Справа № 486/1011/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Сіваченко Ю.І., Похитун М.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника органу опіки та піклування Явтушенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

третя особа: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області

про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онука

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онука.

Свої вимоги мотивує тим, що її рідна донька ОСОБА_4 перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_6, який є онуком позивача. Після народження дитини, батьки дитини проживають окремо. Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 35 від 24 лютого 2016 року «Про визначення способу спілкування ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_6.» було вирішено питання про участь батька дитини у спілкуванні з дитиною. Однак дане рішення відповідачем не виконується, а 4 червня 2016 року останній самовільно, забрав дитину до свого місця проживання, усіляко перешкоджає у спілкуванні та вихованні онука, який проживав у бабусі разом із мамою, та між бабусею та онуком склалися добрі стосунки.

Відповідач відмовляється надавати онука для спілкування, добровільно вирішити це питання відповідач не бажає, тому просила зобов'язати останнього усунути перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити способи участі у його вихованні, а саме систематичні побачення щотижня в неділю з 9-00 до 18-00 години без присутності батька дитини за адресою проживання позивача: кв. АДРЕСА_1, спільний відпочинок сім днів безперервно у літній період. Також просила стягнути із відповідача на її користь сплачені при зверненні до суду з позовом судові витрати.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити вимоги в повному обсязі та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. При цьому, суду пояснила, що онук 3 роки і 2 місяці проживав із нею та своєю матері»ю за її адресою. Дитина мала всі необхідні умови для проживання, мала все необхідне для розвитку. Батько дитини майже не цікавився життям свого сина, а після звернення до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина, відповідач забрав його до свого місця проживання, повністю ізолював дитину від спілкування з нею та матір'ю дитини. Оскільки із відповідачем склалися неприязні відносини, спілкування з дитиною в його присутності та присутності інших його родичів, є неможливим.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині побачень баби з дитиною, один раз на тиждень, в неділю, протягом двох годин та в його присутності. В іншій частині вимог позову просив суд відмовити в задоволенні. Суду пояснив, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є його сином, матір»ю дитини є ОСОБА_4, з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах. Дійсно, з 4 червня 2016 року дитина проживає з ним, оскільки вважає, що як і мати, так і баба дитини, неналежним чином наглядають за станом здоров»я дитини, внаслідок чого дитина хворіє. Мати дитини відмовляється навідувати лікарню в період хвороби дитини. Позивач, приймаючи участь у вихованні дитини, може негативно впливати на неї, і як наслідком може бути неповноцінний розвиток дитини, як фізичний так і емоційно-психологічний. Крім цього, баба дитини є конфліктною та складною людиною. За період часу, коли дитина проживає з ним, хлопчик жодного разу не згадав а ні матері, а ні баби. Дитина на теперішній час не перебуває в дошкільному закладі, оскільки є ймовірність викрадення дитини його матір»ю із дитсадка, за дитиною наглядає інша баба - мати відповідача, дитина отримує повноцінне харчування, необхідне піклування, має все необхідне для свого розвитку. За період проживання дитини з батьком, а ні мати дитини, а ні його бабуся участі у вихованні дитини не приймають.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала думку відповідача щодо заявлених позовних вимог та зазначила, що рішення суду повинно бути прийняте в інтересах дитини. Неконтрольована поведінка з боку позивача в соціумі не буде позитивно впливати на розвиток дитини, тому просила суд надати позивачу можливість один раз на тиждень бачитись із дитиною тільки в присутності батька.

Представник Органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився. За згодою сторін розгляд справи відбувався без їх участі.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, свідків: ОСОБА_4., ОСОБА_7, ОСОБА_8, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу. В межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 3), батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 11) матір»ю ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1, а за такого, малолітній ОСОБА_6 є її онуком.

Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області (а.с. 6-9) відповідач сплачує на користь ОСОБА_4 на утримання їх сина аліменти.

Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 35 від 24 лютого 2016 року «Про визначення способу спілкування ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_6.» було вирішено питання про участь батька дитини у спілкуванні з дитиною (а.с. 5).

Відповідно до довідки ЖЕУ-4 від 24 листопада 2015 року ( а.с.4а) ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. За даною адресою зареєстровані донька та онук позивача.

Згідно довідки № 2667 від 04 липня 2016 року ОСОБА_1 працює оператором теплового пункту на ВП «ЮУ АЕС» та отримує заробітну плату (а.с. 4, 75), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 77), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 82).

Відповідно до Акту від 01 лютого 2016 року, складеного Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради (а.с. 10), умови для проживання та виховання дитини за адресою реєстрації позивача, створені належним чином, є окрема кімната для дитини.

Згідно висновку орану опіки та піклування Южноукраїнської міської ради № 299 від 30 листопада 2016 року є доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини, визначити спосіб участі баби ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1: - друга і четверта неділя місяця з 11-00 до 17-00 години, перша та третя середа місяця з 17-30 до 19-30 години в присутності батька дитини ОСОБА_2 (а.с. 139-140)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка є матір'ю дитини, суду показала, що відповідач є батьком ОСОБА_6. Після народження дитини, вона та її син, проживали разом із матір»ю, яка є позивачем по справі, за її ж адресою. Тоді ж, з відповідачем однією сім'єю вже не проживали. Останній є не поганим батьком, але маніпулює диною, щоб вплинути на відносини, які склалися між ними, батьками дитини. Позивач є люблячою бабусею, яка піклується та турбується за дитину, та з якою склалися добрі відносини. З червня місяця 2016 року відповідач самостійно забрав сина, повністю ізолював його від спілкування, як із матір»ю, так із бабусею, позивачем по справі. Спілкуватися із дитиною немає ніякої можливості. Вважає, що побачення баби з онуком в присутності відповідача є неможливим, оскільки між сторонами склалися вкрай негативні відносини.

