Справа № 342/1036/16-ц
Провадження № 2/342/52/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 33139,84 грн.,

В С Т А Н О В И В:

12.10.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 33139,84 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.03.2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору, останній складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що вона ознайомлена і згідна з умовами надання кредиту. Згідно п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 Правил користування платіжною карткою. Пунктом 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та Правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобовязання за Договором та Угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку; згідно п.6.7 власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; згідно з п.8.6 при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач зазначає, що відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

В порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором станом на 31.08.2016 року відповідач має заборгованість 33139,94 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 2567,43 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 25068,13 грн., заборгованість за пенею та комісією 3450,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1554,28 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Від відповідачки ОСОБА_1 17.11.2016р. до суду поступило заперечення на позов, в якому посилається на те, що вона ніколи не укладала і не підписувала з позивачем договір на отримання кредиту, в звязку з чим позивач і не зміг надати суду такий документ. Відсутність письмового кредитного договору свідчить про його завідому нікчемність, не потребуючу судового рішення про це, що передбачено ч.2 ст.215, ч.2 ст.1055 ЦК України. Оскільки банківська установа свої позовні вимоги щодо стягнення 33139,84 грн. грунтує саме на наявності такого у дійсності відсутнього договору, то у задоволені позовних вимог має бути відмовлено в повному обсязі. Згідно вимог ч.ч.1, 2, 4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ч.2 ст. 627, ст.1055 ЦК України для отримання банківського кредиту укладається виключно договір, а не будь-який інший чи інші документи, тому додані до позову іноземномовні правила, заява та довідка не замінюють двостороннього письмового споживчого договору. Вимоги про визнання усного нікчемного договору дійсним, як це зазначено абз.2 ч.2 ст. 215 ЦК України, ПАТ КБ «ПриватБанк» суду не заявляв, бо передбачений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності минув ще в березні 2012 року. Минув строк давності і для майнових позовних вимог: трирічний - для стягнення 2 567,43 грн. заборгованості за кредитом, 25068,13 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом та 1554,28 грн. процентної складової, і в один рік для стягнення 3450 грн. заборгованості за пенею з комісією та 500 грн. штрафу (ч.2 ст.258 ЦК України). Клопотання про поновлення таких пропущених банком строків давності, як передбачено ч.ч.2, 3 ст.73 ЦПК України, позивач при поданні позовної заяви не давав, а на цей час така можливість втрачена (ч.3 ст.73 ЦПК України). Зміст абз.5 ч.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» забороняє друкувати договірно-кредитні документи дрібним шрифтом, як це виконав банківський заклад в доданій до позову заяві, довідці та правилах, що робить їх юридично неспроможними. Посилання позивача на «Умови та правила надання банківських послуг» як на підставу нарахування неустойки у вигляді відсотків на суму несплачених за даним договором відсотків є помилковим, бо таке нарахування «відсотків на відсотки» по споживчих кредитних угодах не передбачено ні діючим цивільним українським законодавством, ні ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», застосування якого у відповідності до умов ч.3 ст.1054 ЦК України в даному випадку є обовязковим, ні самими «Умовами та правилами надання банківських послуг», які позивач ніколи не надавав відповідачу, в якого немає ні компютера, ні інтернету, якими у свої 66 років відповідач користуватися не вміє. Просить відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову про стягнення з неї 33 139,84 грн. за необгрунтованістю вимог, заявлених з пропуском строку давності та за відсутності обовязкового письмового кредитного договору.

Додатково від представника позивача ОСОБА_2 до суду 12.12.2016р. поступило письмове пояснення, в якому вказав, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Укладення договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст.634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. У відповідності з ч.2 ст.639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.207 ЦК України - правочин ( втому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. У заяві позичальника зазначено, що підписавши цю заяву відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Тобто, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Відповідач отримала кредитні кошти на підставі власної заяви, в якій зазначено, що ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді; своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження; згідний (-на) з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами уявлення банківських послуг, також Тарифами складає договір про подання банківських послуг. Відповідач особистим підписом засвідчив той факт, що відповідна заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою Тарифами між ним і Банком становить договір надання банківських послуг. Тому твердження відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази її ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи, а кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України: перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи, що останній платіж перед зверненням кредитора до суду здійснено 09.10.2013 року в сумі 100 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, тому строк позовної давності розпочався 10.10.2013р. та спливає 10.10.2016р. Позивач звернувся до суду у вересні 2016р., тобто у межах строку позовної давності.

Щодо посилання відповідача на ЗУ "Про захист прав споживачів", представник позивача зазначив, що банком на виконання відповідних положень згаданого закону надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов'язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. ЗУ "Про захист прав споживачів" визначає поняття споживчого кредиту, за яким споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Так як відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконала, тому просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні оголосила свої письмові заперечення, просить в позові відмовити. Суду пояснила, що в ПриватБанку отримувала пенсію, а також отримала в банку кредитну картку «Універсальна». Ствердила, що підписувала заяву на оформлення кредитки та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна 30 днів пільгового періоду». Через ПриватБанк спочатку отримувала пенсію по інвалідності. Як пояснили їй у відділенні банку, при користуванні кредиткою коли брала 100 грн., то мала покласти на кредитку 105 грн. В 2009 р. в неї вкрали кредитну картку, після чого вона звернулась до банку, де отримала нову кредитну картку № 730898, строк дії -11/15. Отримані кошти з кредитної картки повертала вчасно. Останні два роки отримує пенсію в ощадбанку, карткою «універсальна» не користується.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до положень ст.1054 згаданого кодексу - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 631 Цивільного кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 10.03.2009 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" із заявою на оформлення кредиту. Відповідно до поданої заяви було укладено кредитний договір № б/н від 10.03.2009 року. Відповідно до ст.638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. На підставі укладеного кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору, останній складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що вона ознайомлена і згідна з умовами надання кредиту. В судовому засіданні відповідачка підтвердила, що в поданій заяві на отримання кредиту стоїть її підпис. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач не сплачувала кредит, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 10.03.2009 року.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

За змістом п.6.5 розділу І Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Як вбачається з матеріалів справи, після отримання кредитної картки «Універсальна», відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг зобов'язання по погашенню використаного кредитного ліміту, нарахованих процентів, інших передбачених платежів, у зв'язку з чим станом на 31.08.2016 року має заборгованість 33139,84 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 2567,43 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 25068,13 грн., заборгованість за пенею та комісією 3450,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1554,28 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Пунктом 9.3 Умов передбачено, що картрахунки відкриті на невизначений строк, за винятком п.п. 9.6, 9.7 цих Умов.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору жодна зі сторін до цього часу не заявила про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку.

Факт користування відповідачем кредитними коштами та рух коштів по картковому рахунку підтверджується розрахунком, з якого слідує, що відповідач неналежно виконувала свої зобов'язання щодо виконання умов договору, внаслідок чого станом на 31.08.2016 року відповідач має заборгованість 33139,84 грн.

Відповідно до ст. 256-257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач подала до суду заяву про застосування до вимог ПАТ КБ «Приватбанк» позовної давності.

Ст. 264 ЦК України визначає: перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов?язку. Враховуючи, що останній платіж відповідачкою здійснено 09.10.2013 року в сумі 100 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунках, то строк позовної давності розпочинається 10.10.2013р. та спливає 10.10.2016р. Виходячи з наведеного, заява відповідача про застосування позовної давності до основної вимоги не може бути задоволена.

За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розрахунок суми заборгованості за кредитним договором зроблено позивачем станом на 31.08.2016 року. З позовом до суду позивач звернувся 01.10.2016 року. Отже, пеню слід нараховувати в межах річного строку позовної давності, що передує дню звернення до суду з позовом за період з 30.09.2015 року до 31.08.2016 року (до дати розрахунку суми заборгованості, проведеного позивачем), в межах заявлених позовних вимог щодо стягнення пені. Виходячи із розрахунку заборгованості за договором, за вказаний період до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 1 100 грн.

Таким чином, суд вважає, що є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом 2567,43 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 25068,13 грн., заборгованість за пенею та комісією 1100 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1436,78 грн. штраф (процентна складова - 5% від суми позову 28735,56 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 256-258, 264,267, 525-527, 530, 549, 599,611,612, 631,651,1046,1048,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-214, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 30672,34 грн. (тридцять тисяч шістсот сімдесят дві грн. 34 коп.), заборгованості за кредитним договором б/н від 10.03.2009 р. та 1378 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.