АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/6336/15-ц
Провадження № 22-ц/792/99/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Федорової Н.О.,

за участю секретаря: Кошельника В.М.

сторін: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2,третя особа ОСОБА_3, про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 6 травня 2006 року між ним та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0605/1212КЕ, за умовами якого Банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 3 000 Євро на термін до 4 травня 2007 року, тоді як останній зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором.

Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідач своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами не вносив, у звязку з чим виникла заборгованість.

У звязку з цим позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість.

Заочним рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 066,18 євро, що еквівалентно 256 771,14 грн., 3 673,65 грн. судового збору.

Ухвалою того ж суду від 3 березня 2016 року вказане заочне рішення скасовано.

Ухвалою місцевого суду від 13 червня 2016 року в якості третьої особи залучено ОСОБА_3

Уточнивши позовні вимоги, Банк просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №0605/122КЕ від 7 листопада 2006 року у розмірі 4 323,95 євро, що за курсом 24,43 грн. за 1 євро складає 105 634,10 грн., яка складається з:

- 1 355,47 євро заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 2 968,48 євро заборгованість по пені за період з 19.09.2012 по 19.09.2015 р.р. Також просив суд стягнути на його користь з відповідача судові витрати. (а.с. 181-182).

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №0605/122КЕ у розмірі 13 968,25 грн. пені та 485,78 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 968,25 грн. пені та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Вважає, що рішення суду в цій частині є незаконним з тих міркувань, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки доказам, і як наслідок, дійшов хибних висновків, які суперечать закону.

Посилається на те, що судом не враховано, що позивач неправомірно нарахував пеню за період понад 5 років.

Як відмічає апелянт, у відповідності до умов кредитного договору Банк зобовязується надати позичальнику кредит у розмірі 3 000 євро, тоді як позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту і відсотків, комісії і винагороди, штрафу і пені в обумовлені даним договором терміни, а згідно п. 1.3. договору термін повного погашення кредиту 4 травня 2007 року включно. Повну сплату відсотків за користування кредитом слід провести не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Як підкреслює апелянт, при несплаті відсотків та / або частини кредиту у вказану в графіку дату вони вважаються простроченими. Сплата відсотків за використання кредиту відбувається не пізніше 28 числа кожного поточного місяця. При несплаті відсотків у вищеозначений термін, вони вважаються простроченими. Апелянт наголошує, що пунктом 5.2. договору передбачено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 5.1. договору, здійснюється протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобовязання повинно бути виконане позичальником.

З моменту прострочення відповідачем зобовязання за договором, позивач в період з 4 травня 2007 року по 20 липня 2012 року (понад 5 років) нарахував пеню в розмірі 5 748,51 євро, яка була стягнута з відповідача рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2012 року. Оскільки рішенням суду вже стягнуті кошти на погашення боргу, то позивач не мав права нараховувати пеню в період з 19 вересня 2012 року по 4 жовтня 2014 року (понад 5 років з моменту прострочення), а суд стягувати їх.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК про стягнення заборгованості по відсотках не оскаржується, тому відповідно до ст. 303 ЦК України не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України у справі за N 6-1120цс15 від 04.11.2015 р. розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 6 травня 2006 року між сторонами укладено кредитний договір №0605/122КЕ, за умовами якого Банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 3000 Євро в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту і сплаті відсотків згідно Графіку погашення кредиту та відсотків (Додаток № 1), який є невідємною частиною цього договору, комісії та винагороди, штрафу та пені в обумовлені даним договором терміни. Кредит був наданий відповідачу на споживчі цілі. Термін повного погашення кредиту відповідно до п.1.3 було передбачено 04.05.2007 р. (а.с. 6-7).

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбачених п. 5.1. договору, здійснюється, відповідно до п. 5.2. кредитного договору, протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобовязання повинно бути виконане позичальником.

Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав, надав відповідачу кредит в сумі обумовленій договором. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості та витягом про рух коштів по рахунку відповідача (а. с. а. с. 82-88, 113-118, 123, 126-156, 207).

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за кредитним договором №0605/122КЕ від 6 травня 2006 року у розмірі 69 405,88 грн. із них 353 грн. 38 коп. пені. (а.с. 172). Зазначене рішення не виконано.

Частково задовольняючи позов, суд погодився з розрахунком заборгованості відповідача перед банком і з врахуванням вимог Закону, правової позиції Верховного суду України та рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2012 року зменшив суму заборгованості по сплаті відповідачем пені.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду.

Посилання апелянта, що судом не враховано, що позивач неправомірно нарахував пеню за період понад 5 років, суперечить П.5.6 кредитного договору та матеріалам справи.

Відповідач вимог кредитного договору та рішення Октябрського районного суду м. Полтави не виконав до прийняття судом оскаржуваного рішення.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності (Правова позиція у справі № 6-249цс15 від 2 грудня 2015 року). Винесенням рішення від 23 листопада 2012 року строк позовної давності перервано.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_4

___________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7 Категорія: 19, 27

Доповідач: Купельський А.В.