провадження № 2/616/8/17
справа № 616/772/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2017 року Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового засідання - Логвінової М.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представників відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5

третя особа на стороні позивача - Великобурлуцька державна нотаріальна контора (представник до суду не з'явився),

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення його від права на спадкування за законом після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення з відповідача 20377,00 грн. на відшкодування витрат на забезпечення життєдіяльності, утримання, догляду, лікування та поховання спадкодавця - ОСОБА_6, понесених іншими спадкоємцями. Позивач посилалася на те, що її батько - ОСОБА_6, з 2003 року хворів на цукровий діабет. З 2014 року внаслідок погіршення стану здоров'я він потребував допомоги, ходив на милицях, а з осені 2014 року фактично взагалі перестав ходити. У січні 2015 року він два тижні лікувався у хірургічному відділенні Великобурлуцької ЦРЛ, у лютому - березні 2015 р. знову лікувався стаціонарно. У червні 2015 року ОСОБА_6 ампутували ногу, 26.06.2015 р. його виписали з лікарні. Позивачка постійно доглядала за батьком, купувала ліки, вирішувала усі побутові питання. Загалом у спадкодавця - ОСОБА_6, було четверо дітей. Відповідач ОСОБА_3 є сином її брата ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Молодший син спадкодавця ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Наразі до кола спадкоємців першої черги входять: ОСОБА_1, син спадкодавця ОСОБА_9 та за правом представлення онук спадкодавця ОСОБА_3 (син померлого ОСОБА_7). Усім необхідним для життя та лікування ОСОБА_6 забезпечувала вона та її брат ОСОБА_9, який відмовився від своєї частки у спадщині на її користь. До відповідача вона за допомогою не зверталася, так як він відмовлявся спілкуватися з усіма членами родини ОСОБА_6

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав та пояснив, що діти ОСОБА_6 - ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_1 постійно допомагали батьку, оплачували його лікування, догляд, вирішували усі інші питання життєзабезпечення. Найважчим для усіх був 2015 рік. ОСОБА_6 поетапно ампутували ногу, у зв'язку з чим лікування спадкодавця потребувало значних витрат. ОСОБА_9 і ОСОБА_1 переважно своїм коштом оплатили газифікацію будинку батька, належно організували догляд за ним. Вони ж організували та оплатили поховання батька. Також ОСОБА_9 оплатив заміну вікон у будинку, буріння свердловини та проведення водогону до будинку. ОСОБА_1 фізично доглядала за батьком, а ОСОБА_9 переважно надавав кошти на різні потреби. Представник позивача також пояснив, що він розуміє, що пред'явлені до відповідача вимоги є взаємовиключні, однак разом з позивачем відмовилися визначитися, якій же з двох пред'явлених вимог вони надають пріоритет.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав у повному обсязі та пояснив, що діда (ОСОБА_6) востаннє відвідував приблизно за місяць до його смерті. Він працює будівельником, буває у тривалих відрядженнях, а тому не міг часто відвідувати діда. ОСОБА_6 до нього за допомогою не звертався, не зверталися з таким питанням і інші родичі. З 2006 року він проживає у Харківському районі, з дідом спілкувався переважно телефоном. Дід усе життя тримав пасіку, добре цим заробляв.

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_6 багато років тримав пасіку, добре заробляв, сам себе належно забезпечував. З 2007 року він проживав однією сім'єю з ОСОБА_12, яка також піклувалася про нього, як і його діти, а після його смерті виселилася з будинку. Діти померлого виконували свій обов'язок щодо батька, передбачений Сімейним Кодексом, а ОСОБА_3 є спадкоємцем за правом представлення замість свого померлого батька, а тому не входить до кола осіб, визначених ч.1 ст. 202 СК України. Відповідач не ухилявся від надання допомоги діду, оскільки до нього з цим питанням ніхто і не звертався.

Відповідач та представник відповідача надали також письмові заперечення проти позову (а.с. 203, 230-231).

Від третьої особи - Великобурлуцької державної нотаріальної контори, надійшов лист з проханням справу розглянути у відсутність представника третьої особи (а.с. 200).

На підставі досліджених доказів судом встановлені обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що засвідчено свідоцтвом про смерть від 11.09.2015 р. (а.с. 6).

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України з часу смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина.

Старший син померлого ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10,11).

Молодший син померлого ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12,13).

Після смерті ОСОБА_6 у першу чергу право на спадкування за законом відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України мали його діти - дочка ОСОБА_1, родинні відносини якої зі спадкодавцем підтверджуються відповідними документами (а.с. 7,9,15), син ОСОБА_9 (а.с. 14), а також відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України за правом представлення онук померлого ОСОБА_3 (син ОСОБА_7) (а.с. 175).

ОСОБА_9 подав заяву про відмову від належної йому частки спадкового майна на користь ОСОБА_1 (а.с. 172).

ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори 01.12.2015 р. (а.с. 159), ОСОБА_3 подав заяву 26.02.2016 р. (а.с. 174).

Таким чином після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняли ОСОБА_1 і ОСОБА_3, що підтверджено письмовими доказами та визнано сторонами.

Свідок ОСОБА_9, син спадкодавця, дав показання, що внаслідок цукрового діабету у ОСОБА_6 з кінця 2014 року стало погано з ногами, на початку 2015 року він потрапив до лікарні, почалася гангрена на одній нозі, яку ампутували у червні 2015 року. З того часу ОСОБА_1 доглядала за батьком постійно, він приїздив кожні вихідні. До цього він оплатив газифікацію будинку, заміну вікон, інші ремонтні роботи. До цього він багато років постійно матеріально допомагав батьку, оплатив буріння свердловини для води та проведення водогону. У батька не було грошей на газифікацію будинку, він навіть хотів брати кредит у банку, але ОСОБА_9 оплатив все своїм коштом, так як він має достатній дохід, проживає один. Після того як брат ОСОБА_7 розлучився з матір'ю ОСОБА_3, останній не спілкувався з родичами по батьківській лінії, ніколи не допомагав діду.

Свідок ОСОБА_13 - сестра померлого, дала показання, що у 2015 році ОСОБА_1 і ОСОБА_9 повністю забезпечували свого батька. Вона, після того як брату ампутували ногу, кожного дня приходила до нього, робила перев'язки. ОСОБА_1 купувала ліки, все необхідне, відвідувала батька 2-3 рази на день, привозила їжу, ОСОБА_9 кожні вихідні приїздив до батька. ОСОБА_3 жодного разу діда не відвідав, навіть не був на похоронах. Поховання організовувала ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_14 - сестра померлого, дала показання, що коли стан ОСОБА_6 у 2015 році різко погіршився, ОСОБА_1 вела домашнє господарство, ОСОБА_9 також допомагав, вони забезпечували батька усім необхідним.

Свідок ОСОБА_15 - чоловік ОСОБА_13, дав показання, що після операції, яку ОСОБА_6 переніс у 2015 році, за ним доглядали син та дочка - ОСОБА_9 і ОСОБА_1, а також сестра ОСОБА_13 ОСОБА_9 повністю утримував батька матеріально, ОСОБА_1 забезпечувала догляд. Діти ОСОБА_7 - сина померлого, ніякої участі у житті ОСОБА_6 не брали. ОСОБА_3 у діда він ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_16 дала показання, що вона тривалий час продавала ОСОБА_6 молоко, тому часто у нього бувала. У 2014 році ОСОБА_6 ще сам доглядав за голодом, весною 2015 році вже ходив з палицею, а влітку він вже пересувався на інвалідному візку. Весною 2015 року ОСОБА_6 казав їй, що запрошував до себе онука ОСОБА_3, а той сказав, що у нього діда немає.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З наданої до суду медичної документації встановлено, що ОСОБА_6 з 14.05.2015 р. по 26.06.2015 р. лікувався стаціонарно у КЗОЗ «Великобурлуцька ЦРЛ», де йому було проведено ампутацію частини лівої нижньої кінцівки (а.с. 151-153).

З цього часу і до моменту смерті ОСОБА_6 його повнолітні дочка та син - ОСОБА_1 і ОСОБА_9, забезпечили догляд за батьком за місцем його проживання, матеріальне забезпечення необхідних витрат на медикаменти, харчування, що встановлено з показань свідків та визнано сторонами.

Таким чином повнолітні дочка та син ОСОБА_6 виконали свій обов'язок, передбачений ч.1 ст. 202 СК України.

Також з показань свідків та пояснень сторін спору встановлено, що до відповідача з проханням про допомогу по догляду за ОСОБА_6 ніхто з родичів не звертався.

За змістом ч.5 ст. 1224 ЦК України ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Позивачем не доведено наявності сукупності зазначених обставин, які б свідчили про ухилення ОСОБА_3 від надання допомоги спадкодавцеві.

На підставі показань свідків та пояснень сторін спору встановлено, що спадкодавець отримував достатню допомогу від своїх повнолітніх сина та дочки і не потребував допомоги від ОСОБА_3, у зв'язку з чим у позові в частині вимоги про усунення відповідача від права на спадкування належить відмовити.

В частині вимоги про стягнення з відповідача 20377,00 грн. на відшкодування витрат на забезпечення життєдіяльності, утримання, догляду, лікування та поховання, понесених іншими спадкоємцями, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

З переліку витрат, які позивач включила для розрахунку суми, яка підлягає стягненню з відповідача (а.с.63-63), суд вважає обґрунтованими та такими, що узгоджуються зі змістом ч.1 ст. 1232 ЦК України, документально підтверджені витрати на придбання інвалідного візка вартістю 3200,00 грн., та витрати на поховання спадкодавця - 4030,00 грн. (а.с. 69,72), з суми яких відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу ? частину, оскільки ці витрати прямо пов'язані з доглядом за спадкодавцем та його похованням.

Інші витрати, зокрема понесені ОСОБА_9 на утеплення будинку, заміну вікон, забезпечення водопостачання домоволодіння, газопостачання, автоматичного опалення будинку тощо, не є такими, що були понесені на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Не відносяться до таких також витрати по оплаті комунальних платежів, так як спадкодавець отримував пенсію, яка витрачалася на покриття цих витрат.

Відносно витрат на придбання ліків на суму 5132,02 грн., не доведено, що усі ці витрати понесені на придбання ліків саме для лікування ОСОБА_6, до того ж відповідно до ч.1 ст. 202 СК України оплачувати ці витрати є обов'язком повнолітніх дітей спадкодавця.

За таких обставин в цій частині позов має бути задоволений частково, з відповідача підлягає стягненню сума (3200,00 + 4030,00):4 == 1807,50 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1807 грн. 50 коп. (одну тисячу вісімсот сім гривень 50 копійок) в рахунок відшкодування витрат на догляд та поховання спадкодавця - ОСОБА_6.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складений 27 січня 2017 року.

Суддя Ю.В. Нестайко