Номер провадження 22-ц/775/178/2017 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Корчистої О.І., Курило В.П.

за участю секретаря Яворського О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30 липня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 30 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено: стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 липня 2015 року і до повноліття дитини, стягнуто на користь держави судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив зменшити розмір сплати аліментів з 1/3 до 1/4 частини з усіх видів заробітку, оскільки суд порушив норми матеріального та процесуального - суд не врахував, що він регулярно навідується до сина, надає йому іншу матеріальну допомогу, бере участь у вихованні сина, дружина перебуває в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, отримує в УПСЗН допомогу на дитину, працює в перукарні, отримує значну заробітну плату. При розгляді справи в суді першої інстанції він заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частина, погоджувався лише на виплату аліментів в розмірі 1/4 частина. Суд не витребував довідку про заробітну плату відповідача. До розлучення з дружиною він втратив роботу, вважає, що зміна матеріального становища платника аліментів є достатньою суттєвою обставиною для зменшення розміру аліментів.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 заперечував проти скарги.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, від шлюбу позивач та відповідач мають сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та кошти на утримання дитини присуджуються в розмірі 1/3 частини від доходу батька.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідає вимогам закону та обставинам справи.

На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, батьками якого є сторони по справі (арк..спр.5), мешкає з матір'ю - ОСОБА_1 (арк..спр.2).

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, роз'яснень , викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи виходить, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач повністю визнав позовні вимоги (арк..спр.14). Дана обставина зафіксована в журналі судового засідання та технічному записі судового засідання.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

Виходячи з положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ані в суді першої інстанції, ані в апеляційному суді відповідач не надав жодного доказу в обґрунтування заперечень проти позову.

Таким чином, під час розгляду справи в суді першої інстанції не було встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Посилання в апеляційній скарзі на зміну матеріального стану аліментів не може бути підставою для зміни чи скасування рішення про стягнення аліментів, але є однією з підстав, передбачених ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів, але з таким позовом відповідач ОСОБА_2 не звертався.

Отже, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вони не є суттєвими, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: