ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1978/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" січня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Комаревцевої Л.В., за участю секретаря Борисова М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у порядку регресу, -

встановив:

У листопаді 2016 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 04.11.2014 року з вини відповідача ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 та автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4

Розмір збитків завданих автомобілю НОМЕР_2, згідно звіту №835 складеного ФОП ОСОБА_5, становить 144 615,38 грн. (з урахуванням ПДВ) за пошкоджений транспортний засіб.

Розмір збитків завданих автомобілю НОМЕР_1, згідно звіту №837 складеного ФОП ОСОБА_5, становить 4294,20 грн. (з урахуванням ПДВ) за пошкоджений транспортний засіб.

Договірних зобов"язань між МТСБУ, потерпілими особами та відповідачем не виникало.

Відповідно до платіжного доручення №1/24963 від 14.01.2015 року МТСБУ виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування за ремонт автомобіля НОМЕР_1 у сумі 3578,50 грн., також відповідно до платіжного доручення №9741 від 26.02.2015 року МТСБУ виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування за ремонт автомобіля НОМЕР_2 у сумі 50 000,00 грн., крім того, додатково позивачем було понесено витрати на збір документів та послуги аварійного комісара на загальну суму 1351,00 грн., оскільки на дату ДТП ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

З огляду на викладене, МТСБУ просить суд стягнути з ОСОБА_2 шкоду у порядку регресу на загальну суму у розмірі 54 929,50 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.11.2014 року о 00.20 год., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_3, по вул. А. Ахматової, 49 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілями НОМЕР_5, та «КІА», д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 08.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.12).

Автомобіль «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 було застраховано ОСОБА_4 в ТДВ «Альянс Україна», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/6543328 з терміном дії з 13.01.2014 року до 12.01.2015 року (а.с.8).

Відповідно до Звіту №835 від 21.11.2014 року про оцінку автомобіля вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 складає 144 615,38 грн. (а.с.13-16).

Позивач у справі згідно платіжного доручення №9741 від 26.02.2015 року переказав страхове відшкодування вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 у сумі 50 000,00 грн. (а.с.38), оскільки на день вчинення ДТП ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Крім того, додатково позивачем було понесено витрати на збір документів та послуги аварійного комісара на загальну суму 839,00 грн. (а.с.32-33).

Автомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано ОСОБА_3 в ПАТ «ПРОСТО-страхування», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6114451 з терміном дії з 22.01.2014 року до 21.01.2015 року (а.с.41).

Відповідно до Звіту №837 від 25.11.2014 року про оцінку автомобіля вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає 4294,20 грн. (а.с.44-46).

Позивач у справі згідно платіжного доручення №1/24963 від 14.01.2015 року переказав страхове відшкодування вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 3578,50 грн. (а.с.38), оскільки на день вчинення ДТП ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Крім того, додатково позивачем було понесено витрати на збір документів та послуги аварійного комісара на загальну суму 512,00 грн. (а.с.54-55).

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.).

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст.1191 ЦК України.

Відповідно до п.п.38.2.1. п.38.2. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно до п.п.«а» п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, розташоване за адресою: м.Київ, Русанівський бульвар, 8) страхове відшкодування у порядку регресу у сумі 54 929 (п"ятдесят чотири тисячі дев"ятсот двадцять дев"ять) грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА