Справа № 635/7576/16-ц
Провадження № 2/635/538/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 58,20кв.м, житловою площею 23,50кв.м з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в бюро технічної інвентаризації не оформлено та не зареєстровано. Цей житловий будинок був збудований ОСОБА_3 у період 1961-1966 роках та зареєстрований в Погосподарській книзі села Верхня Озеряна № 0354-1 на ім'я ОСОБА_3, яка значиться головою цього господарства, за будинком закріплена земельна ділянка 1500,00га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та не зареєструвала за собою право власності у відповідності до вимог ст. 210 ЦК України, що спонукало останню звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, але представник позивача надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги Позивача підтримує в повному обсязі (а.с.36).

Представник відповідача Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за відсутністю представника міської ради та прийняти рішення на розсуд суду (а.с.32).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в бюро технічної інвентаризації не оформлено та не зареєстровано, що підтверджується копією довідки КП Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 590 від 20.10.2016р. (а.с.5, 17).

Спірний житловий будинок зареєстрований в Погосподарській книзі села Верхня Озеряна № 0354-1 на ім'я ОСОБА_3, яка значиться головою цього господарства, за будинком закріплена земельна ділянка 1500,00га., що підтверджується довідкою виконкому Мерефянської міської ради від 14.12.2016р. № 4026 (а.с.38).

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року.

ОСОБА_3 набула на спірний житловий будинок право власності за своє життя в порядку забудови.

Цивільним кодексом України в редакції 1963 року момент виникнення права власності був передбачений тільки ст. 128 цього Кодексу, де зазначено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

В подальшому Законом України «Про власність» від 07.02.1991р., а саме ст. 12 були встановлені підстави виникнення права приватної власності, де зазначено, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Громадянин набуває права власності ... на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності є жилі будинки...

Відповідно до діючої на той час (до 13.12.1995р.) Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах и селищах міського типу Української PCP, затвердженої замісником міністру комунального господарства УРСР 31.01.1966р., п. 6 ч. 2 - будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, якіадміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації.

Крім того, з Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975р. вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості є довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в Погосподарській книзі.

Також, відповідно до листа Державного комітету із будівництва, архітектури і житлової політики України від 23.03.1999р. № 12/5-126 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомості, на які відсутні акти введення в експлуатацію» вимоги про акти введення в експлуатацію розповсюджуються на об'єкти нерухомості, які зведені після 05.08.1992р., тому в даному випадку акт введення в експлуатацію не є обов'язковим.

Таким чином, відповідно до діючого на той час законодавства, спірний житловий будинок, який був збудований в 1961-1966 роках, знаходиться в сільській місцевості, якою є с. Верхня Озеряна Харківського району Харківської області, є об'єктом власності ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останньої (а.с.11).

Оскільки спірні правовідносини щодо спадкування після смерті спадкодавця виникли в 2014 році, то вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, яке діяло на час їх виникнення.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3є ОСОБА_1 (донька спадкодавця), що підтверджено Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 12.06.1970р. та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.7, 9)

Чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області від 06.12.2016р. № 597/02-14, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася ОСОБА_1. Заповіти від імені ОСОБА_3 нотаріально не посвідчувалися (а.с.31).

Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 аркуш 20, по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на мирні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Житловий будинок, який входить до складу спадщини відкритої після смерті ОСОБА_3проінвентаризовано, на нього виготовлено Технічний паспорт (а.с.12-15).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за Позивачем право власності в порядку спадкування за законом, оскільки спірний житловий будинок був зареєстрований за спадкодавцем в погосподарчій книзі, входить до спадкової маси та не являється самочинним майном, а Позивачем були виконані всі вимоги закону щодо прийняття спадщини.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок Позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 256 ЦПК України, ст.ст. 86, 100, 101 ЦК України (в ред. 1963 року), ст.ст. 4, 12, 13, 48 Закону України «Про власність», ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1261, 1269-1270 ЦК України (в ред. 2003 року),-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 58,20кв.м, житловою площею 23,50кв.м з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя Н.М. Токарєва