АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6601/16-ц Номер провадження 22-ц/786/750/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.

при секретарі: Радько О.М.

за участі адвоката Крекотня О.А.

позивача ? ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, ?

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 Крім неї в даному будинку зареєстрована її колишня невістка ОСОБА_4 Починаючи з січня 2016 року відповідачка припинила проживати в даному будинку та переїхала до іншого місця проживання. 30 вересня 2016 року шлюб між її сином ОСОБА_5 та невісткою ОСОБА_4 було розірвано та з цього часу остання не являється членом її сім"ї та близьким родичем. Посилаючись на те, що на теперішній час ОСОБА_4 в зазначеному будинку не проживає та не з'являється, в той же час не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації за вищевказаною адресою, позивач просила суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1

При цьому зазначала, що отримання такого рішення їй необхідне для зняття відповідачки з реєстрації у відповідності до ст. 7 ч. 1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати оскаржуване нею судове рішення та ухвалите нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК Україниапеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_3. є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 листопада 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3-995 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 листопада 2015 року №47558219. Також встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 з 20 листопада 2004 року зареєстрована ОСОБА_3 та з 20 вересня 2008 року ОСОБА_4 Окрім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є колишньою невісткою позивача. З матеріалів справи слідує, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2016 року шлюб, зареєстрований 05 березня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, актовий запис №144 ? розірвано. З поданих ОСОБА_4 до суду першої інстанції заяв, встановлено, що відповідач намагалася реалізувати своє право користування спірним жилим приміщенням шляхом проживання, однак позивач чинить їй перешкоди, у зв"язку з чим вона вимушена з вересня 2016 року винаймати інше житлове приміщення для проживання.

Виходячи з того, що ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не проживає менше одного року, суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ? є передчасними та з цих підстав відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстнації, з огляду на наступне.

За нормами ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Посилання апелянта на ту обставину, що відповідач не була членом її сім'ї, як власника будинку, а отже втратила право на користування жилим приміщенням, з огляду на норми ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР, не можуть бути визнані підставами для скасування судового рішення, оскільки судом встановлено та не заперечувалось жодною зі сторін, що ОСОБА_4 була зареєстрована в спірному будинку саме в якості невістки позивача, вибула з даного приміщення, як пояснили в суді апеляційної інстанції позивач та її представник, - 13-14 серпня 2016 року, тобто менше одного року тому. При цьому доказів того, що остання вибула саме на постійне проживання до іншого населеного пнкту або в інше жиле приміщення в цьому ж населеному пункті позивачем суду не надано, а отже відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог саме з наведених в апеляційній скарзі обставин.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ С.М. Бондаревська

Судді: /підписи/ Т.О. Кривчун

О.В. Чумак

З оригіналом згідно:

Суддя: С.М. Бондаревська