АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8957/16-ц Номер провадження 22-ц/786/861/17Головуючий у 1-й інстанції Шевська О. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», за участю третіх осіб : приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» прохаючи суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 26 вересня 2016 року таким, що не підлягає виконанню. Вказувала, що згідно виконавчого напису від 26.09.2016 року, проведено стягнення з неї заборгованості у безспірному порядку на користь ТОВ «Порше Мобіліті» за рахунок предмета застави, а саме автомобіля VOLKSWAGENA308.51. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі 591 393, 67 грн., а також відшкодування витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису на суму таких витрат. Вважає, що в момент посвідчення виконавчого напису нотаріус не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та безспірності характеру правовідносин.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 26 вересня 2016 року таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі ТОВ «Порше МОбіліті», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема вказує на те, що для вчинення оспорюваного виконавчого напису ТОВ «Порше Мобіліті» було надано всі необхідні документи, передбачені переліком, які підтверджують безспірність заборгованості, а нотаріусом, в свою чергу, було повністю дотримано відповідні нотаріальні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 09.10.2012 року між ОСОБА_2, та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір.

З метою забезпечення вищезазначеного договору, 01.11.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу №50005971 (далі Договір застави), відповідно до якого заставним майном був автомобіль модель: VOLKSWAGENA308.51, номер кузова НОМЕР_1, 2012 року виробництва, державний номер НОМЕР_2, обєм двигуна 2461, колір білий.

Вказаний автомобіль належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2012 року, укладеного між нею та ТОВ «Автодім Полтава» та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САО №286975 від 31.10.2012 року (п. 1.1 Договору застави).

На виконання кредитного договору від 09.10.2012 року та Договору застави, ОСОБА_2 виплачувалися ТОВ «Порше Мобіліті» кошти відповідно до графіку.

З червня 2016 року ОСОБА_2 почала сплачувати щорічні платежі з порушенням строків сплати, передбачених графіком погашення кредиту.

16.08.2016 року відповідачем було направлену позивачу вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості на адресу, зазначену в кредитному договорі від 09.10.2012 року.

Однак, вказану вимогу ОСОБА_2 не отримала, так як зареєстрована та фактично проживає за іншою адресою.

26.09.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис, відповідно до якого проведено стягнення заборгованості у безспірному порядку із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» за рахунок предмета застави зазначеного вище автомобіля VOLKSWAGENA308.51.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 09 жовтня 2012 року по 16 серпня 2016 року, сума поточної заборгованості станом на 16 серпня 2016 року:

-несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 55380,97 грн.;

-штрафні санкції за вимоги щодо сплати 1973,61 грн.;

-сума кредиту до повернення 441423,84 грн.;

-штраф в розмірі 20% від суми кредиту 92615,25 грн.

Сума до стягнення 591393, 67 грн., а також відшкодування витрат Заставодержателя, повязаних із вчиненням виконавчого напису на суму таких витрат.

Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а також Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція).

За змістом ч. 2 п. 284 Інструкції та ст. 87 Закону України "Про нотаріат" заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Так, судом було встановлено, що розрахунок, який було надано нотаріусу, був актуальним станом на 16.08.2016 року (день направлення вимоги боржникові), про що зазначено в самому виконавчому написі.

Заперечуючи проти позову, представник ТОВ «Порше Мобіліті» зазначав, що розрахунок, наданий нотаріусу, був здійснений станом на день вчинення виконавчого напису 26.09.2016 року.

Однак, у самому виконавчому написі нотаріуса від 26.09.2016 року зазначено, що розрахунок здійснено за період з 09.10.2012 року по 16.08.2016 року, що не відповідає зазначеному періоду і розміру заборгованості.

Крім того, при розрахунку відповідачем заборгованості, вказаної у вимозі, було взято курс 25,170 грн. за 1 дол. США, а вже при розрахунку, зазначеному у виконавчому написі нотаріуса 26,0 грн. за 1 дол. США.

При цьому, не зрозумілим є з якої суми кредиту вираховувалися 20 % штрафу.

Також, судом було встановлено, що після 16.08.2016 року, а саме в період з 25.08.2016 року по 11.10.2016 року, позивачем здійснено виплати на загальну суму 48500 грн., що підтверджується довідкою АТ «ОСОБА_5 Аваль» вих. №ДЗ-В60/62.313 від 30.11.2016 року.

Даний факт свідчить, що платежі 3 31.08.2016 року та 26.09.2016 року не враховані у вимозі, але були враховані при розрахунку для виконавчого напису. Платежі, здійснені після 26.09.2016 року не враховано взагалі.

Таким чином, задовольняючи позов, суд першої інстанції, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, оскільки нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та того, що наявність таких розбіжностей свідчить про спірний характер заборгованості.

Разом з тим, про спірність розрахунку свідчить і те, що заборгованість ОСОБА_2, як кредитора перед ТОВ «Порше Мобіліті» не визнавалась нею, а докази про отримання вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором позивачем відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду та вважає, що він зроблений на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким дана відповідна правова оцінка.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Докази та обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткової юридичної оцінки не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом дотримано норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, в звязку з чим не вбачається підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст. ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 314, 315, 317 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_6 /підпис/ ОСОБА_7

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ______________ ОСОБА_1