Справа № 610/3904/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.01.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Тімонової В.М.,

за участі: секретаря судових засідань - Косолапової Ю.А.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності і визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

23.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог в позові зазначив, що є власником вищевказаного житлового будинку на підставі Договору купівлі-продажу від 14.12.2001 року, укладеного на Універсальній біржі «Україна» з продавцем СТОВ АФ «Маяк».

На час укладання Договору відповідачі були зареєстровані у будинку як колишні працівники СТОВ АФ «Маяк» і тому в п. 7 Договору продавець зобов'язався звільнити відчужувану нерухомість не пізніш 14.12.2001 року.

Однак, як з'ясувалось, відповідачі на час підписання продавцем Договору купівлі-продажу і отримання коштів, вже звільнили придбаний ним будинок, та виїхали з нього в невідомому напрямку. До теперішнього часу з будинку не виписались.

Фактична реєстрація колишніх наймачів житлового будинку перешкоджає йому повною мірою розпоряджатися своїм майном, негативно впливає на сімейний бюджет, бо для оформлення субсидії враховуються доходи всіх зареєстрованих у приміщенні осіб, що порушує його житлові права.

Вищенаведене є підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, надав заяву, в якій підтримав свої вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглядати за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явились. Їх виклик проводився у відповідності із ст.74 ЦПК України. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу №Н1-56 від 14.12.2001 року, укладеного на Універсальній біржі «Україна» з продавцем СТОВ АФ «Маяк» та зареєстрованого в Балаклійському БТІ за №1903 в реєстрову книгу №14, є одноосібним власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 (а.с.7).

На час укладання Договору купівлі-продажу відповідачі були зареєстровані (прописані) у вказаному житловому будинку як колишні працівники СТОВ АФ «Маяк» і тому в п. 7 Договору купівлі-продажу будинку продавець зобов'язувався звільнити відчужувану нерухомість не пізніш 14.12.2001 року для вільного і безперешкодного користування нового власника.

Згідно довідки виконавчого комітету Савинської селищної ради вих. №2429-а від 23.11.2016 року в спірному житловому будинку окрім позивача зареєстровані сторонні особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8).

З акту, складеного депутатом Савинської селищної ради Балаклійського раону Харківської області 23.11.2016 року ОСОБА_6 в присутності свідків, що є сусідами: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, встановлено, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані з 2001 року, але не проживають(а.с.9).

Відповідно до ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Таким чином, з урахуванням домовленостей, визначених в п. 7 Договору купівлі-продажу від 14.12.2001 року і фактичного не проживання протягом останніх п'ятнадцяти років за місцем своєї реєстрації, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 втратили право на користування житловим приміщенням у належному позивачу будинку, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.3,10,11,60,212-215,224-226 Цивільного процессуального кодексу України ч. 1 ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу УРСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця сел. Чернігівка, Запорізької області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку сел. Довге, Чернігівського району, Запорізької області та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця сел. Довге, Чернігівського району, Запорізької області, такими, що втратили право користування житловим АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Копію рішення направити відповідачам рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

СУДДЯ