САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/6176/16-ц
Провадження № 2/206/218/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"31" січня 2017 р.

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді: Зайченко С.В., при секретареві: Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому, просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняти її з реєстрації за місцем проживання за вищезазначеною адресою, мотивуючи тим, що він є основним квартиронаймачем цього житлового приміщення. В квартирі також проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 його дружина від попереднього шлюбу. Разом з ним в квартирі також проживає та зареєстрований їх син - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачкою не склалося і 09.09.2010 року шлюб між ними був розірваний. З цього часу відповідачка все частіше почала покидати домівку та в жовтні 2011 року вона зібрала всі свої речі і залишила їх з сином. Після цього віг більше свою колишню дружину не бачив. Зараз у нього складне матеріальне становище і він не може собі дозволити сплачувати платежі на осіб, які зареєстровані, але фактично в квартирі не мешкають. У зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду з дійсним позовом.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я», оскільки місце мешкання її не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представники третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур в судовому засіданні вважав позов обґрунтованим.

Представник Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухав доводи позивача та його представника, представника третьої особи, покази свідка, дослідив матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для справи, суд дійшов висновку про таке.

22 серпня 1980 року ОСОБА_5 на родину з трьох чоловік, яка складалась з: нього, дружини ОСОБА_6, сина ОСОБА_2 було видано ордер на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с.28).

На підставі рішення Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради №230 від 18.06.2004 р. у зв'язку зі смертю наймача ОСОБА_5 був переоформлений особистий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 на сина - ОСОБА_2 (а.с.29).

19.01.2007 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_7 (а.с.4)

02.07.2007 року позивач зареєстрував свою дружину за спірною адресою (а.с.8).

09.09.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.5).

Крім відповідача за спірною адресою зареєстрований позивач - ОСОБА_2 та спільний син сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Квартира АДРЕСА_1 на теперішній час не значиться приватизованою та має статус квартири, що належить місцевій Раді і знаходиться на балансі КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.71, ст.72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням(ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності(перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У разі, якщо особа для підтвердження своїх вимог перед поданням до суду позову про визнання члена сім'ї таким, що втратив право користування, звертається до органів місцевого самоврядування, то ними складаються акти в різний час протягом певного періоду (в даному випадку протягом 6 місяців) з зазначенням фактів, які підтверджують не проживання особи в житловому приміщенні та втрату інтересу до права користування житлом.

Натомість до суду позивачем поданий лише один акт про не проживання відповідача, який не містить опису фактів та обставин, які б підтверджували, що відповідач втратила інтерес до права користування спірним житлом, з яких причин та де перебуває в разі не проживання в квартирі та у цьому випадку з яких причин її покинули та чи має остання вільний доступ до житлового приміщення, зокрема ключі від квартири. До того ж, позивачем при зверненні до суду з позовом 28.10.2016 року до матеріалів справи був долучений акт про не проживання відповідача датований вже 26.11.2016 року. Навіть, якщо допустити, що в акті допущено помилку, то з нього все одно вбачається, що обстеження про не проживання відповідача проводилось лише один раз.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, повідомила, що є сусідом позивача. Відповідачку за адресою спірної квартири не бачив з кінця 2011 року. До позивача в квартиру він заходить 2-3 рази на місяці, однак жіночих речей там не бачив.

Однак, пояснити причини не проживання відповідача суду так і не зміг.

В довідці КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської області №2784 від 26.10.2016 року містяться лише відомості про реєстрацію відповідача за адресою АДРЕСА_1. Однак не зазначено ніякої інформації про те, що член сім'ї наймача не проживає за цією адресою понад 6-ть місяців без поважних причин.

Заявлені позовні вимоги, направлені на позбавлення відповідача права користування жилим приміщенням, тому можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі.

Разом з тим, належних доказів в розумінні ст.57,58 ЦПК України, які б містили інформацію щодо предмета доказування та свідчили б про не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні без поважних причин (ст.71 ЖК України), позивач не надав, в той час як відповідно до положень ст.60 ЦПК України саме сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що факт відсутності відповідача за адресою: АДРЕСА_1, без поважних причин протягом 6-ти місяців являється доведеним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову, оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що відповідач тривалий час (понад 6 місяців) без поважних причин не проживає у спірному приміщенні та те, що вона втратила інтерес до цього житла.

Що стосується вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку то воно залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71,72,116,156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Вимога про зняття з реєстраційного обліку є похідною від вирішення інших заявлених вимог пов'язаних з вирішенням питання про право користування особи житловим приміщенням, а тому також задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: С.В. Зайченко