Справа № 525/1340/16-ц
Провадження № 2/525/95/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2017 06 лютого 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що 17.04.2015 року померла її мати ОСОБА_4, яка на день смерті була зареєстрована на проживання та постійно проживала одна в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області вул. Польова буд.1 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,4001 га, яка знаходиться за цією ж адресою. Позивач зазначає, що житловий будинок належав на праві власності її матері відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було їй видане 11.10.1994 року після смерті її матері ОСОБА_5, дане свідоцтво пройшло державну реєстрацію в Полтавському БТІ у 1994 році. Земельна ділянка належала її матері на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА №902262.

Як вказано в позові, ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері, також спадкоємцем за законом першої черги є її рідний брат ОСОБА_3, який на спадщину не претендує та її сестра ОСОБА_6, яка померла 04 липня 2016 року. Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, які б претендували на вказану спадщину, немає. Мати позивача по справі ОСОБА_4, померла 17.04.2015 року, сестра ОСОБА_1 ОСОБА_6 померла 04.07.2016 року, рідний брат позивача ОСОБА_3 на спадщину не претендує. Як вказано в позові, інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, які б претендували на вказану спадщину, немає.

Позивач зазначає, що в неї була дочка ОСОБА_7, яка у віці 16 років захворіла і раптово померла 08.02.2014 року. Ця трагічна подія негативно вплинула на ОСОБА_1. Після смерті дочки позивача їй допомагала її мати ОСОБА_4, яка проживала в одному селищі з позивачем. Але у віці 73 років мати позивача ОСОБА_4 померла, після її смерті позивач була взята на облік як гіпертонік, оскільки у неї почав підніматися тиск, вона постійно лікувалася у ОСОБА_2 амбулаторії загальної практики сімейної медицини (АЗПСМ) з приводу гіпертонічних кризів, також вона хворіла на затяжний гострий бронхіт після з ускладненнями з 17.04.2015 року по 17.10.2015 рік. Рідна сестра позивача ОСОБА_6, яка захворіла на ішемічну хворобу серця, 04.07.2016 року у віці 47 років раптово померла з діагнозом гостра корональна недостатність.

Позивач стверджує, що в силу цих обставин вона не змогла зайнятися оформленням спадщини після смерті матері. У звязку з смертями: дочки, матері, сестри позивач постійно зверталась до лікарів. Посилаючись на вищевикладені обставини та пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

В судовому засіданні 13.01.2017 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи та обґрунтування позовної заяви, в своїх поясненнях посилалися на обставини, що викладені в позові і просили позовні вимоги задовольнити. В судове засідання 06.02.2017 року дані особи подали заяви про розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних матеріалів справи (а.с.а.с.36,51).

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не зявився, від селищного голови ОСОБА_2 селищної ради надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи у відсутність представника селищної ради (а.с.а.с.31,49). Також, ОСОБА_2 селищною радою до суду було направлено копію заповіту ОСОБА_4 від 05.08.1999 року за №181, згідно якого остання все своє майно заповідала ОСОБА_9 (а.с.48).

Третя особа у справі ОСОБА_3 в судовому засіданні 13.01.2017 року не заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, в судове засідання 06.02.2017 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.37).

У звязку з неявкою в судове засідання 06.02.2017 року сторін та третьої особи, суд проводить судове засідання, враховуючи положеннями ст.197 ЦПК України та Рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову».

Суд, заслухавши в судовому засіданні 13.01.2017 року пояснення позивача ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_8, третьої особи у справі ОСОБА_3, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що мати позивача у справі ОСОБА_1 (прізвище при народженні Івановича) Н.М. - ОСОБА_4, яка на час смерті була зареєстрована на проживання та постійно проживала одна в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.а.с.4,5-7,11,13) померла 17 квітня 2015 року, про що виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області видане свідоцтво про смерть (а.с.8).

З довідки, виданої ОСОБА_2 селищною радою №1335 від 18 жовтня 2016 року вбачається, що померла ОСОБА_4 на день смерті, тобто на 17 квітня 2015 року була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_3 одна (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,4001 га, розташованої на території селища Гоголеве, вул. Польова 1 Великобагачанського району Полтавської області і належить померлій ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку Серія ЯА №902262, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №17. Земельна ділянка передана померлій у приватну власність на підставі рішення 4 сесії 24 скликання ОСОБА_2 селищної ради народних депутатів від 22.10.2002 року (а.с.16).

Також, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.1994 року, реєстровий №154, виданого Великобагачанською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_4 є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_5, дане свідоцтво видано на домоволодіння, що розташоване по вулиці Польова, 1 в сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області (а.с.50).

На запит суду ОСОБА_2 селищною радою було направлено копію заповіту ОСОБА_4 від 05.08.1999 року за №181, з якого вбачається, що остання все своє майно заповідала ОСОБА_9 (а.с.48).

З обґрунтування позовних вимог вбачається, що 08 лютого 2014 року померла дочка позивача ОСОБА_7, про що 11.02.2014 року видане свідоцтво про смерть (а.с.9).

З позову вбачається, що 04 липня 2016 року померла сестра позивача ОСОБА_6, яка мала діагноз гостра корональна недостатність, про що 07.07.2016 року видане свідоцтво про смерть актовий запис №264 (а.с.а.с.10,15).

Згідно довідки №125 від 19.10.2016 року, виданої ОСОБА_2 амбулаторією загальної практики сімейної медицини вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на дистанційному лікуванні з приводу: гіпертонічної хвороби, лікується амбулаторно постійно. За період з 17.04.2015 року по 17.10.2015 року ОСОБА_1 трьохкратно перебувала на лікуванні в ОСОБА_2 (АЗПСМ) з приводу гострого бронхіту та гіпертонних кризів (а.с.14).

Приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_10 20.12.2016 року відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не подала до нотаріальних органів за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_10, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), вбачається, що після смерті 17.04.2015 року ОСОБА_4, останнім постійним місцем проживання якої було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини не надходило. Також, з наявних матеріалів справи вбачається, що заповіт від 05.08.1999 року, реєстровий №181, посвідчений ОСОБА_2 селищною радою Великобагачанського району Полтавської області від імені ОСОБА_4, номер у спадковому реєстрі 53266549, є чинним (а.с.а.с.27-29).

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи зміст позовних вимог, ОСОБА_1 посилається у позові на те, що в неї була дочка ОСОБА_7, яка у віці 16 років захворіла і раптово померла 08.02.2014 року. Ця трагічна подія негативно вплинула на ОСОБА_1. Після смерті дочки позивача їй допомагала її мати ОСОБА_4, яка проживала в одному селищі з позивачем. Але у віці 73 років мати позивача ОСОБА_4 померла, після її смерті позивач була взята на облік як гіпертонік, оскільки у неї почав підніматися тиск, вона постійно лікувалася у ОСОБА_2 амбулаторії загальної практики сімейної медицини (АЗПСМ) з приводу гіпертонічних кризів, також був затяжний гострий бронхіт після з ускладненнями. Рідна сестра позивача ОСОБА_6, яка захворіла на ішемічну хворобу серця, також раптово померла 04.07.2016 року у віці 47 років з діагнозом гостра корональна недостатність. Позивач стверджує, що в силу цих обставин вона не змогла зайнятися оформленням спадщини після смерті матері. У звязку з смертями: дочки, матері, сестри, позивач постійно зверталася до лікарів, а вже пізніше позивач звернулась до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4, однак її нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Суд оцінив наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи та відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину (що вбачається з відомостей, отриманих від приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу) і приходить до висновку, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 17.04.2015 року матері ОСОБА_4, оскільки з сукупності досліджених матеріалів справи вбачається, що в її житті відбувся ряд трагічних подій, які заважали вчасно прийняти спадщину позивачу, а саме смерті неповнолітньої доньки, матері, сестри позивача та захворювання позивача ОСОБА_1 Пізніше позивач звернулася до органів нотаріату з метою належного оформлення спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій.

При таких обставинах справи, коли позивач ОСОБА_1 надала належні докази того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, в суду є передбачені законом підстави для визначення її додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1268-1272 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,57,60,174,179,197,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 задовольнити, визнавши причини пропуску строку поважними.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 17 квітня 2015 року ОСОБА_4, останнім постійним місцем проживання якої було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Польова, 1, протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя