Провадження № 2/127/1024/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж,

встановив:

ОСОБА_1В, звернувся в суд з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на гараж. Позов мотивовано тим, що рішенням виконавчого комітету Староміської районної ради народних депутатів від 21.03.1990 року №79 позивачу було надано дозвіл на будівництво гаража розмірами 3*6 по вул. Ясній, 25 в м. Вінниці. На підставі вказаного рішення управління архітектури і містобудування листом №02-79 від 06.04.1990 року дозволило позивачу будівництво гаража. На той час власником будинку №25 по вул. Ясній в м. Вінниці була мати позивача ОСОБА_3 На підставі рішення виконкому ВМР депутатів трудящих №39/1353 від 08.12.1959 року була закріплена земельна ділянка площею 600кв.м., а згідно технічної документації за будинковолодіння фактично рахувалась земельна ділянка площею 834 кв.м. На надлишковій земельній ділянці позивач побудував будинок на який 19.12.1989 року виконавчим комітетом Староміської районної ради народних депутатів було видано свідоцтво №805 про право власності на будівлю. 28.08.1990року даний будинок позивач подарував своєму синові ОСОБА_4, в договір дарування гараж не ввійшов. В даний час на підставі акту проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 28.07.2015 року будинок №25а по вул. Ясній в м. Вінниці належить ОСОБА_2 Після смерті матері позивача, останній отримав у спадщину житловий будинок №27 (колишній 25) по вул. Ясній в м. Вінниці. На підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 11.02.1961року матері позивача ОСОБА_3 була надана земельна ділянка площею 600кв.м. При приватизації земельної ділянки була передана у власність земельна ділянка площею 534кв.м., земельна ділянка на якій розташований гараж не ввійшла до складу даної земельної ділянки. Рішенням ВМР №102 від 29.01.2016 року позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Вінниця на вул. Ясній, 27 для передачі у власність шляхом викупу для будівництва і обслуговування житлового будинку. Однак на засіданні комісії 16.03.2016року ОСОБА_2 заявив претензії щодо володіння гаражем та земельною ділянкою. Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, розташований в м. Вінниці по вул. Ясній, 27.

17.11.2016 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, згідно якої просив визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, розташований в м. Вінниці по вул. Ясній, 27.

Ухвалою суду від 17.11.2016року до участі в справі в якості відповідача залучено ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, заперечували щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Виниклі правовідносини врегульовані ст. 90 ЗК УРСР (в редакції 1971р.), ст.ст. 186,381 ЦК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 року №553, «Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затверджена наказом Держбуду України від 24.05.2001 року за №127 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 08.12.1959р. №39/1353 була відведена земельна ділянка площею 600кв.м. по вул. Ясній.

На підставі вказаного рішення між місьгосподарством м. Вінниці та ОСОБА_3 було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв. метрів для будівництва індивідуального житлового будинку від 11.02.1961 року. Договір посвідчений Другою Вінницькою нотаріальною конторою 14.04.1961 року за реєстром № 2298 та зареєстровано у Вінницькому МБТІ 16.03.1965 року під №9515.

Позивачу ОСОБА_1 по вул. Ясній, 25а, відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 29.06.1989 року №204 було надано в постійне користування з земельної ділянки ОСОБА_3 по вул. Ясній, 25 земельну ділянку площею 400 кв.м.

18.10.1989р. по вул. Ясній, 25а був прийнятий комісією до експлуатації побудований ОСОБА_5 житловий будинок та вбиральня під літерою «Б».

19.12.1989р. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Ясній, 25а.

06.04.1990р. управлінням архітектури та містобудування було надано ОСОБА_1 дозвіл на будівництво гаражу розмірами 3*6м. по вул. Ясній, 25а.

28.08.1990р. між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_4 було укладено договір дарування житлового будинку №25а по вул. Ясній. З предмету договору вбачається, що гараж на земельній ділянці був відсутній.

Згідно матеріалів технічної інвентаризації гараж під літерою «Б» побудовано в 1991році (тобто на момент коли власником будинковолодіння і користувачем земельної ділянки на підставі ст. 90 ЗК УРСР (в редакції 1971р.) являвся вже син позивача ОСОБА_4).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.1997р. ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_3 по вул. Ясній, 25 будинок під літерою «А» та господарській будівлі та споруди. В свідоцтві про право на спадщину гараж під літерою «Б» до складу спадкового майна не увійшов. З матеріалів інвентаризаційної справи витребуваної судом та оглянутої в судовому засіданні на будинковолодіння №25 по вул. Ясній вбачається, що гараж під літерою «Б» за вказаним будинковолодінням про інвентаризовано не було.

На підставі рішення Вінницької міської ради №820 від 08.06.2012р. позивачу було передано у власність по вул. Ясній. 25 у м. Вінниці земельну ділянку площею 0,0534га. Та видано державний акт серії ЯМ №062387 від 11.10.2012р.

З матеріалів інвентаризаційної справи витребуваної судом та оглянутої в судовому засіданні на будинковолодіння №25а по вул. Ясній вбачається, що гараж під літерою «Б» за вказаним будинковолодінням вперше було про інвентаризовано 26.08.1998р.

ОСОБА_2 згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 04.08.2015р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 20.08.2015р. належить будинковолодіння №25 А по вул. Ясній в м. Вінниці.

Згідно вимог ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так п. 27. Постанови пленуму ВСС України від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» звертає увагу судів на те, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК України є приналежністю головної речі (будинку).

Отже, гараж під літерою «Б» є приналежністю до головної речі будинку під літерою «А» придбаного ОСОБА_2 з прилюдних торгів. Тому на думку суду вимоги щодо визнання права власності на гараж під літерою «Б» як окремого обєкту нерухомого майна задоволенню не підлягають.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що гараж під літерою «Б» про інвентаризований за будинковолодінням №25А по вул. Ясній у м. Вінниці тоді як позивач просить в позовних вимогах визнати право власності на гараж по вул. Ясній, 27, який за будинковолодінням №27 не проінвентаризований, отже, питання щодо зміни поштових адрес обєктів нерухомого майна не належить до компетенції суду, а згідно ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», являється компетенцією Вінницької міської ради.

Щодо доводів представника Вінницької міської ради про самочинність гаражу під літерою «Б» суд звертає увагу на те, що згідно п. 3.2. «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затверджена наказом Держбуду України від 24.05.2001 року за №127 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року Не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

Також суд враховує і доводи відповідача про подання позову до неналежних відповідачів, адже згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 42 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції постанови КМУ від 23.08.2016року №553 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обовязково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Так позивач не надав до суду доказів звернення до державного реєстратора компетентного органу або посадової особи щодо проведення реєстрації таких речових прав та відмови у їх здійсненні тому з урахуванням ст.ст. 2,11,27,30,33,119 з урахуванням правових позицій викладених в постанові пленуму ВСУ від 12.06.2009р. №2, Постанові пленуму ВС «Про судове рішення» Вінницька міська рада та ОСОБА_2 не являються належними відповідачами за заявленими позовними вимогами, адже не є відповідальними за дії щодо проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 186, 381 ЦК України, ст. 90 ЗК УРСР (в редакції 1971р.), Постанови пленуму ВСС України від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: