26 січня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Журавської О.В.
з участю секретаря - Лісовської А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, Деснянська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартири,
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона володіє та користується квартирою АДРЕСА_1 на підставі ордеру, який був виданий її батьку ОСОБА_4, який помер в серпні 1995 року.
В вищевказаній квартирі відповідач не проживає понад 30 років, однак залишився зареєстрованими за даною адресою.
Посилаючись на викладене позивач просить позов задовольнити.
В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, до суду не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив.
В судове засідання третя особа - ОСОБА_3, не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги.
В судове засідання представник третьої особи - Державної адміністрації, не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Враховуючи інтереси позивачки, суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач та що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).
Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).
Відповідач є братом позивача і зареєстрований у спірній квартирі 22.07.1986 року (а.с.7).
З серпня 1986 року відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі та не користується нею.
Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 ЖК України зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, переведення майна в інше жиле приміщення, виїзд в іншій населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк, тощо.
Факт непроживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актами ЖЕД № 301 від 13.07.2016 р., 14.09.2016 р., 11.11.2016 р. (а.с.13-15).
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Задовольняючи позов у повному обсязі, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: