Провадження №2/751/218/17
Рішення

Іменем України

24 січня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Чернігівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.2).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що його батько проживав разом з матір'ю без реєстрації шлюбу. В 2012 році батько пішов із сім'ї. ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла його мама і він позбавлений батьківського піклування та матеріальної підтримки. Зазначає, що всупереч сімейному законодавству, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо його виховання та утримання, не піклується про його здоров'я, матеріально не допомагає.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с.22).

Суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, а також підтримав висновок Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно відомостей свідоцтва про народження ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року - його матір'ю є ОСОБА_4, а батьком відповідач по справі - ОСОБА_3 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, яке видане Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 26.10.2016 року (а.с.74).

Відповідно довідки виконавчого комітету Старобілоуської сільської ради Чернігівського району № 1055 від 08.12.2016 року, неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає без реєстрації по АДРЕСА_1

Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов'язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Згідно п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини.

Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р., позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов'язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до висновку Чернігівської районної державної адміністрації від 23.01.2017 року №02-20/163 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).

Як вбачається із заяви від 11.01.2017 року, відповідач позовні вимоги визнає, тим самим підтверджує свою згоду на позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України має бути позбавлений батьківських прав.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідки №1159 від 13.12.2016 року неповнолітній ОСОБА_1 з 01.09.2016 року навчається в державному професійно - технічному навчальному закладі «Чернігівське вище професійне училище» (а.с.8).

За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2016 року та до повноліття дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн.. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,11, 57-66, 174, 208, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст.150, 151, 155, 164, 165, 166, 180 - 183 Сімейного Кодексу України, враховуючи роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Кропивницький Кіровоградської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2016 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. на користь УК у м. Чернігові/Новозаводський район, , МФО 853592, ГУДКСУ в Чернігівській області, розрахунковий рахунок 0004, код бюджетної класифікації 22030101, призначення платежу 02894496.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Маслюк