Справа № 190/169/17-ц
Провадження №2/190/175/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Зорянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Зорянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю.

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_4 є його бабусею, 07 серпня 2004 року бабуся померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок по вул. Центральній, 11 с. Осикувате Пятихатського району Дніпропетровської області. Вказаний будинок бабуся отримала у спадок від свого чоловіка ОСОБА_5, який помер 24 лютого 1994 року. Проте за життя спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 належним чином не оформила. З 2004 року і по теперішній час він відкрито, добросовісно та безперервно володіє будинком.

У звязку з вищевикладеним, просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на будинок № 11 по вул. Центральній с. Осикувате Пятихатського району Дніпропетровської області.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. ОСОБА_6 того, представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що будинок № 11 по вул. Центральній с. Осикувате Пятихатського району Дніпропетровської області на нправі власності належав ОСОБА_5, останній з 1970 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, яка є рідною бабусею позивача ОСОБА_3 В 1994 році ОСОБА_5 помер, спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_4, оскільки вона проживала у вказаному будинку на момент смерті спадкодавця, проте за життя належним чином своє право власності на спадкове майно не оформила. В 2004 році бабуся позивача померла. З того часу спірним будинком користується ОСОБА_3. Останній у вказаному будинку не проживає, проте часто приїздить туди. У вказаному будинку проживали квартиранти, які сплачували комунальні послуги, наглядали за будинком.

Відповідач виконавчий комітет Зорянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, надіслали листа з проханням справу розглядати за відсутності їх представника, проти позову не заперечують/а.с.51/.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що позивача ОСОБА_3 знає з 2007 року, вони разом працювали на одному підприємстві в м. Кринички Дніпропетровської області. В 2009 році він переїхав жити в с. Осикувате та з дозволу позивача проживав у належному йому будинку № 11 по вул. Центральній с. Осикувате Пятихатського району Дніпропетровської області. Доглядав за будинком, утримував його та сплачував комунальні послуги. У вказаному будинку проживав до 2011 року.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в с. Осикувате Пятихатського району Дніпропетровської області проживає давно. В будинку № 11 по вул. Центральній с. Осикувате жила бабця позивача ОСОБА_4 разом з її чоловіком ОСОБА_5. Позивач ОСОБА_3 у вказаному будинку не проживав. Після смерті діда та баби позивач спадщину на вказаний будинок не оформив, з 2004 року у вказаному домоволодінні постійно мешкали квартиранти. В даний час в будинку ніхто не проживає.

Вислухавши представників позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Домоволодіння по вул. Центральній (Радянській), 11 с. Осикувате Пятихатського району Дніпропетровської області на праві власності належить ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок/а.с.12/.

Згідно довідки № 782 від 15.12.2016 року на виконання вимог Закону України « Про засудженння комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні за заборону пропаганди їхньої символіки» розпорядженням Зорянської сільського голови від 12 лютого 2016 року № 6-р «Про здійснення заходів з декомуназації в населених пунктах Зорянської сільської ради» вулиця Радянська в с. Осикувате була перейменована на вул. Центральну із збереженням номерів приватних будинків громадян, номерів квартир у багатоквартирних жилих будинках та інших споруд не житлового призначення/а.с.55/.

24 жовтня 1970 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб ОСОБА_8, після чого останній було присвоєно прізвище «Клійопа», що підтверджується копією ОСОБА_7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб/а.с.10/.

24 лютого 1994 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть/а.с.64/, а 07 серпня 2004 року померла його дружина ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.11/, яка до дня смерті ОСОБА_5 та до моменту її смерті проживала та була зареєстрована у спірному будинку, про що свідчить копія погосподарської книги та домової книги/а.с.20-25/.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, згідно якого його матірю зазначена ОСОБА_9М./а.с.5/, копією ОСОБА_7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_10 26.11.1959 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11, після чого дружині було присвоєно прізвище «Власюк»/а.с.7/ та копією ОСОБА_7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, з якого слідує, що матірю ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_8Г./а.с.8/.

Згідно довідки, виданої Зорянською сільською радою Пятихатського району Дніпропетровської області № 780 від 15.12.2016 року у будинку, що розташований на території Зорянської сільської ради в с. Осикувате по вул. Центральній (колишня Радянська) під номером 11 після смерті його власника ОСОБА_5 проживала його дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, утримуючи будинок і прибудинкову територію до моменту її смерті/а.с.56/.

Відповідно до довідки № 781 від 15.12.2016 року, виданої Зорянською сільською радою Пятихатського району Дніпропетровської області у будинку, що розташований на території Зорянської сільської ради в с. Осикувате по вул. Центральній (колишня Радянська) під номером 11 ніхто не зареєстрований і не проживає/а.с.52/.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України, за положеннями якої під способами захисту суб'єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення(визнання) порушених(оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, право якої порушено, може скористатися відповідно до ст. 16 ЦК України, не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За роз'ясненнями п.п. 9, 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч. 3 ст. 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК). Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

За змістом ст. 344 ЦК України при набувальній давності тягар доказування лягає на позивача.

З огляду на положення статті та роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об'єктивно чужою, володілець суб'єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років.

Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не повинен знати і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, а також обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником.

Таким чином, судом встановлено, що будинок № 11 по вул. Центральній с. Осикувате Пятихатського району Дніпропетровської області на праві приватної власності належав ОСОБА_5, який 24 лютого 1994 року помер. Після його смерті спадщину фактично прийняла дужина померлого ОСОБА_4, бабуся позивача, яка на момент смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом з ним у спірному домоволодінні та яка 07 серпня 2004 року померла. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалась, інші спадкоємці, крім позивача не встановлені.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позивач не можє бути добросовісними набувачами, оскільки він є спадкоємцем за законом на спадщину після померлої ОСОБА_4, тобто існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння - спадкування, що дає підстави вважати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Встановивши фактичні обставини справи та характер правовідносин між сторонами, суд зазначає, що в даній справі виникли правовідносини з приводу спадкування майна, до яких не може бути застосована ст. 344 ЦК України.

ОСОБА_6 вищезазначеного, позивачем в судовому засіданні не доведено безперервність володіння спірним житловим будинком протягом установленого строку, оскільки допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що позивач ОСОБА_3 у будинку № 11 по вул. Центральній с. Осикувате не проживав та не проживає, позивач весь час зареєстрований за іншою адресою, має інше власне житло, що також підтверджується довідкою Зорянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, згідно якої у будинку, що розташований на території Зорянської сільської ради в с. Осикувате по вул. Центральній (колишня Радянська) під номером 11 ніхто не зареєстрований і не проживає

З урахуванням встановлених обставин та зазначених вимог закону, суд прийшов до висновку, що обраний ОСОБА_3 спосіб захисту прав та інтересів не відповідає обставинам справи та вимогам діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, у зв'язку з чим позовні вимоги не є законними та обгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено та останній відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволення позову ОСОБА_3 до виконавчого комітету Зорянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Пятихатський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Стороною яка не приймала участь в судовому засіданні апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31 березня 2017 року.

Головуючий суддя Ю.В. Легкошерст