Номер провадження: 22-ц/785/1263/17
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Заїкіна А.П.,

Калараш А.А.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості про визнання права власності, третя особа на стороні відповідача - Сьома одеська державна нотаріальна контора,

встановила:

28.02.2011 року позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємицями за законом майна, що залишилось після смерті їх брата ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в державній нотаріальній конторі позивачам було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. За таких обставин, та з метою захисту своїх прав на спадщину позивачі звернулися до суду з даним позовом, та просили визнати за ними в рівних частках право власності на квартиру АДРЕСА_1, в межах тої загальної та житлової площі, яка передбачена по проекту будинку.

В процесі судового розгляду 14.11.2011 року позивачі уточнили позовні вимоги, та просили постановити рішення, яким визнати за ними в рівних частках право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат площею -17, 6 кв.м. та 10,9 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м., ванної площею 2,7 кв.м, коридору площею 5, 8 кв.м., кладової площею -1,9 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., корисною площею 33,2 кв.м. (далі - спірна квартира). Також позивачі просили визнати за ними право власності на будівельні матеріали у вигляді прибудови балкону та кухні площею 11 кв.м. та 5,4 кв.м. до спірної квартири.

Представник КП ОМБТІ та РОН та представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні.

Сьома Одеська державна нотаріальна контора направила на адресу суду лист від 30.05.2011 року, в якому просила розглядати справу у їх відсутність, у разі винесення рішення по справі, направити в їх адресу його копію.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були задоволені у повному обсязі.

Вказане рішення суду особами, які беруть участь у справі, в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Разом з тим, зазначене рішення оскаржується особою, яка не брала участі у справі, проте вважає, що цим рішенням порушені його права як спадкоємця частини спірної квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування даного судового рішення та постановлення нового рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири та 1/2 частину прибудови балкону і кухні, та визнати в рівних частках право власності на 1/2 частину спірної квартири та 1/2 частину прибудови балкону та кухні за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті їх брата - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому мають право успадковувати його майно в порядку спадкування.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів погоджується частково.

Так, дійсно у відповідності до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2010 року за позовом позивачів по даній справі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до апелянта по даній справі ОСОБА_3, останнього було усунуто від права на спадкування після смерті його батька і брата позивачів - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.18-20).

Із цих підстав, апелянт ОСОБА_3 дійсно не має права на спадкування майна після смерті свого батька ОСОБА_6

Разом з тим, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не було враховано наступного.

Так, як вбачається матеріалів справи, у 1963 році між батьками апелянта був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, яке було видане відділом РАГС м.Кременець.

21.01.1965 року батько апелянта ОСОБА_6, під час перебування у шлюбі з його матір'ю ОСОБА_7, сплатив перший пайовий внесок за спірну квартиру, що підтверджується копією квитанції № 367744 (а.с.15).

07.01.1967 року батько апелянта ОСОБА_6 отримав ордер № 56 на вселення у зазначену квартиру на склад сім'ї - ОСОБА_7 (дружина) (а.с.156).

11.06.1967 року у спірній квартирі народився апелянт ОСОБА_3, що підтверджується актовим записом № 1137 від 09.09.1967 року (а.с.86), та який постійно проживав разом з батьками та був зареєстрований по зазначеній квартирі з 18.10.1983 року.

У 1979 році батько апелянта ОСОБА_6, перебуваючи у шлюбі із мамою апелянта - та як член ЖБК «Моряк - 4», виплатив за зазначену квартиру пай у повному обсязі (а.с.28).

Однак, Свідоцтво про право власності ОСОБА_6 не отримував, у зв'язку з неузаконенням самовільно збудованого балкону до квартири у 1993 році.

Таким чином, спірна квартира належала батькам апелянта - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності подружжя в рівних частках, так як батьки разом виплатили грошові кошти за придбану кооперативну квартиру у 1979 році у розмірі її вартості.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які маються в матеріалах справи, крім того не заперечуються позивачами у справі, що підтверджується їх позовною заявою до суду (а.с.3-9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати апелянта - ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2, виданим першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси (а.с.26).

На день смерті матері апелянта - ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складалась з 1/2 частини спірної квартири, право власності на яку батьки не отримували.

Враховуючи положення ч.3 ст. 1268 ЦК України, та те, що апелянт ОСОБА_3 проживав і був зареєстрований у спірній квартирі, тобто на час смерті спадкодавця - своєї матері - ОСОБА_7, постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, а саме на 1/2 частину спірної кватири.

В свою чергу, після смерті ОСОБА_7, батько апелянта - ОСОБА_6 звернувся до Восьмої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак зазначив у своїй заяві, що інших спадкоємців передбачених законом немає.

Проте, у зв'язку з відсутністю свідоцтва на право власності на спірну квартиру, батьку апелянта - ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону на спірну квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько апелянта помер в результаті бійки з апелянтом.

Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 11.11.2008 року апелянт ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 345 КК України та засуджений до 9 років та 6 місяців позбавлення волі (а.с.106-120).

Після смерті ОСОБА_6, до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори 05.02.2008 року із заявами про прийняття спадщини звернулись позивачі, які в своїх заявах не зазначили про наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6, враховуючи, що на той час апелянт ОСОБА_3 ще не був позбавлений права на спадщину після смерті батька (а.с.60, 61).

Всіх вищевикладених обставин судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не було враховано, що призвело до незалучення до участі у справі спадкоємця першої черги після смерті матері апелянта - ОСОБА_7, та як наслідок - ухвалення незаконного судового рішення.

27.01.2016 року ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси апелянт був звільнений від подальшого відбуття покарання згідно Закону України № 838-У111 від 26.11.2015 року, що підтверджується довідкою про звільнення серії ОДС № 11298 від 03.02.2016 року.

Після звільнення з місць позбавлення волі апелянт не міг повернутися до місця свого колишнього мешкання, у зв'язку з тим, що у квартирі, де він проживав і був зареєстрованим, знаходяться орендарі, яких вселили позивачі у справі, які прийняли спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_6, на підставі оскаржуваного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.11.2011 року.

20.02.2013 року апелянта було знято з реєстраційного обліку у спірній квартирі, на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 18.08.2010 року.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, КП ОМБТІ та РОН про визнання права власності, третя особа на стороні відповідача - Сьома одеська державна нотаріальна контора, відмовити.

Вимоги апелянта про визнання за ним права власності на 1/2 частину спірної квартири задоволенню не підлягають, оскільки вони є необгрунтованими, та виходячи з того, що зазначені вимоги підлягають розгляду в суді першої інстанції, оскільки апелянт ОСОБА_3 не був залучений до участі у розгляді справи в суді першої інстанції.

Тобто позовні вимоги ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, у разі їх пред'явлення, мають бути розглянуті за участю апелянта ОСОБА_3, який прийняв спадщину після смерті своєї мами - ОСОБА_7

Виходячи із вимог, передбачених ст. 88 ЦПК України, колегія суддів також вважає за можливе стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь апелянта ОСОБА_3 в рівних частках сплачений ним судовий збір по 1072,78 грн. з кожного, а всього в сумі 2145,56 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2011 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості про визнання права власності, третя особа на стороні відповідача - Сьома одеська державна нотаріальна контора, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рівних частках сплачений ним судовий збір по 1072,78 грн. (одна тисяча сімдесят дві гривні 78 копійок) з кожного, а всього в сумі 2145,56 грн. (дві тисячі сто сорок п'ять гривень 56 копійок).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

А.П. Заїкін

А.А. Калараш