Провадження № 2/520/1672/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017 року

Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи Одеської товарної біржі про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

28.1216 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності , в якому просить визнати за нею право власності на 266/1000 часток квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала, просить задовольнити та розглядати справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи Одеської товарної біржі в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_4, що діяла в інтересах ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купила 266/1000 часток квартири АДРЕСА_1

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 27153 від 26.11.1999 року, укладений та зареєстрований на Одеській товарній біржі.

Підтвердженням факту виникнення права власності у ОСОБА_1 на придбану квартиру, є реєстрація, договору купівлі-продажу в КП «БТІта РОН » на праві приватної власності під № 336 пр стр 152 реєстр 922 від 29.11.1999 року, що підтверджується відміткою у договорі.

Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачам обумовлену Договором купівлі-продажу грошову суму, а відповідачі виписались та звільнили квартиру, а ОСОБА_1 в свою чергу прийняла у власність 266/1000 часток №15 у будинку №2-А по вул. Ак. Філатова у м.Одесі

Згідно з ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 334 ч.1 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності у набувача майн аза договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд приймає до уваги той факт, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.11.16 року ОСОБА_1 було відмовлено в позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, відмова у позові мотивована тим, що ОСОБА_1 обрала невірний спосіб захисту порушеного права, та рекомендовано останній звернутись до суд з позовом про визнання права власності.

Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи Одеської товарної біржі про визнання права власності.

Керуючись ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 64, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст. 334 ЦК України ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи Одеської товарної біржі про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на 266/1000 часток квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суду м.Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.