"23" січня 2017 р. Справа № 363/4287/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із названою скаргою у якій вказав, що 19.04.2016 року Вишгородським районним судом Київської області було задоволено вимоги АТ «РОДОВІД БАНК» та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором та 03.10.2016р. банком було отримано виконавчі листи, які 04.10.2016р. разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, було направлено до виконавчої служби. 24.10.2016р. банк отримав постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження де зазначено, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем Шатохіним О.П. встановлено предявлення виконавчого документу на виконання не за місцем або підвідомчістю виконання рішення. Вважають дану постанову незаконної з тих підстав, що виконавчі листи були надісланні на виконання під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року, зі змінами, а державним виконавцем були застосовані вже норми Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинність 05.10.2016 року. Крім того, зазначають, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена 12.10.2016 року, тоді як п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що в разі предявлення виконавчого документу на виконання не за місцем або підвідомчістю виконання рішення, то виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання, тобто державним виконавцем повинно було бути прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. У звязку із чим просять суд визнати незаконними дії державного виконавця, скасувати постанову та зобовязати відновити виконавче провадження.

У судове засідання представник АТ «РОДОВИД БАНК» не зявився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві у ОСОБА_1 до суду не заявився, надав заяву у якій просив розглянути скаргу за його відсутності, а також надав свої заперечення з приводу поданої скарги. Вказав, що 07.10.2016 року на примусове виконання надійшла заява ПАТ «РОДОВИД БАНК» та виконавчі листи про стягнення коштів з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 28931,29 доларів США та 4 324 233, 54 грн. 12.10.2016р. державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження згідно п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» через те, що виконавчий документ предявлено не за підвідомчістю, оскільки їм підвідомчі рішення, за якими сума зобовязання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті та з врахуванням вимог ст.37 вказаного Закону, якою не передбачено такого виду постанови як про повернення виконавчого документу, просив у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, в частині скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, в іншій частині необґрунтованою, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», яка діє станом на час розгляду скарги, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Розділом ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-УІІІ (далі Закон №1404-УІІІ) передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановленні цим Законом; після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З документів наданих до суду вбачається, що 03.10.2016р. Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 28931,21 дол.США та 4324233,54 грн. У звязку із чим, 04.10.2016р. представником АТ «РОДОВІД БАНК» було подано до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві заяву про відкриття виконавчого провадження, які згідно реєстру відправлених рекомендаційних листів 04.10.2016р. о 18.13 год. були відправлені до виконавчої служби.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-УІІІ набрав чинність 05.10.2016 року.

З наданих до суду документів вбачається, що заяву про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист було отримано державним виконавцем 07.10.2016 року, то б то на час коли діяв Закон №1404- УІІІ, таким чином, відповідно до прикінцевих та перехідних положень, державний виконавець повинен був застосувати саме положення вказаного Закону.

Відповідно до статті 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги в тій частині, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 неправомірно було застосовано вимоги Закону №1404-УІІІ, в частині визначення предявлення документу не за місцем або підвідомчістю виконання рішення.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону №1404-УІІІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Пунктом 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення за якими, зокрема сума зобовязання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014р., зазначено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 12.10.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 було прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №363/20142/14-ц з урахуванням вимог п.10 ч.4 ст.4 Закону №1404-УІІІ, оскільки сума стягнень становить 28931,29 доларів США та 4324233,54 гривні, що є меншим за шість мільйонів гривень.

Статтею 13 Закону 1404-УІІІ передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень та інших процесуальних документів у випадках передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 28 Закону №1404-УІІІ постанова про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Із аналізу вказаних норм Закону вбачається, що одним із видів прийняття рішення державним виконавцем є винесення повідомлення, а саме про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, яке обовязково надсилається стягувачу рекомендованим листом, таким чином постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 від 12.10.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження підлягає скасуванню, з метою прийняття державним виконавцем рішення у відповідності до вимог статтей 4, 13 Закону №1404-УІІІ, з чітким визначенням підстав для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, а саме предявлення його не за місцем виконання або не підвідомчістю виконання рішення.

На підставі викладеного і керуючись Законом України «Про виконавче провадження» №1404-УІІІ, ст.ст. 5-15, 60, 209, 212-215, 383 - 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу АТ «РОДОВІД БАНК» задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 від 12.10.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: І.Ю.Котлярова