УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

241/1894/15-ц

4-с/241/1/2017

25.01.2017 року суддя Першотравневого районного суду Донецької області Скудін В.Є., при секретарі Цуканової Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до Мангушського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Донецькій області, «на дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачеві»,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2016 року на адресу Мангушського районного відділу ДВС у Донецькій області було направлено на примусове виконання виконавчий лист по справі 241/1894/15-ц від 30.03.2016 року , виданий Першотравневим районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ « ПУМБ» грошових коштів у розмірі 4334 грн., судового збору у розмірі 121.80 та витрат на оголошення у пресі у розмірі 420 грн.

18.10.2016 року на адресу ПАТ « ПУМБ» надійшло повідомлення головного державного виконавця Сапах Ю.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 року ВП № 52616006 відповідно до якого керуючись п.8 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» ПАТ було повернуто вказаний документ без прийняття до виконання.

У судовому засіданні представник ПАТ « ПУМБ» за дорученням ОСОБА_2 вважає дії ОСОБА_3 неправомірнми з наступних підстав. ЗУ № 1404 від 02.06.2016 року , « Про виконавче провадження»( нова редакція) був прийнятий 05.10.2016 року, а вони звернули стягнення 04.10.2016 року, а тому, нова редакція вказаного Закону не може розповсюджуватися на дії від 04.10.2016 року, а тому відмова державного виконавця Сапах Ю.А. є неправомірною. Просить дії ОСОБА_3 визнати неправомірними, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу.

Державний виконавець Сапах Ю.А. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд вислухавши представника стягувача, прийнявши до уваги заяву ОСОБА_3 , дослідивши матеріали надані до скарги, виходить з наступного:

Згідно до ст. 383 ч.1 ЦПК України, Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.. 386 ч.1 ЦПК України, Скарга розглядається у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

ЗУ № 1404-У111 від 02.06.2016 року, «Про виконавче провадження», на який посилається державний виконавець Сапах Ю.А., при поверненні виконавчого документу, прийнятий 05.10.2016 року, а стягував подав документ на стягнення 04.10.2016 року, про що свідчить реєстр відправник ПУМБ у м.Маріуполі від 04.10.2016 року.

Набрав чинності вказаний Закон 30.11.2016 року.

Таким чином встановлено, що державний виконавець Сапрах Ю.А. застосувала до заяви стягувача Закон 1404-У111 , який на 04 жовтня 2016т року, ще був не прийнятий, чим порушила права стягувача. Вимоги Закону в редакції 28.12.2015 року стягувачем виконані , а тому державний виконавець зобовязана була прийняти документи до виконання.

День здавання стягувачем письмової заяви про відкриття виконавчого провадження до установи звязку, відповідно до ст..255 ЦК України є датою подання вказаного документу адресату.

Суд вважає, що здача на пошту є юридично значимою дією і є предявленням виконавчого листа, який адресований конкретному органу ДВС. Даний спосіб предявлення виконавчого документу не протиричить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» або Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Згідно з ч.1 ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Як зазначено у статті 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи звязку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Таким чином, державний виконавець повинен був прийняти рішення про відкриття провадження відповідно з нормами діючими на дату подачі цього документу, що відображено на конверті (04.10.2016 року).

Таким чином, суд вважає, що дії головного державного виконавця Сапах Ю.А.,щодо повернення виконавчого документу є неправомірними, відповідно дане повідомлення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», до Мангушського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Донецькій області, , « на дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачеві» задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3,, щодо повернення виконавчого документу виконавчого листа № 241/1894/15-ц, виданого Першотравневим районним судом Донецької області 30.03.2016 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» грошових коштів у розмірі 4334 грн, судового збору у розмірі 121.80, та виплат на оголошення у пресі у розмірі 420 грн., неправомірними.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу, № 241/1894/15-ц, виданого Першотравневим районним судом Донецької області 30.03.2016 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» грошових коштів у розмірі 4334 грн, судового збору у розмірі 121.80, та виплат на оголошення у пресі у розмірі 420 грн, як незаконне.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Першотравневий районний суд протягом пяти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя В.Є.Скудін.

Надруковано у нарадчій кімнаті.