Справа № 450/2898/16-ц Провадження № 2/450/474/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Леськів Галина Михайлівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

встановив:

16.11. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Леськів Галина Михайлівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. У позовній заяві позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок № АДРЕСА_1.

Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5 дідо позивача. У склад спадщини ОСОБА_5, крім іншого, увійшло право власності на зазначене вище майно. За життя ОСОБА_5 своєю власністю на випадок смерті розпорядився склавши заповіт. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, спадщину після смерті останнього прийняв, проте у позасудовому порядку не може здійснити спадкування, оскільки не був зареєстрований із спадкодавцем.

На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити.

Представник відповідача Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву, у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, проте подала суду письмову заяву у якій просить розглядати цивільну справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Леськів Галина Михайлівна у судове засідання не з'явилася.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

за час свого життя, з підстав, що не заборонені законом, а отже згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України правомірно, ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами. Зазначена обставина підтверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок (дублікат) серії НОМЕР_1 від 14.12. 1999 року. Довідкою № 1856 від 06.09. 2016 року, видана Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області підтверджується зміна адреси будинку. Згідно Технічного паспорта на житловий будинок, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за станом на 01.02. 2001 року, зазначене будинковолодіння складається з: житлового будинку А - 1 ( загальною площею 56, 5 кв.м., житловою площею 36, 8 кв.м.); веранди - Б; літня кухня -Г, вбиральня - В, колодязь - К, ворота - № 1, огорожа - № 2, хвіртка - К.

Встановлено, що ОСОБА_5 свої права, передбачені ст.ст. 1234, 1235 ЦК України реалізував та 06.08. 2004 року склав заповіт, посвідчений ОСОБА_7 приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 4853. Із зазначеного заповіту слідує, що на випадок своєї смерті ОСОБА_5 зробив таке заповідальне розпорядження: належний йому на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. На нього ж покладено обов'язок надати право довічного проживання в зазначеному житловому будинку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.11. 2006 року. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України у день смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_5, крім іншого, увійшло право власності на зазначене вище майно.

Згідно повідомлення № 97/01-16 від 25.01. 2017 року, видане Пустомитівською державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася.

Із Довідки № 1742 від 29.09. 2016 року, видана Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області слідує, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав без реєстрації в будинку № АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину. Крім того, ОСОБА_1 на час смерті спадкодавця був неповнолітнім, тому останній вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів.

Учасниками процесу суду не надано доказів про існування спадкоємців після смерті ОСОБА_5, які згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині останнього та вчинили дії, передбачені ч. 1 ст. 1269, ч. 3 ст. 1268 ЦК України на прийняття такої спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_5 у заповіті від 06.08. 2004 року, посвідчений ОСОБА_7 приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 4853 зроблено заповідальний відказ. Згідно такого заповідального відказу відказоодержувачем є ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 14.10. 2013 року. Із вказаного свідоцтва про смерть видно, що місцем смерті ОСОБА_8 було АДРЕСА_1.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1239 ЦК України заповідальний відказ втрачає чинність у разі смерті відказоодержувача, що сталася до відкриття спадщини. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 1238 ЦК України право користування житловим будинком, квартирою або іншим рухомим або нерухомим майном, одержане за заповідальним відказом, є таким, що не відчужується, не передається та не переходить до спадкоємців відказоодержувача. Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що заповідальний відказ, який полягає у наданні права користування житловим втрачає чинність після смерті відказоодержувача у будь - якому випадку.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. 328, ст.ст 1218, 1220, 1241, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4) право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1, що значиться за ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів