АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Ластовка Н.Д.
№ 22-ц/796/2224/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року про визнання такими, що не підлягають виконанню, виданих 16 вересня 2016 року Дніпровським районним судом м.Києва виконавчих листів про звернення стягнення на виділену частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 25%, та виділену частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 50% в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 6 063 555,70 грн.,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року задоволено заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік» (далі - ТОВ «Магік») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос» (далі - ТОВ «Лекос») про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Визнано такими, що не підлягають виконанню видані 16 вересня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва виконавчі листи №755/15467/14-ц, про звернення стягнення на виділену частину майна ТОВ «Лекос», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 25%, та виділену частину майна ТОВ «Магік», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 50% в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 6 063 555,70 грн. в межах вказаної суми.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні заяв ТОВ «Магік» і ТОВ «Лекос». Посилається на те що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Видані на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року виконавчі листи №755/15467/14-ц від 16 вересня 2016 року є обов'язковим до виконання е відповідно до положень ст. 124 Конституції України. Заявники не довели наявність визначених ст. 369 ЦПК України підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ТОВ «Магік» і ТОВ «Лекос» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а судове рішення залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання боржник ОСОБА_2 та представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представників ОСОБА_1, ТОВ «Магік» і ТОВ «Лекос», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 жовтня 2015 року, задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «Лекос», ТОВ «Магік», третя особа: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Киві, про звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі. Виділено частину майна ТОВ «Лекос» пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 25% та частину майна ТОВ «Магік» пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 50%, для звернення на нього стягнення. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 6063555,70 грн. в межах вказаної суми звернуто стягнення на виділену частину майна ТОВ «Лекос» пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 25% та виділену частину майна ТОВ «Магік» пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 50%. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з до ОСОБА_2, ТОВ «Лекос», ТОВ «Магік» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору по 609,00 грн. з кожного (а. с. 177-191, т 1).

На виконання вказаного рішення суду в частині звернення задоволених позовних вимог ОСОБА_1 16 вересня 2016 року Дніпровським районним судом м.Києва були видані два виконавчі листи №755/15467/14-ц щодо ТОВ «Лекос» та ТОВ «Магік». На підставі зазначених виконавчих листів були відкриті виконавчі провадження.

ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос» звернулись до суду із заявами про визнання такими, що не підлягають виконанню, видані Дніпровським районним судом м.Києва виконавчі листи з тих підстав, що рішення суду не може бути виконано. Посилалися на те, що під час розгляду справи не було поставлено вимогу та не вирішено питання про виділення в натурі частини майна ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос», пропорційної частці ОСОБА_2

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року заяви ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, задоволено.

Колегія суддів не може погодитись постановленим судовим рішенням з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» у реченні першому ч. 4 ст. 369 ЦПК України стосується словосполучення «якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням» та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, відповідно до змісту ст. 369 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов'язок у зв'язку з його припиненням.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Виконавчі листи про звернення стягнення на виділену частину майна ТОВ «Лекос», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 25%, та виділену частину майна ТОВ «Магік», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 50% в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 6 063 555,70 грн. в межах вказаної суми, видані рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року, відповідають резолютивній частині вказаного рішення суду та відповідно до вказаних норм є обов'язковими до виконання.

Доводи заявників ТОВ «Лекос» та ТОВ «Магік» щодо відсутності законодавчих можливостей виконання рішення суду про звернення стягнення на частину майна товариств не можуть бути визначені підставою для визнання виданих виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

ТОВ «Лекос» і ТОВ «Магік» не довели передбачених ст. 369 ЦПК України підстав для визнання такими, що не підлягають виконанню, виданих16 вересня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва виконавчих листів №755/15467/14-ц, а тому суд першої інстанції помилково задовольнив їх заяви.

Враховуючи викладене, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяв ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нову ухвалу.

Відмовити в задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік» про визнання такими, що не підлягають виконанню, виданих 16 вересня 2016 року Дніпровським районним судом м.Києва виконавчих листів про звернення стягнення на виділену частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 25%, та виділену частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік», пропорційну частці учасника товариства ОСОБА_2 у статутному капіталі в розмірі 50% в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 6 063 555,70 грн.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді