АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/220/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Синецька Л. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівЮвшина В. І., Пономаренка В. В.
при секретаріАнкудінові О. І.

з участю представника ПАТ

КБ «ПриватБанк»

Сивокінь С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 28 серпня 2011 року ОСОБА_7 отримав кредит в розмірі 8500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом, а також інші витрати згідно з умовами.

Відповідно до п. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30 травня 2014 року має заборгованість - 18 858,26 грн., яка складається з наступного:

- 8488,13 грн. - заборгованість за кредитом;

- 7177,37 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом,

- 1818,56 грн. - заборгованості по комісії, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 874,20 грн. - штрафу (процентна складова).

Зазначав, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов»язань і заборгованість за договором не погашає.

Тому, ПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь Банку вказану заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 858,26 грн. та судові витрати.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ "ПриватБанк" оскаржив його в апеляційному порядку.

Вважає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, судом недостатньо повно були досліджені письмові докази та обставини справи, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають викладеним у рішенні фактичним обставинам справи.

Просив скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення тіла кредиту у розмірі 8 488,13 грн. та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість по тілу кредиту у розмірі 8 488,13 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши доводи сторін, які з»явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Ст. 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається відповідає визначеним критеріям та вимогам.

Згідно положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ні з ОСОБА_7, як з недієздатної особи на час вчинення ним правочину за відсутності опікуна, ні з його опікуна, який призначений судом значно пізніше та який не несе відповідальності за дії ОСОБА_7 до його призначення, стягнути борг по даному кредитному договору не є можливим.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і судова колегія, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2009 року у справі № 2-о-3/2009 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатним. При цьому йому не було призначено опікуна (т.1 а.с.121).

Відповідно до договору б/н від 28 серпня 2011 року ОСОБА_7 отримав у відділенні ПАТ КБ "Приватбанк" кредит в розмірі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (т.1 а.с. 66).

Тобто, ОСОБА_7 отримав кредитні кошти, будучи недієздатним за відсутності призначення над ним опіки.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28 серпня 2011 року станом на 30 травня 2014 року ОСОБА_7 має заборгованість за цим договором в сумі 18 858 грн.(т.1 а.с.62-65).

Частиною 1 ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.2 ст.203 ЦК України особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Суд вважає доведеним, що на момент укладення вищевказаного договору про надання кредиту відповідач не мав достатнього обсягу цивільної дієздатності для вчинення будь-яких правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Згідно з ч.2 ст. 242 ЦК України, опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Рішенням Чорнобаївського районного суду від 17 жовтня 2016 року задоволено заяву Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та встановлено ОСОБА_7 опікуном його матір ОСОБА_8 (т.2 а.с. 108).

Таким чином, опіку над відповідачем ОСОБА_7 було встановлено після взяття отримання кредитних коштів.

Відповідно до ст.41 ЦК України, недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу).

Статтею 226 ЦК України встановлено, що опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними.

У відповідності до ст. 31 ЦК України, правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість.

Отримання кредиту не є дрібним побутовим правочином, який може бути схвалений опікуном.

Відповідно до ч.1 ст.1184 ЦК України шкода, завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном або закладом, який зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини. Обов'язок цих осіб відшкодувати шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, не припиняється в разі поновлення її цивільної дієздатності.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на момент укладення вищевказаного договору про надання кредиту не мав достатнього обсягу цивільної дієздатності для вчинення будь-яких правочинів, не мав на той час опікуна, проте отримав кредит в розмірі 8500 грн.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим на зібраних по справі доказах, які надали суду сторони. Відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і вони не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :