Справа № 372/2529/16-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/462/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

24 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С.В.

суддів: Волохова Л.А.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_3 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з наведеною скаргою.

Просив: визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Мельникова В.Б. і державного виконавця Гопція Р.О. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, щодо не направлення рекомендованою кореспонденцією на його адресу копії «Постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2011 року» у ВП №25761197; зобовязати державного виконавця Гопція Р.О. направити рекомендованою кореспонденцією на його адресу копію даної постанови; визнати неправомірними дії державного виконавця Гопція Р.О. та начальника наведеного відділу ОСОБА_4 щодо здійснення заходів примусового виконання рішення у ВП №25761197; визнати неправомірними дії начальника відділу ОСОБА_4 щодо прийняття і затвердження «Постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 01.03.2013 року у ВП №25761197; визнати неправомірними дії державного виконавця Гопція Р.О. та начальника відділу ОСОБА_4 щодо передачі стягувачу ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,049 га, кадастровий номер :05:043:0029 по вул. Нова в смт Козин Обухівського району Київської області за «ОСОБА_5 про реалізацію нерухомого майна від 01.03.2013 року» у ВП № 25761197; визнати неправомірною та скасувати «Постанову про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 01.03.2013 року у ВП №25761197, винесену ОСОБА_4 та «ОСОБА_5 про реалізацію нерухомого майна від 01.03.2013 року» у ВП №25761197; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Гопція Р.О. щодо не направлення на його адресу у ВП № 25761197 «Постанови про призначення експерта, субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 28.05.2012 року»; «Висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 08.06.2012 року»; «Постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 01.03.2013 року»; «Постанови про арешт майна боржника та оголошення його відчуження від 01.08.2016 року»; зобовязати державного виконавця Гопція Р.О. та начальника відділу ОСОБА_4 усунути допущені порушення.

Ухвалою суду в задоволені скарги відмовлено.

ОСОБА_3 з ухвалою суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, що брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Пунктами 16, 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам розяснено, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Проте, зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів вбачається, що з наведеною скаргою ОСОБА_3 звернувся до суду 07 вересня 2016 року.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року через подання скарги поза межами строку, встановленого ст. 385 ЦПК України і не поданням заяви про поновлення пропущеного строку скаржником, її залишено без розгляду і повернуто заявникові.

На виконання вимог даної ухвали, 21 вересня 2016 року заявником, разом з заявою про поновлення пропущеного строку для її подання, знову було подано до суду вказану скаргу.

Між тим, на стадії прийняття скарги наведена заява суддею була залишена поза увагою і справу було призначено до розгляду по суті на 05 жовтня 2016 року.

За результатами ж розгляду даної скарги суд постановив ухвалу про відмову в задоволенні скарги і обґрунтував її не доведеністю заявником поважності причин пропуску строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Наведеним суд порушив порядок, встановлений для вирішення даного питання, оскільки повноваження суду щодо вирішення скарги за результатами її розгляду визначені ст. 387 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають .

Крім того, відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися

на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

В порушення вимог ст. ст. 210, 213, 387 ЦПК України, районний суд лише послався на те, що в оскаржуваних діях не вбачається порушення державними виконавцями чи іншою посадовою особою державної виконавчої служби прав, свобод чи законних інтересів заявника, однак не навів встановлені судом обставини, що мають значення для справи, не надав їм юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів наданих заявником, не обґрунтував належним чином вимоги та заперечення сторін і не вказав за яких підстав визнав одні та відхилив інші докази.

Не надана відповідна оцінка судом першої інстанції і посиланням заявника на порушення посадовими особами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, що теж є обовязковим.

За наведеного, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду, на підставі п. 3) ч. 1 ст. 312 ЦПК України, - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, через порушення порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 3) ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів із дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

судді: Л.А. Волохов

ОСОБА_2