АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Луценко О.М.
№22-ц/796/2180/2017 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів Мазурик О.Ф., Слободянюк С.В.,

за участю секретаря Гоін С.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила Визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою її проживання.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року - відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 знаходиться у Оболонському районі м. Києва.

ОСОБА_3 вже зверталась у Дзержинський районний суд м. Харкова із такою самою позовною вимогою про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14.12.2015 року було скасовано ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна цьому суду.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, з огляду на таке.

З матеріалів справи убачається, що предметом позову є визначення місця проживання дитини, тобто позов, який пред'являється у порядку, визначеному ст. 109 ЦПК України.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Заперечуючи щодо дотримання правил підсудності при відкритті провадження у справі, представник відповідача ОСОБА_1 вказує на непідсудність справи Оболонському районному суду м. Києва, оскільки він зареєстрований в Печерському районі міста Києва за адресою: АДРЕСА_1. Дитина ОСОБА_4 також проживає за вказаною адресою, що підтверджується заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2015 року (а.с.67-зв).

Відповідно до ч.3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч. 3 ст. 121 цього Кодексу.

Разом з тим, суд першої інстанції не виконав вимоги зазначених положень та відкрив провадження у справі без звернення до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві.

Крім того, у своїй позовній заяві ОСОБА_3 вказує на те, що її вимоги також стосуються і стягнення аліментів за минулий період. (а.с.5).

Проте, вимоги про їх стягнення не заявила.

Таким чином, суду першої інстанції слід було залишити позовну заяву без руху з метою уточнення позовних вимог, від яких залежить підсудність розгляду даної справи, оскільки за положеннями ч.1 ст. 110 ЦПК України позов про стягнення аліментів може також пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки ухвала постановлена з порушенням процесуальних норм права, така ухвала підлягає до скасування з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року скасувати, питання щодо відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді