Справа № 515/2092/16-ц
Провадження № 2/515/122/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2016 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

17 квітня 2016 року в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області помер дідусь позивачки ОСОБА_4, який був власником земельної ділянки загальною площею 7,02 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №032626 та житлового будинку по вул.Старкова,47 в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом по право власності на нерухоме майно.

За життя дідусь зробив заповідальне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповів на імя позивачки ОСОБА_3 1/2 частину майна, яке буде йому належати. Даний заповіт був посвідчений секретарем Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області за реєстром № 160114519.

Спадкодавець мав двох доньок - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на теперішній час змінила прізвище на «Сімонцева» та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Алєксєєва». Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 спадкоємці першої черги по закону ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також спадкоємець за заповітом в установлений законом шестимісячний строк відповідно до ст.1270 ЦК України подали до нотаріуса заяви, відповідно до яких відмовилися від прийняття спадщини. В звязку з чим позивачка ОСОБА_3 має право успадкувати вказане нерухоме майно та земельну ділянку відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, як спадкоємець пятої черги за законом.

20.10.2016 року приватний нотаріус Татарбунарського нотаріального округу головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 відмовив позивачці у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, з причин відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно, а саме земельну ділянку та житловий будинок. З цього приводу було розміщено оголошення в газету про втрату Державного акту про право власності на земельну ділянку та свідоцтва на нерухоме майно. За таких обставин, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.65).

Представник ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність (а.с.59).

Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

У зв'язку з цим, з огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як передбачено ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Листом приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_9 №1052/02-14 від 20.10.2016 року (а.с.62) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дідуся ОСОБА_4 з причин відсутності (ненадання) правовстановлюючих документів на успадковане майно.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №450603 від 23.06.2016 року (а.с.8) ОСОБА_4 помер 17 квітня 2016 року в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області.

Копією Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №032626 (а.с.9) підтверджується, що ОСОБА_4 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 7,02 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0556 (а.с.10).

З копії рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради (а.с.16) вбачається, що видано свідоцтво про оформлення права приватної власності на житловий будинок розміщений в с.Тузли вул.Старкова,47 ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району на імя ОСОБА_4

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.17) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13655131 від 21.02.2007 року (а.с.18) просліджується, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку по вул.Старкова,47 в с.Тузли Татарбунарського району.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 013284 від 05.11.1959 року (а.с.21) та серії ЯИ № 748486 від 05.08.1952 року (а.с.30) батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є ОСОБА_4.

Копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №6 від 01.08.2014 року (а.с.23) підтверджується, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на «Сушок».

Як значиться з копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД № 433939 від 01.12.1979 року (а.с.28) матір'ю позивачки є ОСОБА_10.

Копією свідоцтва про розірвання шлюбу ІІІ-АН №426621 від 11.01.1994 року (а.с.27) підтверджується, що шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 розірвано.

Довідкою про укладення шлюбу №509 (а.с.26) підтверджується, що ОСОБА_10 після укладення шлюбу 06.03.1998 року змінила прізвище на ОСОБА_7.

Із копіі свідоцтва про укладання шлюбу серії І-СР №439351 від 21.05.1986 року (а.с.31) вбачається, що 21.05.1986 року був укладений шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Алєксєєва».

З витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46256689 від 21.12.2016 року (а.с.50) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОСОБА_9 заведена спадкова справа №260/2016 за номером у спадковому реєстрі 59671682. До вказаної довідки долучені копіі нотаріально завірених заяв ОСОБА_7 від 19.10.2016 року за №771 (а.с.51), ОСОБА_8 від 19.10.2016 року за №770 (а.с.54) про відмову від спадщини з усіх підстав та копії нотаріально завірених заяв ОСОБА_3 від 19.10.2016 року за № 772 про відмову від спадщини за заповітом (а.с.52) та №773 про прийняття спадщини як спадкоємця пятої черги (а.с.53).

Із об'яви, опублікованої в газеті Татарбунарський вісник (а.с.46-47) вбачається, що в графі втрачені значиться: вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 032626 виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією 16.07.2003 року на ім'я ОСОБА_4 та свідоцтво на нерухоме майно серії САВ № 463182 виданого ОСОБА_2 сільською радою 21.02.2007 року на імя ОСОБА_4

Судом встановлено, що спадкова земельна ділянка та житловий будинок по вул.Старкова, 47 в с.Тузли Татарбунарського району дійсно належали спадкодавцю ОСОБА_4 на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту (а.с.9), копія свідоцтва про право власності (а.с.17) та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.18). Враховуючи те, що позивачка є онукою спадкодавця, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з питання прийняття спадку, є єдиною спадкоємицею п'ятої черги за законом, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, однак вона не може скористатися своїм правом оформити спадщину, в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно, відповідач визнає вимоги позову в повному обсязі, про що надав суду заяву , тому суд вважає, що за ОСОБА_3 повинно бути визнано право власності на земельну ділянку розміром 7,02 га, кадастровий номер :01:002:0556, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала померлому 17.04.2016 року ОСОБА_4, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №032626 та право власності на житловий будинок, розташований по вул.Старкова,47 в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті її дідуся ОСОБА_4Я, померлого 17.04.2016 року.

Керуючись ст.ст. 1216,1217,1218,1258,1265,1268 ЦК України, ст.ст.11,15, 58-60, 61, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, як спадкоємцем пятої черги за законом, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по вул.Старкова,47 в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області та земельну ділянку загальною площею 7,02 га, кадастровий номер :01:002:0556, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №032626, які залишилися після смерті ОСОБА_4, померлого 17.04.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь