Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сагунівської сільської ради Черкаського району про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовною заявою до Сагунівської сільської ради Черкаського району про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи позов тим, що він є сином та єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Після її смерті відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1.

Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Черкаської районної державної нотаріальної контори. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У зв'язку з неможливістю оформити право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_2, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, проте від його представника - ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла письмова заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, проте від сільського голови на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради та вирішення справи на розсуд суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач є сином та спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 28.09.1944 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1.

Спадкове майно належало ОСОБА_2, що підтверджується даними по господарських книг № 3 на 1977-1979 роки та № 6 на 1980-1982 роки, особовий рахунок НОМЕР_1, згідно яких за ОСОБА_2, 1914 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня її смерті рахувався будинок в АДРЕСА_1.

Відповідно до листа з Сагунівської сільської ради Черкаського району від 05.12.2016 року № 02-17/652, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, в домоволодінні по АДРЕСА_1, був зареєстрований та проживав онук спадкодавиці - ОСОБА_4 і останній вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Інших членів сімї в даному будинку на момент смерті ОСОБА_2, на час відкриття спадщини не зареєстровано та не проживало. На час видачі довідки, в домоволодінні, що є об'єктом спадкового майна зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ОСОБА_4 був знятий з реєстрації 28.11.2014 року.

Враховуючи, що за життя спадкодавиця не оформила правовстановлюючих документів на домоволодіння, позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину.

01.10.2015 року на замовлення позивача КП «ЧООБТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1. Дані про самочинне будівництво в технічному паспорті відсутні.

ФОП ОСОБА_6 на замовлення позивача було проведено ринкову оцінку вартості домоволодіння по АДРЕСА_1 і 13.04.2016 року надано висновок, згідно якого ринкова вартість домоволодіння без ПДВ становить 119500 грн.

Згідно даних Черкаської райдержнотконтори встановлено, що після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, заведено спадкову справу № 664/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданою ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину видано не було.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06.10.2016 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 визначено додатковий строк в 2 міс. для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно положень п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст.524 ч.1 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР - строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, дійсно належало ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_1 дійсно є сином померлої ОСОБА_2, а тому позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 Враховуючи вищевикладене та відсутність інших спадкоємців першої черги за законом, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення

Керуючись ст.ст.524,529, 548,549 ЦК УРСР, ст. 328 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 Черкаської області та зазначений в технічному паспорті під наступними літерами: А-1- житловий будинок; а- прибудова; Б- гараж, сарай; б-прибудова; В-літня кухня; в-сарай; Г-погріб; Д-вбиральня; №1-3-огорожа; №4 - водоколонка, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Морозов