Провадження 2/127/1482/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці заяву представника позивача про забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду знаходиться вище вказана цивільна справа.

В судовому засіданні представник позивача надав суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_2. Мотивуючи клопотання тим, що на підставі договору довічного утримання від 25.11.2016 року ОСОБА_2 є власником вище вказаної квартири. При посвідченні договору довічного утримання нотаріусом було накладено заборону відчуження майна, однак в разі смерті позивача дана заборона буде знята і ОСОБА_2 отримає право розпоряджатись спірним майном ще до залучення правонаступників позивача. Більш того, в разі невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 в будь який час має можливість відчужити квартиру на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та заяви, приймаючи до уваги зміст позовних вимог, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункту 4 постанови від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи викладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ч.1 ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Копію ухвали направити в Центральний ВДВС Вінницького міського управління юстиції, для виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: