Справа № 534/1894/16-ц
Провадження № 2/534/54/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Горішні Плавні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогою стягнення із ОСОБА_2 на власну користь суми основного боргу за договором позики, укладеним із відповідачем 20.04.2013 року, пені за порушення зобовязання та судових витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Заявлені вимоги обґрунтовані наявністю договірних відносин позики, відповідно до яких ОСОБА_2 отримав від нього в борг 5 000 доларів США, не виконавши умови укладеного договору.

Позивач в судове засідання не зявився, направивши заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.36).

Відповідач в судове засідання не зявився двічі, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України.

Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши представлені у справі письмові докази, суд встановив наступне:

20 квітня 2013 року сторони уклали письмовий договір позики, у відповідності до умов якого ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5 000 доларів США з кінцевим строком їх повернення 20 жовтня 2013 року. З підписанням договору сторони узгодили також , що у разі несвоєчасного погашення платежів позичальник зобовязуєься сплатити позикодавцю неустойку в розмірі 1% від усієї суми позики за кожен день прострочення.

Факт одержання суми позики підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником у момент передачі суми позики 20 квітня 2013 року (а.с. 6).

Втім, як вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення ОСОБА_1 до суду взяті за договорами зобовязання ОСОБА_2 не виконав, а відтак, в даному випадку мають місце правовідносини, що витікають з договору позики.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Як установлено судом, умовами укладеного сторонами договору передбачений обовязок позичальника сплатити позикодавцю неустойку в розмірі 1% від усієї суми позики за кожен день прострочення.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права /Правова позиція ВСУ, справа № 6-100 цс14/.

Отже, розрахунок пені за невиконання ОСОБА_2 згаданого грошового зобовязання має здійснюватись за кожен день прострочення платежу за формулою: сума боргу х 1 % х кількість днів прострочення, а відтак, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд обраховує суму основного боргу в перерахунку на національну валюту за курсом НБУ на час звернення до суду (а.с. 8) за період прострочення платежу тривалістю 182 дні, що відповідно становитиме :

128 900 грн. х 1% х 182 дні прострочення платежу = 234 598 грн..

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, повязані з оплатою судового збору (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 549, 550, 1046, 1048 ЦК, ст.213,215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 128 900 грн., пеню в розмірі 234 598 грн. та судові витрати в розмірі 3 634 грн. 98 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь