Справа № 307/3610/16-ц
Провадження № 2/307/398/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2017 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого - судді : Чопик В.В.
при секретарі : Олексій Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів.
Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів, посилаючись на те, що 10.09.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого він надав ОСОБА_2 позику в розмірі 6 000 000,00 (шість мільйонів) грн. Погашення позики мало здійснюватися рівними частинами, щоквартально в розмірі 500 000 (пятсот тисяч) грн. до 10.09.2017р. В забезпечення виконання вищезазначеного грошового зобовязання 10.09.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 поручились перед Кредитором (ОСОБА_1О.) за виконання боржником (ОСОБА_2В.) обовязку в повному обсязі за договором позики б/н від 10.09.2014 р. і відповідають перед кредитором за порушення зазначеного зобовязання боржником. 15.12.2014 року ОСОБА_2 було повернуто йому 200 000,00 (двісті тисяч) грн. 21.03.2015 року ОСОБА_2 було повернуто йому 300 000,00 (триста тисяч) грн. 02.05.2015 року ОСОБА_2 було повернуто йому 100 000,00 (сто тисяч) грн. 09.06.2015 року ОСОБА_2 було повернуто йому 300 000,00 (триста тисяч) грн. 02.11.2015 року ОСОБА_2 було повернуто йому 100 000,00 (сто тисяч) грн. Більше жодних коштів він не отримував. Пунктами 4.5. та 6.3.3. Договору позики встановлено, що при порушенні позичальником зобовязань по поверненню позики, передбачених п.4.1 Договору більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів, позичальник зобов'язаний дострокового (протягом 10 календарних днів) повернути позикодавцю всю суму позики (за винятком сплачених платежів). Відповідно до п. 6.2.1. при порушенні Позичальником зобовязань по поверненню позики, передбачених п.4.1 Договору більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів. Позикодавець має право вимагати від Позичальника виконання зобовязань за цим Договором у повному обсязі протягом 10 календарних днів. Враховуючи, що з 02.11.2015 року ОСОБА_2 ухиляється від сплати грошових коштів за укладеним договором позики, він вимагаює дострокового виконання зобовязань за цим договором у повному обсязі. Тобто, борг ОСОБА_2 перед ним на момент звернення з позовом становить 5 000 000 (пять мільйонів) грн. Згідно п. 2 Договору поруки, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків. Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Тому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6) грошові кошти в розмірі 5 000 000, 00 (пять мільйонів) грн..
Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини своєї неявки суду не повідомили, атому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.
У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.
Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 6 000 000,00 (шість мільйонів) грн., що стверджується договором позики від 10.09.2014 року.
Погашення вказаної вище позики мало здійснюватися рівними частинами, щоквартально в розмірі 500 000 (пятсот тисяч) грн. до 10.09.2017р.
В забезпечення виконання вищезазначеного грошового зобовязання 10.09.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 поручились перед Кредитором (ОСОБА_1О.) за виконання боржником (ОСОБА_2В.) обовязку в повному обсязі за договором позики б/н від 10.09.2014 р. і відповідають перед кредитором за порушення зазначеного зобовязання боржником.
15.12.2014 року ОСОБА_2 було повернуто позивачу 200 000,00 (двісті тисяч) грн.
21.03.2015 року ОСОБА_2 було повернуто позивачу 300 000,00 (триста тисяч) грн.
02.05.2015 року ОСОБА_2 було повернуто позивачу 100 000,00 (сто тисяч) грн.
09.06.2015 року ОСОБА_2 було повернуто позивачу 300 000,00 (триста тисяч) грн..
02.11.2015 року ОСОБА_2 було повернуто позивачу 100 000,00 (сто тисяч) грн.
Згідно до ст. 827 ч. 1 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобовязується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.
Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки національного банку України.
А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як вбачається станом на теперішній час заборгованість відповідачів перед позивачем складає 5 000 000, 00 (пять мільйонів) грн...
А тому, враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6) грошові кошти в розмірі 5 000 000, 00 (пять мільйонів) грн. та судові витрати.
Керуючись ст. 10, ст.. 60, ст.. ст.. 213-215 , 224-226 ЦПК України, ст. 827 ч. 1, ст.ст. 526, 530, ст.ст. 526, 530, ст. 625 ч. 2, ст.ст. 1049, 1050 ЦК України, суд,
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6) грошові кошти в розмірі 5 000 000, 00 (пять мільйонів) грн..
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6) судові витрати в розмірі по 1378 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які беруть участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Тячівського
районного суду: ОСОБА_7