РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13586/16-ц

Провадження № 2/643/1337/17

22.03.2017 року Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,

при секретарі - Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та погашення заборгованості в повному обсязі, - суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та погашення заборгованості в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 09.09.2000 року по 27.06.2010 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні та вихованні, проживає разом з нею.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.03.2011 року по справі №2-2333/11 з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначене рішення відповідачем добровільно не виконується.

Покладені законом батьківські обов'язки не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини не явки суду не відомі.

Суд, ознайомившись із заявою позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти на відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 421 від 27.06.2010 року. Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_1. Копія свідоцтва наявна в матеріалах справи.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, яка знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_4.

Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова по справі №2-2333/11 від 15.03.2011 року, копія якого є в матеріалах справи, призначено стягнення аліментів, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2011 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/4151/16-ц від 12.07.2016 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказані рішення суду набрали законної сили.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2, обчисленого державним виконавцем Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції Кійко І.О., станом на 01.03.2016 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 32671,72 грн.

Відповідно до розрахунку неустойки за період з 20.10.2012 року по 01.03.2016 року, сума неустойки складає 9884,33 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 « Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Відповідач добровільно заборгованість по аліментам не погасив, а тому суд вважає можливим стягнути з нього на користь позивача неустойку у розмірі 1% за кожен день прострочення, за період з 20.10.2012 року по 01.03.2016 року, загальна сума якої складає 9884,33 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч. 4 ст.195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Такий же порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір.

Згідно з п. 9 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з свідповідача на користь позивача заборгованості по аліментам.

В розумінні положень ЦПК України, вимога про накладення арешту на майно боржника не є позовною вимогою, оскільки арешт майна є одним із видів забезпечення позову.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, шляхом подачі заяви про забезпечення позову. Під час розгляду справи судом оформленої належним чином заяви про забезпечення позову від позивача не надходило. в зв'язку із викладеним суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні даної вимоги ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про заборону відповідачу перетинати кордон України, не підлягає розгляду в межах даної цивільної справи, а має розглядатися відповідно вищенаведених норм ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача судові витрати, у розмірі 978,80 грн.

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 151, 152, 209, 212, 214-215, 218, 224-226, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 180, 194, 196 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9884,33 грн. (дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири грн. 33 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 978,80 грн.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Сиротников Р.Є.