У Х В А Л А

12 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Шевченківський районний суд м. Києва рішенням від 17 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 5 жовтня 2016 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишила без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року та ухвалення нового судового рішення з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини першої статті 1074 Цивільного кодексу України, статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підтвердження зазначеної підстави подання заяв про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 та 23 березня, 7 вересня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у відкритті провадження у справі за вказаною заявою та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що з дня введення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зупиняються всі повноваження органів управління банку, а дії уповноваженої особи регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку повернути позивачу кошти відсутні.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року (справа № 6-2001цс15) та від 13 червня 2016 року (справа № 6-1123цс16).

Крім того, були відсутні докази, які підтверджують наявність вини пов'язаних із банком осіб щодо неповернення позивачу його вкладу, а також що їхні дії чи бездіяльність призвели до завданні банкові шкоди з їх вини.

У наданій для порівняння ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року, зазначено, що належним відповідачем у справі є саме банк.

Оскільки в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року, що надана заявником для порівняння, правовий висновок суду касаційної інстанції, указаний в цьому судовому рішенні, та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами, то зазначені обставини не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права в подібних правовідносинах.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня та 7 вересня 2016 року, що надані заявником для порівняння, якими судові рішення судів попередніх інстанції скасовано, а справи передані на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту наданих судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Таким чином, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 вересня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко Я.М. Романюк