У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу

судового наказу

19 січня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н. М. , розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (надалі ПАТ «Київенерго») про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Київенерго» звернулось до суду з заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги: з центрального опалення - в розмірі 8 126,59 грн., з постачання гарачої води - в розмірі 15 148,34 грн., що виникла за період липень 2014 р. - жовтень 2016 р., а також 3% річних та інфляційну складову - в розмірі 5 054,93 грн.

Вирішуючи питання про відкриття наказанного провадження, вважаю, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити за таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судам дано роз'яснення, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячиіз характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Пунктом 13 вищевказаної постанови Пленуму судам роз'яснено на те, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати

документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається з наданих документів, договір на надання послуг, укладений між заявником та боржником, до заяви не доданий та документи про фактичне надання боржнику послуг та їх отримання останнім відсутні. Крім того, в заяві не зазанчено та до неї не додано документу на підтвердження, за якими тарифами призводилось нарахування, тим самим не підтверджена правильність та безпірність розрахунку.

Враховуючи наведене вважаю, що у наданих документах вбачається спір про право, оскільки вказані обставини потребують додаткової перевірки та оцінки, підлягають дослідженню у сукупності з іншими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Київенерго» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова