Справа № 640/2744/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Ярмоленко О.В. від 17.11.2016 року по ВП № 467001799 про накладення на неї штрафу та просить дану постанову скасувати з тих підстав, що постанова винесена без урахування обставин справи та об*єктивної можливості виконання дій, які вказані у виконавчому документі.

В судовому засіданні заявниця доводи скарги підтримала та просила скаргу задовольнити. Також, пояснила, що всі ці обладнання, які судом зобов*язано її демонтувати вже давно немає і умисел в неї на невиконання рішення суду відсутній.

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду письмові заперечення.

Заінтересовані особи в судове засідання не з*явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не надали, у зв*язку з чим суд розглядає справу у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали даної справи та матеріали цивільної справи № 2/640/74/14/02, приходить до наступного.

На підставі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилається на те, що постанова державного виконавця про накладення на неї штрафу за невиконання рішення суду, яке зобов*язує її вчинити певні дії винесена без врахування всіх обставин справи та даних про неможливість виконання нею цих зобов*язань.

Судом під час розгляду скарги встановлено, що в провадженні Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області перебуває на виконанні виконавчий лист № 640/2744/13-ц від 20.02.2015 року, що видав Київський районний суд м. Харкова про зобов*язання ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 демонтувати у приміщенні кухні 4-13 самочинно встановлені каналізаційні труби та вбиральню; провести монтаж зруйнованого цегляного кухонного очага над газовою плитою і газовим приладом опалювання; демонтувати самочинно встановлені дерев*яні двері між коридором УП та кухнею 4-13.

Згідно п. 1. ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ст. 2 цього ж Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти певні дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно представлених суду відомостей по ВП №46701799 за виконавчим листом № 640/2744/13-ц від 20.02.2015 року, що видав Київський районний суд м. Харкова відкрито виконавче провадження 27.02.2015 року та боржнику був наданий строк для добровільного виконання - 7 діб з моменту винесення постанови.

Згідно актів державного виконавця від 06.07.2016 року та 03.10.2016 року боржником ОСОБА_1 рішення суду по виконавчому провадженню № 46701799 не виконано.

Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду скарги ОСОБА_1 суду не надано належних та допустимих доказів про виконання рішення суду по виконавчому провадженню № 46701799.

Крім того, суд звертає увагу на те, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2014 року, яким було зобов*язано ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 демонтувати у приміщенні кухні 4-13 самочинно встановлені каналізаційні труби та вбиральню; провести монтаж зруйнованого цегляного кухонного очага над газовою плитою і газовим приладом опалювання; демонтувати самочинно встановлені дерев*яні двері між коридором УП та кухнею 4-13 набуло чинності 15 травня 2014 року. Станом на теперішній час суду не надані відомості про його зміну чи скасування, або про неможливість виконання даного рішення. При вирішенні даного питання судом досліджені всі докази надані заявником під час судового розгляду.

Таким чином, доводи заявника про те, що обставини, викладені в рішенні суду, які є предметом виконання в виконавчому документі не відповідають дійсності є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами скарги суд постановляє ухвалу.

Аналізуючи представлені вище факти та встановлені судом під час розгляду скарги обставини, дослідивши надані сторонами документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про те, що доводи, наведені в скарзі є безпідставними, а викладені обставини не відповідають дійсності. Дії державного виконавця відповідають нормам процесуального та матеріального права, вчинені відповідно до вимог чинного законодавства і відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». На підставі викладеного, скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209,210, 386-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня поставлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя :