Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/2427/16-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 50 Доповідач Косигіна Л. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2016 року

в с т а н о в и л а :

24.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що син знаходиться на її утриманні, відповідач кошти не надає, життям сина не цікавиться.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення змінити в частині визначення розміру аліментів, зменшивши їх з 1/3 частини до ? частини. Зазначив, що судом у рішенні не наведено жодного обґрунтування чому з нього стягнуто аліменти в 1/3 частині від заробітку, не враховано майновий стан дитини, оскільки позивачка працює, має стабільний заробіток. Позивачка не є інвалідом чи непрацездатною, немає на утриманні непрацездатних батьків, дитина здорова.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

З роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 18.05.2013 року перебувають у шлюбі, під час якого 10.10.2013 року у них народився син ОСОБА_3 (а.с. 3-4). На даний час сторони припинили подружні стосунки, ОСОБА_3 перебуває на утриманні матері (а.с. 5).

ОСОБА_1 працює у Виробничому підрозділі Коростенської дистанції колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на посаді чергової по переїзду 4 розряду, її середній заробіток за листопад-грудень 2016 року становить 4260 грн. 86 коп. (а.с. 36).

ОСОБА_2 працює на цьому ж підприємстві на посаді монтера колії 4 розряду, його середній заробіток за листопад-грудень 2016 року складає 6434 грн. 88 коп. (а.с. 38).

Сторонами не надано суду доказів на підтвердження їх стану здоров'я та здоров'я дитини, наявності утриманців тощо.

Статтею 174 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, вказана заява приєднується до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2016 року ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю та просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 14). Заперечень та довідок про матеріальне становище не надавав.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач зобов'язаний утримувати свого сина та може платити аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, оскільки є працездатною особою, має стабільний заробіток, інших утриманців не має. При цьому, суд правильно прийняв до уваги заяву відповідача про визнання позову, оскільки воно не суперечить закону, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги матеріальне становище дитини і стан його здоров'я є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи та тим, що ОСОБА_2 погодився в суді першої інстанції платити аліменти в 1/3 частині заробітку. При цьому, слід зазначити, що норма ст. 183 СК України не містить чіткої фіксації аліментної частки в залежності від кількості дітей, що раніше було передбачено ст. 82 КпШС, а відтак частка заробітку батька визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді