Справа № 639/5616/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 cічня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі:головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі Слюсаревій О.В.

розгянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованності за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 08.01.2009 р. ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Своїх зобов'язань за договором відповідачка не виконує, в зв'язку з чим станом на 15.05.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 21726,05 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 1702,93 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 15323,34 грн.; заборгованості за пенею та комісією за користуванням кредитом в сумі 3189,02 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф 500 грн. (фіксована частина), 1010,76 грн. - штраф (процентна складова). Також позивач просив стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка та її представник в судове засідання не зявилися, про час та день розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином . Через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, у яких відповідачка позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити у задоволені позову, оскільки позивач звернувся до суду з пропущенням строку позовної давності. Відповідачка також подала заяву про розгляд справи за її та представника відсутністю.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

08.01.2009 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В подальшому Банк, керуючись п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, збільшив кредитний ліміт.

Погашення кредиту повинне було здійснюватися частинами до 25 числа кожного місяця.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://ргivatbankІua//70/ , складає між нею та Банком договір.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до вимог якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання його сторонами. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк (п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг).

Згідно з п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник дає свою згоду щодо встановлення, змінення (зменшення або збільшення) кредитного ліміту за рішенням Банку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту встановленого Банком.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://ргivatbankІua//70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік ( п. 5.5. «Правил користування платіжною карткою»).

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник взяв на себе зобовязання:отримувати виписки про стан картрахунку та про здійсненні операції по картрахункам (п. 6.3); погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим цим договором (п. 6.5); у разі не виконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати винагороди банку (п. 6.6); слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виконання Овердрафту ( п. 6.7); у разі незгоди зі зміною Правил або/та «Тарифів Банку», надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість ( п. 6.4).

Згідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень (фіксована частка) та 5 % від суми заборгованості (процентна складова).

Як вбачається із довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Универсальная, 55 дней льотного периода», за порушення зобовязання щодо погашення заборгованості з позичальника стягується пеня, розмір якої розраховується за наступною формулою: Пеня = пеня (1) + пеня (2), де : пеня (1)= (базова процентна ставка за договором)/ 30- нараховується за кожен день просрочки кредиту; пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності просрочки по кредиту або процентів 5 і більше днів при виникненні прос рочки на суму більше 50 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позики (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором ( ч.1 п. 1 ст. 1049 ЦК України).

За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно до ст. 625 ЦК України відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора (Банка) зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків на підставі ст. 624 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 08.01.2009 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується відповідною заявою та не заперечувалося відповідачкою.

Як випливає з розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 08.01.2009 року відповідачка припинила виконувати взяті на себе зобовязання щодо погашення (внесення чергового платежу) кредиту та відсотків за його користування у квітні 2013 року, внаслідок чого за нею, станом на 15.05.2016 рік мається заборгованість у розмірі 21 726 грн. 05 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 1702 грн. 93 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 15323 грн. 34 коп.; заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3189 грн. 02 коп.; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова ) у розмірі 1010 грн.76 коп.

З огляду на викладене, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обгрунтовані.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України), а позовна давність до вимог про стягнення неустойки один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Висновок про правильне застосування норм матеріального права щодо позовної давності міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13.

Відповідно до цього висновку для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252255 ЦК України.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 року (справа №6-14цс14), від 03.06.2015р. (справа №6-31цс15) від 30.09.2015р. (справа 6-1825цс15).

Отже, оскільки за умовами договору б/н від 08.01.2009 року, погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 25 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, останній платіж по погашенню кредиту був вчинений відповідачкою 24.04.2013 р., тобто наступний черговий платіж повинен був бути внесений у строк до 25.05.2013 р. включно, але не був внесений.

Таким чином, перебіг позовної давності по стягненню заборгованості за кредитним договором та відсотками почався з 26.05.2013 р. і закінчився 26.05.2016 р.

Щодо початку перебігу строку позовної давності по стягненню неустойки, то, як було зазначено, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Универсальная, 55 дней льотного периода» нарахування неустойки здійснюється при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором на 5 і більше днів.

Отже, враховуючи, що черговий платіж по погашенню кредиту повинен був бути внесений у строк до 25.05.2013 р. включно, то перебіг позовної давності по стягненню неустойки почався 01.06.2013р. та сплив 01.06.2014 р.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Щодо наявності в розрахунку заборгованості позивача відомостей стосовно здійснення відповідачкою 12.04.2014 р. сплати заборгованості за кредитом в розмірі 10,98 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з виписки по руху коштів по картковому рахунку privat24.privatbank.ua, наданою відповідачкою, на підтвердження своїх заперечень,12.04.2014р. відбулось автоматичне погашення простроченої заборгованості з картки 22**41. Зазначене списання коштів здійснене позивачем на підставі п. 4.6 Умов надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Тобто, саме вчинення особою дій, які б свідчили про визнання нею свого боргу або іншого обовязку є підставою для переривання строку

Однак, відповідачка 12.04.2016 р. не вносила зазначених коштів та не вчиняла дій, які б свідчили про визнання боргу чи-то дій, направлених на виконання своїх зобовязань за кредитним договором.

Автоматичне списання самим банком (кредитором) грошових коштів з іншої картки, без відома боржника, не переривають строку позовної давності, оскільки боржник не вчиняв будь-яких дій, як того вимагають приписи ст. 264 ЦК України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно п. 4.6 Умов та Правил надання банківських послуг, списання коштів з любого рахунку клієнта, відкритого банком, оформлюється меморіальним ордером.

В порушення зазначених вимог Умов та Правил надання банківських послуг, позивачем не надано суду меморіального ордеру, який підтверджує автоматичне погашення (списання) простроченої заборгованості з картки 22**41 на суму 10,98 грн.

З огляду на викладене, при визначені перебігу позовної давності по стягненню заборгованості за кредитним договором, суд не бере до уваги наявність зазначеної суми в розрахунку заборгованості за кредитним договором від 08.01.2009 року, який наданий позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

Враховуючи те, що перебіг позовної давності по стягненню неустойки закінчився 01.06.2016 року, а по стягненню заборгованості за кредитним договором та відсотками - 26.05.2016 р., а з відповіденим позовом позивача звернувся до суду лише 20.07.2016 р., тобто поза межами позовної давності, заяву про поновлення строку звернення до суду не подав, суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 79, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 264-267, 526, 527, 530, 610-612, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні-в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ -