Провадження № 2/344/663/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Польської М.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача 2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління поліції в Івано-Франківській області та Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області про визнання права власності на транспортний засіб Opel Vectra, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію СХХ №626814,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в серпні 2016 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області про визнання права власності на транспортний засіб Opel Vectra, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію СХХ №626814.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подавши також і письмове заперечення на позов.

Відповідач 1 в судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію СХХ №626814, виданого центром ДАІ м.Київ, ОСОБА_2 є власником ТЗ Opel Vectra, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 з 03.12.2014 року (а.с.9-10).

Судом зясовано факт придбання даного автомобіля і яким способом, і за даними позивача: в м.Києві Денис, який був власником ТЗ (прізвище позивач не пригадує, проте за даними інформації перевірки ОСОБА_5) разом з нею в органах ДАІ переоформили на її імя автомобіль Opel Vectra. А відповідно до поданої позивачем відповіді РСЦ МВС в м.Києві від 25.11.2016р. (а.с.58) така перереєстрація даного автомобіля за позивачем проведена на підставі довідки-рахунку, заяви та інших документів

10.05.2016р. позивач звернулася із заявою до Центру 2641 Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області з метою зняття з обліку належного їй ТЗ для реалізації (а.с.31), проте Свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля було в неї вилучено та направлено 10.05.2016р. до відповідача 1 для проведення подальших дій (а.с.34-36).

Як зясовано судом та слідує з відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області від 17.06.2016р. (а.с.12,14), підставою для цього було те, що даний ТЗ, номера кузова (не змінний) якого співпадають з базою даних перевірки, перебуває в орієнтуванні та розшуку за ініціативою Новоайдарівського РВ ГУ МВС в Луганській області (п.1 викрадені ТЗ (угон) а.с.31зв.), за даними бази в червні 2014р. невідомі особи в м.Щастя Луганської області з гаражного приміщення заволоділи даним автомобілем. В подальшому реєстраційне свідоцтво Головним управлінням національної поліції в Івано-Франківській області було направлено до Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (зі змінами та доповненнями) затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, яким встановлена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Пунктами 6, 7, 8 даного Порядку встановлено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою в т.ч.: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається.

Пунктами 16, 24 цього ж Порядку встановлено, що на зареєстровані у підрозділі Державтоінспекції транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв.

Зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Дозволяється проводити огляд транспортних засобів, які знімаються з обліку, за їх місцезнаходженням з дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку. Такий огляд оформляється відповідним актом, засвідчується підписом посадової особи, що скріплений печаткою підрозділів Державтоінспекції. У разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо під час проведення перевірки ідентифікаційних номерів складових частин за автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби буде встановлено, що раніше зареєстрований на території України транспортний засіб розшукується правоохоронними органами інших держав, підрозділ Державтоінспекції вилучає свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт), оформляє відповідні документи про цей факт і передає їх до відповідного органу досудового розслідування. Підрозділи Державтоінспекції видають власникам тимчасові реєстраційні талони строком на один рік, у графу "Особливі відмітки" яких вноситься запис: "Розшукується Інтерполом. Зняття з обліку заборонено до закінчення перевірки". Заміна тимчасових реєстраційних талонів на свідоцтва про реєстрацію з внесенням до них запису "Розшукується Інтерполом. Зняття з обліку дозволено" здійснюється в установленому МВС порядку (з обов'язковим інформуванням ініціатора розшуку) після набрання законної сили виправдувальним вироком за відповідним фактом або винесення постанови (ухвали) про закриття кримінального провадження, крім випадків, коли провадження було закрито за нереабілітуючими обставинами (п.40).

Також згідно вимог п.5.1, 5.7 Інструкції про порядок здійснення підрозділами ДАІ МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку ТЗ, оформлення та видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010р. №379, обовязково повинна проводитись перевірка ТЗ за наявною в центрі інформацією в т.ч. розшук правоохоронними органами, вт.ч. у звязку з незаконним заволодінням, на що працівники Центру вчиняють певні дії.

Отже, при розгляді заяви щодо зняття з обліку даного автомобіля, представником РСЦ було встановлено факт, що такий розшукується правоохоронними органами у звязку з незаконним заволодінням, тому документи на даний автомобіль були правомірно направлені до правоохоронних органів.

Як встановлено судом, транспортний засіб у позивача не вилучався, він і надалі перебуває у ОСОБА_2.

На розяснення суду, що кожна сторона самостійно вчиняє заходи щодо надання доказів, чи в разі неможливості подання клопотань до суду, позивач та її представник не клопотали і не бажали встановлення обставин у Новоайдарівського РВ ГУ МВС в Луганській області щодо поданої в базу інформації по даному ТЗ, та встановлення їхніх дій по отриманому Свідоцтву про реєстрацію даного автомобіля серії СХХ №626814, належного позивачу.

Тому, вимоги до відповідача 2 - Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області про визнання права власності на транспортний засіб, з врахуванням вищевказаного та того, що даний відповідач не є органом що визнає чи не визнає право власності на ТЗ, а тільки вчиняв певні дії щодо в т.ч. вилучення документів, є безпідставними.

Щодо вимог до відповідача 1 Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про визнання права власності на транспортний засіб, то такі вимоги є також безпідставними враховуючи і таке.

Право власності на автомобіль за позивачем не припинено, отже відсутнє порушення прав власності на майно, про що наголошено судом в судовому засіданні та розяснено спосіб захисту порушеного права, у разі його наявності, в судовому порядку. Позовні вимоги щодо самих вчинених дій відповідачів чи інших осіб про вилучення Свідоцтва про реєстрацію автомобіля, не оскаржуються позивачем та не є предметом даного спору.

Статтею 655, 656 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Чи укладався договір купівлі-продажу автомобіля позивачем судом не встановлено, однак відповідні органи (ДАІ) вчинили передбачені законодавством дії щодо видачі позивачу свідоцтва про реєстрацію за нею спірного автомобіля. А тому, нею правомірно набуто право власності на автомобіль, яке не оспорюване та не скасовано на час розгляду справи.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За ст..328, 334 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а момент набуття права власності у набувача за договором, передбачено з моменту передання майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання, оспорювання субєктивного права є підставою для звернення кожної особи до суду за захистом свого особистого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Проте, в даній цивільній справі не встановлено судом порушення, невизнання, оспорювання субєктивного права власності позивача, як вона доводила, на вищевказаний автомобіль визначеними нею відповідачами та в межах диспозитивності вказаних позовних вимог.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 392 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів та керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області про визнання права власності на транспортний засіб Opel Vectra, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію СХХ №626814, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Польська М.В.