Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 2-1515/11 Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова Ю.В.
Справа № 22-ц/778/441/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2016 року у справі за заявою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 про повторне виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

27.10.2016 року ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про повторне виселення боржника.

У заяві зазначає, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.04.2012 року задоволено позов ОСОБА_5 до Запорізької міської ради, Виконавчого комітету Запорізької міської ради, ОСОБА_7, третя особа: КП «РЕПОГ» про визнання рішення незаконним, визнання ордеру на житлове приміщення недійсним та виселення задоволено. Визнано рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 457/2 від 28.09.2010 року «Про надання житлової площі в гуртожитках» в частині надання житлової площі ОСОБА_7, кімнати № 10/2, житловою площею 9, 5 кв.м. по вул. .Патріотичній у м. Запоріжжя незаконним. Визнано ордер № 83 серії «Г» від 12.10.2010 року на житлове приміщення, що знаходиться за адресою м.Запоріжжя, вул.. Патріотична, 50 кім. 10/2 житловою площею 9, 5 кв.м. недійсним. Виселено ОСОБА_7 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою м.Запоріжжя, вул.. Патріотична, 50 кімн. 10/2. Стягнуто судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.06.2012 р. рішення залишено без змін.

Постановою державного виконавця від 26.07.2012 року відкрито виконавче провадження по виконанню рішення суду в частині виселення ОСОБА_7

Відповідно до акту державного виконавця від 17.10.2012 року в ході проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_7 в кімнаті 10/2 по вул.. Патріотична, 50 у м.Запоріжжя не проживає, в цій кімнаті мешкає її син і 23.10.2012 року державним виконавцем на підставі п. 8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1515/11.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2013 р. позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Міське комунальне підприємство «Основаніє», Запорізька міська рада, Служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про усунення перешкод у здійсненні права користування та відновлення становища, яке існувало до порушення задоволено.

Постановами державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ від 25.02.2014 р. ВП №42163917 та ВП №42164128 відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 335/1394/13-ц, виданого 10.02.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, в частині виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з кімнати №10/2 у будинку № 50 по вул. Патріотичній у м. Запоріжжі.

Під час виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 335/1394/13-ц, виданих 10.02.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, в частині виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з кімнати №10/2 у будинку № 50 по вул. Патріотичній у м. Запоріжжі, державним виконавцем встановлено, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 50, кім. 10/2 проживає ОСОБА_7, а боржники за цим виконавчим провадженням в даній кімнаті не знаходяться.

Станом на жовтень 2016 року боржник ОСОБА_7 проживає у спірному житлі, тобто знов вселилася до житлового приміщення, з якого її було виселено за рішенням суду, а тому просить постановити ухвалу про повторне виселення ОСОБА_7 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 50, кім. 10/2, на підставі виконавчого листа № 2-1515/11, виданого 17.07.2012 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2016 року заяву про повторне виселення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою заяву задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2012 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Запорізької міської ради, Виконавчого комітету Запорізької міської ради, ОСОБА_7, третя особа: КП «РЕПОГ» про визнання рішення незаконним, визнання ордеру на житлове приміщення недійсним та виселення задоволено та визнано рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 457/2 від 28.09.2010 р. «Про надання житлової площі у гуртожитках» в частині надання житлової площі ОСОБА_7, кімнати № 10/2, житловою площею 9,5 кв.м, по вул. Патріотичній, буд. 50 у м. Запоріжжі незаконним; визнано ордер № 83 серії «Г» від 12.10.2010 р. на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 50, кім. 10/2, житловою площею 9,5 кв.м, - недійсним; виселено ОСОБА_7 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 50, кім. 10/2.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.06.2012 р. рішення залишено без змін.

Постановою Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ від 26.07.2012 р. ВП №33544531 відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа від 17.07.2012 р. про виселення ОСОБА_7 з кімнати № 10/2 по вул. Патріотичній, буд. 50 у м. Запоріжжі (т. 1 а.с. 300, т. 2 а.с. 32).

Згідно з актом № 972/6 від 17.10.2012 р. головним державним виконавцем Святченко Є.В. в ході проведення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа №2-1515/11 встановлено, що ОСОБА_7 в кімнаті № 10/2 по вул. Патріотичній, 50 у м. Запоріжжі не мешкає, в цій кімнаті мешкає її син ОСОБА_8 (т.1 а.с. 301).

23 жовтня 2012 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_10 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1515/11 у зв'язку з повним фактичним виконанням згідно з виконавчим документом (т. 2 а.с. 34, т. 1 а.с. 302).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2013 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Міське комунальне підприємство «Основаніє», Запорізька міська рада, Служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про усунення перешкод у здійсненні права користування та відновлення становища, яке існувало до порушення задоволено.

Постановами державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ від 25.02.2014 р. ВП №42163917 та ВП №42164128 відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 335/1394/13-ц, виданого 10.02.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, в частині виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з кімнати №10/2 у будинку № 50 по вул. Патріотичній у м. Запоріжжі.

Згідно з актом державного виконавця Приставки Р.О. від 07.07.2014 р. в процесі проведення виконавчих дій з примусового виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 державним виконавцем встановлено, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 50, кім. 10/2 проживає ОСОБА_7, боржники за цим виконавчим провадженням в даній кімнаті не знаходяться.

Відповідно до ч.11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції Закону, в редакції що діяла на час спірних правовідносин, так і за ч. 10 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року, який діє на момент звернення із заявою про повторне виселення ОСОБА_5, передбачено у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Отже, як вірно зазначив суд попередньої інстанції, відповідно до вказаних норм законодавства для постановлення ухвали про повторне виселення особи на підставі рішення суду про виселення необхідно з'ясувати та довести дві обставини, а саме примусове виселення особи з приміщення і самостійне в подальшому вселення цієї особи в це ж приміщення.

Виконавче провадження про виселення ОСОБА_7 з житлового приміщення було відкрито 17 липня 2012 року.

За актом державного виконавця від 17 жовтня 2012 року, примусового виселення ОСОБА_7 з кімнати 10/2 по вул. Патріотична, 50 в м. Запоріжжі не було здійснено, оскільки остання фактично в кімнаті не мешкала, а в цій кімнаті мешкав її син (т.2 а.с. 33).

Виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з повним фактичним виконанням згідно з виконавчим документом. Саме з підстав того, що особа, яка повинна була бути виселеною там не проживала.

Тому суд вірно зазначив, що факт примусового виселення ОСОБА_7 за вказаним виконавчим провадженням не відбувся.

Суд також вірно зазначив, що зазначені обставини встановлені ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року (т.2 а.с. 75-77), а тому відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Колегія суддів у цій справі погоджується з висновком суду, що ОСОБА_7 не була примусово виселена за зазначеним виконавчим провадженням, підстав для повторного виселення в порядку визначеному ч.11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» немає, а відтак суд прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги зводяться до власної оцінки положень законодавства та до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилалась заявник в суді першої інстанції, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі і його висновків не спростовують.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо необхідності задоволення заяви, оскільки ОСОБА_7 на думку апелянта була примусово виселена і повторно вселилась, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: