Єдиний унікальний номер 340/311/16-ц Номер провадження № 2/340/27/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Атаманюка Р.І.

з участю: секретаря Ласкурійчук С.І.,

позивача-відповідача ОСОБА_1,

позивача-відповідача ОСОБА_2,

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, пов'язаних з навчанням та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, визначених рішенням суду,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду із позовними вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину, повязаних з навчанням до ОСОБА_2

03.10.2016 року ОСОБА_2 звернувся в Верховинський районний суд із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, визначених рішенням суду.

Ухвалою суду від 21.02.2017 року дані позови обєднані в одне провадження .

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що 31 січня 2000 року вона зареєструвала розірвання шлюбу з відповідачем у відділі ДРАЦС Верховинського РУЮ Івано-Франківської області. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати із нею. Дочка на даний час навчається на 3 курсі Коломийського медичного коледжу ім. І. Франка на денній формі навчиння та платній основі. 23 березня 2016 року рішенням Верховинського районного суду було стягнуто з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання аліменти по 500 грн. щомісяця. Мрія дочки - стати медиком, а тому, розуміючи, що вона повинна вжити всіх можливих заходів для її розвитку, дозволила дитині навчатися в обраному нею навчальному закладі. Відповідач знав про вибір дочки. Оскільки дочка навчається в навчальному закладі на платній основі, всі витрати по оплаті навчання та проживання дочки несе вона. Перед вступом в 2016 році на навчання в Коломийський медичний коледж дочка з 2012 року навчалася на платній основі у Вашковецькому медичному коледжі Чернівецької області. Загальна сума внесеної оплати за навчання становить 17880 грн. Частина цих коштів була внесена ще до повноліття дочки, частина - після. Оскільки обовязок утримувати дітей в однаковій мірі лежить на обох батьках, це саме стосується і додаткових витрат, - вважає, що з відповідача слід стягнути половину даної суми, а саме 8940 грн. Крім цього, в судовому засіданні 21.02.2017 року представник позивачки ОСОБА_1- ОСОБА_3 заявила клопотання про збільшення позовних вимог, а саме просить стягнути з відповідача половину всієї суми за навчання дочки, сплачену, починаючи з серпня 2012 року по січень 2016 року, згідно відомостей наданих навчальними закладами .

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2016 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. щомісячно до припинення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Ним щомісячно сплачується вказаний розмір аліментів та заборгованості по їх сплаті немає. Однак з серпня 2016 року його матеріальне становище суттєво погіршилося . Зокрема, він ніде не працює, на його утриманні знаходяться батьки, які є особами похилого віку. Батько ОСОБА_6 важкохворий. На даний час він проживає у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, з якою спільно виховують трьох дітей, а саме: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка на даний час є повнолітньою та неповнолітніх - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5. Син ОСОБА_11 часто хворіє, у травні 2016 року переніс операцію, потребує постійного медичного нагляду, що в свою чергу потребує постійних додаткових витрат як на проїзд так і на ліки, обстеження та реабілітацію. Дружина ніде не працює, так як зайнята доглядом за сином. Крім цього, він здійснює догляд за перестарілою ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6. У звязку з цим просить суд зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2016 року у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, яка продовжує навчання з 500,00 грн. до 100,00 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 збільшені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, оскільки вважають, що відповідач зобовязаний в рівній частні брати участь в додаткових витратах на дочку. Позовні вимоги ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів не визнали, просили в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Позивач-відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, посилаючись на те, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, ніде не працює, в нього на утриманні знаходяться перестарілі батьки та двоє неповнолітніх дітей, син хворіє, а тому йому необхідні кошти на його лікування. Просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а також застосувати позовну давність до вимог про стягнення з нього додаткових витрат, сплачених ОСОБА_1 у 2012 році та січні 2013 року. Свої позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, визначених рішенням суду підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1І та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 31.01.2000 року. Від цього шлюбу народилася дочка ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якої є сторони по справі (а.с. 7-9).

ОСОБА_5 відповідно до Договору про навчання ІФ від 02.08.2012 року була зарахована до Вашковецького медичного коледжу Буковинського державного медичного університету на спеціальність "лікувальна справа" на базі 9 класів, з отриманням кваліфікації "фельдшер" на термін навчання - 4 роки. Згідно п.4.2 загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становив - 27 990 грн. (а.с.11). На даний час ОСОБА_5 навчається на 3 курсі Коломийського медичного коледжу ім. І. Франка, на підставі Договору №1 на підготовку "молодшого спеціаліста" денної форми навчання від 13.01.2016 року (а.с.10).

Із інформації, наданої Вашковецьким медичним коледжем Буковинського державного медичного університету за вих.№21-3/15 від 28.02.2017 року про оплату за навчання колишньої студентки ІНФОРМАЦІЯ_7, згідно договору про навчання від 02.08.2012 року видно, що всього за її навчання за період 2012-2015 років сплачено 20140,00 грн. У 2016 році оплати немає, у звязку з відрахуванням студентки ОСОБА_5 за невиконання навчальної програми (наказ №15-ЗВ від 21.07.2015 року) (а.с. 190).

Із інформації Коломийського медичного коледжу ім. І.Франка за вих.№67/10-04 від 07.03.2017 року видно, що всього за період навчання студентки ОСОБА_5 з 16.01.2016 року по 08.02.2017 року сплачено 11840,00 грн.(а.с. 192).

Таким чином у звязку з навчанням неповнолітньої дочки сторін по справі, позивачкою, матірю дитини, ОСОБА_1 понесені додаткові витрати в розмірі 24090,00 грн, які сплачені нею за період навчання з 02.08.2012 року по 15.01.2016 рік (а.с.12-14).

29.08.2015 року ОСОБА_5 досягла повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ст. 185 СК України (на яку посилається позивач, як на правову підставу своїх вимог) той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.Таким чином вказана норма встановлює додаткові підстави для батьків по додатковому утриманню їх спільної дитини за умови, що таке утримання не охоплюється іншими видами аліментних правовідносин.

Положення ст. 185 СК України є частиною глави 15 Сімейного кодексу України, яка встановлює обовязок батька, матері утримувати неповнолітню дитину та порядок виконання.

Частина 1 ст. 6 СК України визначає, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчання в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів серед іншого мають бути враховані вартість навчання. Норми цієї глави не встановлюють самостійного окремого від обовязку сплати аліментів, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються лише норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд України в своїй постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15.

Оскільки судом встановлено, що відповідно до рішення Верховинського районного суду від 23.03.2016 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, яка продовжує навчання аліменти по 500 грн. щомісяця, а позивач заявила вимогу в тому числі і про стягнення половини вартості навчання дочки сплаченої нею 15.01.2016 року за її навчання в повнолітньому віці (за період з січня по червень 2016 року) в сумі 3950 грн., тому в цій частині вимоги не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають (а.с.7, 13).

Визначаючи розмір участі відповідача ОСОБА_2 у додаткових витратах на дитину, суд бере до уваги обставини, що мають істотне значення, а саме те що відповідач проживає у складних матеріально-побутових умовах, має нерегулярний, мінливий дохід, так як не має постійного місця роботи, що стверджується довідкою Замагірської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області №379 від 12.07.2016 року, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Верховинської РДА (а.с.50), проживає в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14 і на їхньому утриманні є двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.43), син ОСОБА_10 потребує медичного догляду, так як йому була проведена операція (а.с.45).

Згідно положення ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3, 4 ст.267 ЦК України).

Виходячи з вищевикладеного, діючи в межах заявлених позовних вимог, враховуючи майновий стан сторін та приймаючи до уваги клопотання відповідача ОСОБА_5 про застосування загального строку позовної давності враховуючи, що частину оплати за навчання позивачем ОСОБА_1 було здійснено в серпні 2012 року та січні 2013 року, а із даними позовним вимогами вона звернулася лише в лютому 2017 року, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 6220,00 грн. задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності для звернення із вказаною вимогою до суду.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми додаткових витрат на дитину за період з серпня 2013 року по березень 2015 року в розмірі половини суми коштів, витрачених позивачем ОСОБА_1 на навчання дочки ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття в сумі 6980 грн. (13960 : 2).

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про про зменшення розміру аліментів, на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, визначених рішенням суду, то суд приходить до наступного.

Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому звязку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, одержувач може подати до суду заяву про зміну їх розміру.

Поясненнями позивача ОСОБА_2 та матеріалами справи підтверджено, що його матеріальне становище суттево змінилось.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не працює, проживає в складних матеріально-побутових умовах, в нього на утриманні знаходяться батьки похилого віку (а.с. 115-120), його батько ОСОБА_6 важкохворий, що підтверджується випискою з історії хвороби №5261, виданою Івано-Франківським обласним клінічним онкологічним диспансером (а.с. 127). Також ОСОБА_2 має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с. 122,123), син ОСОБА_15 хворіє, а тому постійно необхідні кошти на його лікування та реабілітацію (а.с. 126). Позивач здійснює догляд за перестарілою ОСОБА_12О, яка досягла 80-ти річного віку та є інвалідом І групи (а.с. 124), його цивільна дружина - ОСОБА_14 також не працює, єдиним джерелом доходу їхньої сімї є соціальні виплати (соціальна допомога малозабезпеченим сімям, допомога одиноким матерям та щомісячна виплата при народженні дитини) (а.с. 177), а також випадкові заробітки поміж односельчан, плата за які є мізерною.

Крім цього встановлено, що змінилося також і становище одержувача аліментів - ОСОБА_5, а саме на даний час, як пояснили сторони в судовому засіданні, вона створила свою сім'ю та проживає в цивільному шлюбі зі своїм чоловіком в с. Устеріки Верховинського району.

Таким чином судом об'єктивно встановлено, що матеріальний стан платника аліментів змінився (погіршився), порівняно з тим періодом, коли виносилось рішення суду про стягнення аліментів, коли він мав можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а тому, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для зміни ( зменшення) розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області 23.03.2016 року на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, 29.08.1997 року, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі з 500 грн. до 250 грн., які підлягають стягненню щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення дитиною навчання, але не більше як досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 257, 267 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 16, 182, 185, 192, 199 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст.10, 11, 88, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, пов'язаних з навчанням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, жительки с.Голови Верховинського району Івано-Франківської області, 6980,00 (шість тисяч девятсот вісімдесят грн. 00 коп.) грн. фактично понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, жительки с.Голови Верховинського району Івано-Франківської області 551,20 (пятсот пятдесят одну грн. 20 коп) грн. судового збору та 350,00 (триста пятдесят грн. 00 коп.) грн. витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, визначених рішенням суду - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2016 року, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, жительки с.Голови Верховинського району Івано-Франківської області на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі з 500 (пятсот) грн. до 250 (двісті п'ятдесят) грн., які підлягають стягненню щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення дитиною навчання, але не більше як досягнення нею двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Р.І. Атаманюк