Свідок ОСОБА_7, який працює разом із відповідачем та давно з останнім знайомий, в судовому засіданні пояснив, що неодноразово бачив, як позивач, яка є бабою дитини відповідача, поводиться з дитиною врай грубо. В громадських місцях відпочинку, в присутності онука та сторонніх осіб лається та кричить. Позивач є не культурною, жорстокою, конфліктною та негативною особою. На думку свідка, позивач не має ніяких почуттів до онука. Спілкування баби з дитиною, не буде слугувати на користь останньої та призведе до психологічної травми дитини. За період, коли хлопчик проживав із матір»ю та бабою, він був знервований, зляканий, агресивний. На теперішній час у дитини в нормі як медичні показники, так і психічний стан. Дитина просить батька не віддавати його мамі та бабусі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, рідна сестра відповідача, суду показала, що мати дитини та його бабуся, неналежним чином виховували дитину, та не піклувалися станом здоров»я дитини, що призводило до його критичного стану. Позивач завжди хвилюється за гроші, щоб отримати їх від батька дитини, тоді, як онук, він бабу не цікавить. Позивач є скандальною особою, яка навіть у присутності дитини виражається на адресу родичів відповідача нецензурною лайкою. Вважає, що на теперішній час спілкування баби з дитиною, буде мати негативний вплив на хлопчика. Можливе було б таке спілкування в присутності відповідача, однак, враховуючи негативні відносини сторін, такий спосіб не буде позитивним для дитини та матиме ризик для здоров»я дитини.

Судом встановлено, що з 4 червня 2016 року відповідач повністю ізолював онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 від бабусі, та не дає можливості їм спілкуватися. При цьому, обмеження малолітнього в спілкуванні з рідною бабусею, суперечить інтересам дитини.

Законодавством України закріплено право ОСОБА_1, як баби малолітнього ОСОБА_6, на спілкування зі своїм онуком та право брати участь у його вихованні, а у зв'язку з тим, що відповідач порушує ці права, оспорюючи їх, порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Частиною 2 статті 2 Сімейного кодексу України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, ділом, прабабою, прадідом та внуками.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бети забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком, бабусею та дідусем.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав до вихованні внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частиною 2 статті 159 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутності іншої особи.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Як встановлено при розгляді справи, сторони не домовились про порядок участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуком, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Відповідно до частин 4 та 5 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак, згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд не приймає до уваги зазначений вище висновок в частині побачень дитини із бабусею в присутності батька дитини ОСОБА_2, оскільки в процесі його прийняття не були враховані взаємини сторін, ті обставини що онук проживав з бабусею, яка виявляла увагу до дитини та турботу про неї, вік, стан здоров'я та розвитку дитини, тобто здійснений без з'ясування всіх обставин справи. Отже висновок з цій частині є не обґрунтований.

Враховуючи вказані обставини та те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування з дитиною, повно та всебічно з'ясувавши дійсні обставини справи, в повній мірі врахувавши особу позивача, як такої що має позитивні характеризуючи дані, має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні дитини, психологічну прив'язаність й бажання бути бабусею у житті дитини, а також те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дитини, наявність між сторонами суперечок щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, складні стосунки між позивачкою та відповідачем, суд вважає, що є достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача ОСОБА_2 усунення перешкоди позивачу ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні свого малолітнього онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При встановленні способу спілкування, необхідно дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків (а також бабусі) у вихованні дитини.

Суд вважає, що щотижневе перебування дитини у вихідний день - неділю з бабусею, яка є позивачем по справі, порушує баланс на участь батьків у вихованні дитини, тапризведе до обмежень в реалізації прав інших родичів дитини на участь у їх спілкуванні та вихованні і як наслідок буде не на користь дитини.

Враховуючи вік дитини, якій виповнилось три роки, те, що ОСОБА_1 працює, суд приходить до висновку, що доцільно буде встановити позивачці побачення для участі у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити спосіб участі позивача у вихованні онука, встановивши дні та часи спілкування з ним, а саме за місцем проживання позивача: в квартирі АДРЕСА_1, в перший та третій тиждень кожного місяця з 9.00 години до 18.00 години неділі, без присутності батька, так як це буде в повній мірі сприяти спілкуванню та вихованню дитини.

Також суд вважає доцільним дозволити ОСОБА_1 проводити спільний відпочинок із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 один раз на рік, тривалістю 7 календарних днів безперервно, у літній період часу на території України, так як це буде в повній мірі сприяти оздоровленню дитини.

Доводи відповідача відносно того, що побачення та спілкування бабусі з онуком повинно супроводжуватися його присутністю з огляду на те, що позивачка та мати дитини під час спілкування негативно впливають на психічний та фізичний стан дитини судом не можуть братися до уваги, оскільки такі твердження є передчасними з огляду на те, що свідками не зазначено та матеріали справи не містять належних доказів того, що діями позивачки права малолітнього ОСОБА_6 порушувались та підлягають захисту. Проте, це не позбавляє можливості батька дитини в подальшому за наявністю достатніх доказів звертатися до суду з позовом про усунення бабусі від спілкування та виховання онука.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онука, задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в спілкуванні ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити час побачень та спілкування ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання позивача: в квартирі АДРЕСА_1, в перший та третій тиждень кожного місяця з 9.00 години до 18.00 години неділі, без присутності батька.

Надати можливість ОСОБА_1 спільного відпочинку із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 один раз на рік тривалістю 7 календарних днів безперервно, у літній період часу на території України.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 551 грн. 20 коп. судових витрат.

В задоволенні інших частин вимог позову, відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 19 січня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова