Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/547/17
Провадження № 2/433/378/17
У Х В А Л А

іменем України

"23" березня 2017 р.

Суддя Троїцького районного суду Луганської області Певна О.С., ознайомившись з матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Троїцької філії №10012/064 Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до Троїцької філії №10012/064 Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про захист прав споживача, перевірки законності дій або бездіяльності посадових осіб, відшкодування і компенсацію матеріальної та моральної шкоди, відкриття досудового розслідування.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в цивільній справі, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем звернено до суду вимоги про захист його права споживача; визнання незаконними дії або бездіяльність посадових осіб Троїцької філії №10012/064 Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо арешту його коштів і блокування його банківських рахунків на отримання пенсії, заробітної плати, сплати аліментів та інших витрат шляхом скасування вимог постанови державного виконавця Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 від 09.02.2017 за №406 та інших постанов і документів; зобовязати Троїцьку філію №10012/064 Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» розблокувати його банківські рахунки №713869 і №806222; відшкодування з відповідачів на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 14000 грн. 00 коп.; компенсування з відповідачів завдану йому моральну шкоду в розмірі 42000 грн. 00 коп.; надіслати до відповідних правоохоронних органів повідомлення про вчинення з боку посадових осіб відповідачів кримінального злочину та проведення відносно них кримінального провадження згідно ст. 214 КПК України.

З обґрунтування позовної заяви та додатків до неї вбачається, що суть спору полягає в тому, що у позивача виникла заборгованість за кредитним договором №LGB0АК06381260 від 03.07.2007, укладеним з ПАТ КБ «Приватбанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», у сумі 650 065 грн.03 коп., про стягнення якої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис №3266 від 15.08.2016. На підставі вказаного виконавчого напису №3266 від 15.08.2016, в межа виконавчого провадження №52700537, державним виконавцем Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1, а саме: грошові кошти, що містяться на рахунках №692438, МФО у ПАТ КБ «Приватбанк», та всіх інших відкритих рахунках, у звязку з чим банківські рахунки №713869 і №806222, відкриті у Троїцькій філії №10012/064 Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» розблоковані. Таким чином, предметом оскарження є рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчого напису нотаріуса №3266 від 15.08.2016.

В п. 3 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 1 п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму; юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

В абз. 14, 15 п. 7 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначено правову позицію наступного змісту: так, при вирішенні справ про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, слід керуватися статтями 15, 383 ЦПК, частиною п'ятою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", а також враховувати пункт 5 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби". На спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, поширюється юрисдикція адміністративних судів. У разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя з урахуванням аналогічної ситуації в позовному провадженні має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Крім того, суд враховує пункт 5 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", в якому зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса (частина п'ята статті 82 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті. З аналізу ч. та ч. 2 ст. 18 КАС України вбачається, що на спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, поширюється юрисдикція окружних адміністративних судів.

Враховуючи викладене вище, заявлені позивачем вимоги, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 17, ст.18 ГПК України, не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Троїцької філії №10012/064 Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про захист прав споживача - відмовити.

Роз'яснити позивачу право звернутися з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства до окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.С. Певна