд задовольнив частково адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій Уповноваженої особи ОСОБА_2 протиправними. Визнав протиправними дії такої особи щодо своєчасного не включення позивача до Переліку вкладників що мають право на відшкодування гарантованою Державою суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також визнано протиправними дії Уповноваженої особи щодо визнання депозитного договору № 1/57/3m/0498 від 02.03.2015 року нікчемним. Разом з тим, банк є неплатоспроможним , НБУ не збирається повертати відповідачу банківську ліцензію. Зважаючи на викладене ОСОБА_1 просить суд, зважаючи на положення Конвенції з прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ст.ст. 16,22,1172-1174 ЦК України на відшкодування шкоди завданої протиправними діями з ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму у розмірі 99 467,1 грн. солідарно, яка складається з реальних збитків позивача в сумі вкладу 3 600,00 доларів США, що становить 82 368,00 грн. станом на день початку ліквідації банку; інфляційного та реального знецінення валюти у сумі 1 879,2 грн.; упущеної вигоди у сумі 3 627,00 грн.

В подальшому представник позивача змінював та збільшував вимоги та остаточно просив стягнути з відповідачів солідарно на відшкодування шкоди, завданої протиправними та незаконними діями та бездіяльністю з ОСОБА_2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Держави Україна (державний орган - Державна Казначейська служба України) суму у розмірі 102 347,00 грн. солідарно, з яких реальні збитки 82 368,00 грн.; інфляційне та реальне знецінення (збиток) у сумі 7 659,00 грн.; упущеної вигоди у розмірі 8 125,28 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, просив задовольнити та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заперечував щодо задоволення позову. Пояснив, що на день розгляду даної справи Донецьким окружним адміністративним судом 25.12.2015 р. було ухвалено постанову, якою постанову Правління НБУ від 29.2015 р. № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10. 2015 р. № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку», рішення судом апеляційної інстанції залишено без змін. Але на даний час Фондом здійснюється збереження активів банку. Доказів спричинення шкоди позивачу не надано, рішення на які посилається ОСОБА_1 не містять встановлених фактів наявності шкоди. Позивач самостійно визначався з банківською установою, укладав відповідний договір і керувався при цьому принципом свободи договору. Держава не відповідає за зобов»язаннями банків, а тому підстави для задоволення вимог відсутні.

Представник Державної казначейської служби України направив в адресу суду заперечення де зазначив, що Служба не є учасником правовідносин і не володіє даними щодо фактичних обставин справи. При цьому Казначейська Служба не порушувала права позивача та несе відповідальність за своїми зобов»язаннями.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1, представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 02.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1/57/3m/0498 строкового банківського вкладу (депозиту) (в іноземній валюті - доларах США) за умовами якого банк прийняв від вкладника грошові кошти у розмірі 3 600,00 доларів США строком до 02.06.2015 р. включно, процентна ставка - 9% річних.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором.

Також не заперечувалось у судовому засіданні, що по закінченню строку дії договору грошові кошти, разом із нарахованими процентами не було повернуто вкладникові.

Як свідчать м матеріали справи постановою Правління НБУ від 20.07.2015 р. № 466/БТ ПАТ «АКБ «Капітал» віднесено до категорії неплатоспроможних та за рішенням № 140 від виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено у банку тимчасову адміністрацію.

Постановою Правління НБУ № 753 від 29.10.2015 р. прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ «АКБ «Капітал» та ліквідацію банку.

У зв»язку із цим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 29.10.2015 р. прийняла рішення № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та призначила уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації.

07.10.2015 р. постановою Донецького окружного адміністративного суду визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України від 20.07.2015 р. № 466/БТ «про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» до категорії неплатоспроможних», а також скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 р. № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал».

Дане рішення набрало чинності.

Крім того, 25.12.2015 р. Донецьким окружним адміністративним судом прийнято постанову, якою визнані неправомірними та скасовані постанова Правління НБУ від 28.10.2015 р. № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний-Комерційний Банк «Капітал» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 р. № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Зазначене рішення також набрало чинності.

Також, як свідчать матеріали справи, і дана обставина не заперечується учасниками процесу, Черкаським окружним адміністративним судом 22.03.2016 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «АКБ «Капітал» про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов»язання вчинити дії.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» ОСОБА_2 щодо не включення повної інформації про суми, належні ОСОБА_1, а саме про основну суму вкладу у розмірі 82368,00 грн. відповідно до договору від 02.03.2015 р. № 1/57/3m/0498, - до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «АКБ «Капітал» ОСОБА_2 щодо визнання нікчемним депозитного договору позивача від 02.03.2015 р. № 1/57/3m/0498.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Статтею 1166 ЦК України передбачено відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, відповідно до ст. 22 ЦК України, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Представник позивача зазначає, що діями уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів та самим Фондом ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди, а тому спричинена шкода підлягає стягненню з відповідачів солідарно, зважаючи на їх неправомірні дії та положення ст.ст.1172,1173,1174 ЦК України.

Положеннями ст. ст. 1172 ЦК України передбачено юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

В свою чергу гідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

В свою чергу відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Зважаючи на викладене, до правовідносин, які виникли між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_1 не можуть бути застосовані положення вищезазначених норм ЦК України, оскільки, в розумінні вимог чинного законодавства України, відповідач не є органом державної влади та органом місцевого самоврядування, а ОСОБА_2 відповідно посадовою особою такого органу.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ст. 11 ЦПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати. Суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22,1172,1173,1174 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили в разі пропущення вищезазначених строків або якщо його не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя