Справа № 743/1356/16-ц Провадження № 22-ц/795/119/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Жовток Є. А. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.,
суддів:Лакізи Г.П., Скрипки А.А.
при секретарі:Халимон Т.Ю.
за участю:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до територіальної громади в особі Петрушівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись з рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року, ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив вищезазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_5 вважає рішення, прийнятим з порущенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що своєчасно у шестимісячний строк він не зміг звернутися до нотаріальної контори, щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки перебував у тяжкому матеріальному становищі та не знав правил і порядку прийняття спадщини внаслідок чого пропустив встановлений законодавством на це строк.

Також вважає причини не прийняття спадщини поважними, оскільки крім державного мита за подання заяви про прийняття спадщини, справляється ще плата за додаткові послуги правового характеру, плата за внесення відомостей та видачу витягів із Спадкового реєстру.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно доч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори не можуть вважатися поважними, оскільки у ОСОБА_5 не було об'єктивних перешкод звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду враховуючи наступне.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є рідним сином померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6.(ас.6-7), отже згідно з ч.1ст.1261 ЦК України, являється спадкоємцем за законом першої черги після померлого.

Судом встановлено що позивач, упродовж 6 місяців після відкриття спадщини не виїжджав за межі України.

Неможливість звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_7 пояснював тим, що мав незначний розмір заробітної плати, яку він отримував займаючи посаду начальника цеху ПП «Гарпун» та не знав правил і порядку прийняття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269).

Згідно повідомлення першої чернігівської державної нотаріальної контори від 13.01.2017 року, відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру встановлено, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 не заводилась.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Згідно роз'яснень, які містяться у абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування», поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Судом не може бути визнано поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

У справі відсутні фактичні дані, які б свідчили що у ОСОБА_5 який не проживав із спадкодавцем були об»єктивні, істотні труднощі для своєчасного подання ним нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5, що він перебував у тяжкому матеріальному становищі, та не знав правил і порядку прийняття спадщини і тому вважає причини, за якими своєчасно не прийняв спадщини є поважними є безпідставними, оскільки наведені обставини не є об`єктивними та істотними труднощами, які перешкоджали позивачу подати заяву нотаріусу у шестимісячний строк.

З огляду на правові позиції Верховного Суду України висловлені у постановах від 26.09.2012 року №6-85цс12, та від 04 листопада 2015 року №6-1486цс15 за наслідками неоднакового застосування положень ст.1272 ЦК України відповідно до положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов»язковими для всіх судів України, відсутні підстави для застосування в даній справі положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тому що ОСОБА_5 не доведено що у нього були об»єктивні труднощі для прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Таким чином, позивач своєчасно спадщину не прийняв у встановлений законом строк, тобто свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчинив дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Доводи апеляційної скарги загалом зводяться до обставин справи, належним чином досліджених судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновків про те, що суд першої інстанції необхідною мірою врахував при ухваленні рішення належним чином усі факти, що входять до предмету доказування у справі, постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу необхідно відхилити і залишити рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: