АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1224/17 Справа № 183/4321/16 Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д. І. Доповідач - Свистунова О.В.
Категорія 50
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.
за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, -

В С Т А Н О В И Л А :
У липні 2016 року позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання.
У обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що відповідач є матір`ю ОСОБА_3 , який проживає разом з батьком. Оскільки, на теперішній час син навчається на денному відділенні у вищому навчальному закладі, тому, потребує матеріальної допомоги. Позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з дня пред`явлення позову.

Відповідач позов визнала частково, погодилась на сплату аліментів у розмірі 1/6 частин всіх видів її заробітку.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 28.07.2016 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Утримання припиняється у разі закінчення навчання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з`ясував права і обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про народження, сторони є батьками повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з батьком та перебуває на його утриманні.

ОСОБА_3 навчається на денному відділенні Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на 2 курсі фінансово-економічного факультету, термін навчання до 30.06.2019 року, що підтверджується договором №5927/ЕІ-15 від 12.08.2015 року.

ОСОБА_2 є працездатною, є військовослужбовцем Збройних сил України, отримує грошове утримання 6 089,50 грн. на місяць, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2016 року.

ОСОБА_2 не має на утриманні неповнолітніх дітей.

Позивач є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 1 965,65 грн. на місяць, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.10.2016 року.

ОСОБА_3 пройшов медичне обстеження, встановлений діагноз: Хронічна ревматична хвороба серця, активність І ст., сповільнена стадія кардрит, недостатність МК, СНІ, ФК І, рекомендовано: ровамицин 3 млн х 2 р. на день - 10 днів; з послідуючим введенням біциліну - 5 1,5 млн ЕД 1 раз в 3 неділі в на протязі 5 років; моваліс - 15 м /сут на протязі 1-1,5 міс; делагіл - 0,25 г/сут. на протязі року, що підтверджується Консультаційним висновком КЗ «ДШМКЛ» ДОР від 27.07.2016 року.

Крім того, ОСОБА_3 в період з 05.08.2016 року по 17.08.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі Дніпропетровська міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом: хронічна ревматична хвороба серця, пролапс мітрального клапану, стрептококова інтоксикація, рекомендоване лікування: біцилін на протязі 2 тижнів весною та осінню, адвокард на протязі 2 місяців, що підтверджується випискою з історії хвороби.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції правильно врахував стан здоров`я та матеріальне становище сторін, той факт, що ОСОБА_3 навчається за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, та те, що відповідач працює, щомісячно отримує заробітну плату.

За таких обставин, суд дійшов до правильного висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідачки аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, на час його навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

За ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, як то: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

В пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зважаючи на те, що за змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, а позивачем не надано доказів свого важкого майнового стану ні суду першої, ні апеляційної інстанції, то доводи про стягнення аліментів у іншому розмірі є необґрунтованими та такими, що не можуть бути прийняті до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, суперечать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку.

Головуючий О.В. Свистунова
Судді Т. П. Красвітна
І.А. Єлізаренко