Справа № 526/123/17
Провадження № 2/526/238/2017
У Х В А Л А

про залишення без руху

25 січня 2017 року ОСОБА_1 до Комунальної медичної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Макіївки Донецької області, Макіївської міської ради Донецької області», Управління Державної казначейської служби України у м. Макіївці Донецької області про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати, -

встановив:

23 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому прохає стягнути солідарно з відповідачів на її користь:

- заборгованість по заробітній платі за період з 11 липня по 30 вересня 2014 року у розмірі 7 765,72 грн.;

- середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 жовтня 2014 року по 23 січня 2017 року у розмірі 77 409,50 грн.;

- компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати у сумі 3 662,77 грн.

Проте, дану позовну заяву подано без додержання наступних вимог.

1) Із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі по тексту Закон) вбачається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно п. 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від України 13.01.2004 року № 5 (далі Інструкції), для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці.

До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Як вбачається з п. 3.9 Інструкції, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закону України «Про судовий збір»), за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Таким чином, положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не застосовується щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, а тому позивач має сплатити судовий збір за дану вимогу у сумі 774,10 грн.

2) Також, відповідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, позивачем надано для суду та відповідачів копії довідки від 14.11.2014 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої ОСОБА_1 та копії довідки виконавчого комітету Гречанівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/14 від 11.01.2017 року про те, що гр. ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: с. Гречанівка, вул. Центральна, 31, Гадяцького району Полтавської області.

Згідно абзаців 4, 5 п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509 (далі Порядку) в редакції, що чинна на час предявлення позову, довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Відповідно абзаців 3, 4 п. 6 Порядку в редакції, що діяла в період від 09.09.2015 року до 11.06.2016 року, строк дії такої довідки становить шість місяців з дати її видачі. У разі продовження дії обставин, що визначені в статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», строк дії такої довідки може бути продовжений на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до уповноваженого органу.

Згідно абзаців 3, 4 п. 7-1 Порядку в редакції, що діяла в період від 09.09.2015 року до 11.06.2016 року, територіальний підрозділ ДМС у триденний строк після повідомлення внутрішньо переміщеною особою про фактичне місце проживання проводить перевірку наведених у довідці відповідних відомостей, проставляє у разі підтвердження таких відомостей на зворотному боці довідки відмітку про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, та щодня подає в електронній формі уповноваженому органові відповідну інформацію. Довідка не є дійсною без проставлення на її зворотному боці зазначеної відмітки.

Таким чином, в період від 09.09.2015 року до 11.06.2016 року на осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, покладався обовязок для продовження строку дії довідки кожні шість місяців звертатися за місцем свого проживання до уповноваженого органу, про що робилась відмітка на зворотному боці довідки, де також зазначались відомості про реєстрацію місця проживання особи.

Так, з наданої копії довідки від 14.11.2014 року № НОМЕР_1 не вбачається, чи наразі вона дійсна, в звязку з чим суддя позбавлений можливості визначити чи дана справа підсудна Гадяцькому районному суду.

3) Крім цього, у п. 4 додатків до позовної заяви значиться копія трудової книжки ОСОБА_1 на 1 арк. в 1 прим., проте з наданих до суду копій трудової книжки (для суду та відповідачів) не вбачається належність її саме позивачу, оскільки в даній копії відсутні відомості щодо прізвища, імя, по батькові особи, які належить дана трудова книжка.

4) Також, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Частиною 3 ст. 118 ЦПК України передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно ч. 6 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Позивачем заявлено вимогу щодо солідарного стягнення з відповідачів на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 11 липня по 30 вересня 2014 року у розмірі 7 765,72 грн., проте, в порушення ч. 6 ст. 119 ЦПК України до позову не додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

У ч. 1 ст. 120. ЦПК України зазначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96 ч. 1 п. 1, 118-121, ЦПК України ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовій збір», ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік»,суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунальної медичної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Макіївки Донецької області», Макіївської міської ради Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у м. Макіївці Донецької області про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. М. Горошко