Провадження №2/522/3551/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року Приморськийрайонний суд м. Одеси

ускладі: головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарі Гасуляк С. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, по якій просила визнати за нею право власності на нежитлове приміщення підвалу за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського 65,загальною площею 74,83 кв. м.,

При цьому посилається на те, що на підставі договору дарування нерухомого майна від 20 серпня 2015 року на праві приватної власності належить квартира №15 загальною площею 67, 9 м. кв. у будинку №65 по вул. Новосельського в місті Одесі.

Квартира знаходиться на першому поверху багатоповерхового будинку, під зазначеною квартирою знаходиться підвальне приміщення, загальною площею 74,83 кв.м.

Також позивач посилається на те що, користується даним підвальним приміщенням, за власний рахунок зробила ремонт, а також на прилеглій до нього території, замінені комунікації будинку, чим значно був поліпшений технічний стан цього нежитлового підвального приміщення та будинку взагалі.

Позивач, будучи сповіщеною належним чином, до суду не зявилась, від позивача надійшла письмова заява, по якій вона просить суд справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі (ОСОБА_3Л, ОСОБА_4О, ОСОБА_5А) будучі належним чином повідомлені до судового засідання не зявились але подали заяви в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили справу розглянути за їх відсутності.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, суд вважає необхідним позов задовольнити.

Позивач є власником квартира №15 загальною площею 67, 9 м. кв. у будинку №65 по вул. Новосельського в місті Одесі на підставі договору дарування нерухомого майна від 20 серпня 2015 року , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за №972.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з Рішення Конституційного суду України від 2 березня 2004 року допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 ст. 10 Закону, стають обєктами права власностіспіввласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом свідоцтвом про право власності на квартиру. Набуте громадянами на квартиру державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним, забезпечується державною і захищається судом згідно зі ст.ст. 41 та 55 Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Частина 2 ст. 174 ЦПК України передбачає, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідачі позов визнали, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд керуючись розясненнями абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» ухвалює рішення про задоволення позову без зясування та дослідження інших обставин справи.

Керуючись ст. 10, 60, 84, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення підвалу за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського 65, загальною площею 74, 83 м. кв.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бойчук А.Ю