Справа №442/4611/16-ц
Провадження №2/442/208/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Коваля Р.Г.

при секретарі Бучок М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого приміщення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 27 червня 2016 р. він придбав у ОСОБА_3 садовий будинок, що знаходиться під № 2, в садівничому товаристві «Здоровя» в місті Дрогобичі Львівської області та земельну ділянку площею 0, 0922 га, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоровя» в місті Дрогобичі Львівської області. Договір купівлі продажу садового будинку та земельної ділянки було посвідчено у приватного нотаріуса ОСОБА_4 В даному садовому будинку проживає відповідачка. Добровільно виселитись із садового будинку відповідачка не бажає, договору найму позивач з відповідачкою не укладав. Зважаючи на те, відповідачка чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві та просив суд задоволити позов в повному обсязі. Вказав, що відповідач визнає факт проживання у спірному садовому будинку, та заявлений даний позов в жодному випадку не порушує її права. Проживання відповідача в спірному садовому будинку порушує права його довірителя, і відтак позов є підставним.

Відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у письмовому запереченні та пояснила суду, що 27 червня 2016 р. позивач придбав у ОСОБА_3 належний їй на праві власності садовий будинок, що знаходиться під № 2, в садівничому товаристві «Здоровя» в місті Дрогобичі Львівської області та земельну ділянку площею 0, 0922 га, кадастровий № :01:065:0528, яка розташована в садівничому товаристві «Здоровя» за адресою: Львівська область, м.Дрогобич. Продавець ОСОБА_3 набув вказаний садовий будинок згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2015 р. справа № 422/6818/14-ц. Вказане рішення суду в подальшому було підтримане апеляційним судом Львівської області згідно ухвали суду від 17 травня 2016 р. На вказані рішення судів нею подано касаційну скаргу за наслідками якої 21 червня 2016 року відкрито касаційне провадження та зупинено виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2015 р. справа № 422/6818/14-ц та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2016 р. Всупереч даної ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2016 р. ОСОБА_3 порушив права позивача, відповідача та нотаріуса, оскільки скрив факт про існування цивільно-правового спору. Окрім цього, у вказаному будинку вона проживає разом із неповнолітніми дітьми. ОСОБА_3 ввів в оману всі сторони та з приводу таких дій триває досудове розслідування. Просила суд відмовити в задоволенні даного позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений гл. 3 зокрема ст. 16 ЦК України, а інші способи визначаються спеціальними законами, які регулюють конкретні цивільні правовідносини.

Матеріалами цивільної справи встановлено, що позивач згідно договору купівлі-продажу від 27 червня 2016 р. придбав у ОСОБА_3 садовий будинок, що знаходиться під № 2, в садівничому товаристві «Здоровя» в місті Дрогобичі Львівської області та земельну ділянку площею 0,0922 га, кадастровий № :01:065:0528, яка розташована в садівничому товаристві «Здоровя» за адресою: Львівська область, м.Дрогобич.

Вказаний садовий будинок під № 2 та земельну ділянку площею 0, 0922 га, кадастровий № :01:065:0528, яка розташована в садівничому товаристві «Здоровя» за адресою: Львівська область, м.Дрогобич продавець ОСОБА_3 набув згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2015 р. справа № 422/6818/14-ц, яке в подальшому було підтримане апеляційним судом Львівської області згідно ухвали суду від 17 травня 2016 р. та залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 р.

У вказаному будинку проживає відповідачка, про що остання вказала в судовому засіданні. Доказів про проживання у вказаному садовому будинку неповнолітніх дітей судом в ході розгляді справи не здобуто, а також і не надано доказів проживання неповнолітніх дітей у вказаному садовому будинку особисто відповідачем.

Відповідач в ході розгляду справи по суті визнала факт, що остання разом із своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, 26.03.2013 р. зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, а доказів проживання у садовому будинку відповідач суду не надала.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 109 Житлового кодексу України «Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному

порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Частиною 1 ст.316 Цивільного кодексу України передбачено, що „Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України „Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р., відповідно до Закону України від 17.07.1997 р. № 475/97 ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності приватної власності, який означає право особи на безперешкодне керування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд; укладати щодо свого майна будь-які угоди. Віповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

У відповідності до рішення Конституційного Суду від 11.05.2005 р. власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у довірчу власність іншим особам. Тобто всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.158 Житлового кодексу України „Наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Між позивачем та відповідачкою, будь-які договірні відносини, щодо порядку користування майном, відсутні, тому право користування садовим будинком та земельною ділянкою на підставі договору у відповідачки не виникло.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджував про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, враховуючи ту обставину, що відповідач не має права власності на вищезгаданий садовий будинок це порушує права позивача - власника садового будинку на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, відтак відповідача слід виселити з садового будинку, що знаходиться під № 2 в садівничому товаристві «Здоровя» в місті Дрогобичі Львівської області.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Висилити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 із садового будинку, що знаходиться під № 2 в садівничому товаристві «Здоровя» в м. Дрогобичі Львівської області.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Р.Г.Коваль