РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2734/16-ц

Провадження № 2/643/335/17

19.01.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого-судді Букреєвої І.А., при секретарі Темченкової Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Март»янова ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Харківська міська рада, Харківська місцева прокуратура № 4 про визнання свідоцтва недійсним , витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нього , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просить суд визнати недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: 8-86-93-29, у якому зазначено про його видачу 03.03.1998 Центром (відділом) приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, на підставі якого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 26.12.2014 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру №8 по Салтівському шосе, 147 у м. Харкові за ОСОБА_2

Витребувати квартиру №8 по Салтівському шосе, 147 у м. Харкові від добросовісного набувача ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №8 по Салтівському шосе, 147 у м. Харкові, посвідчене свідоцтвом про право власності від 20.07.2015 (реєстраційний №5-15-302372) на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду Харківської міської ради від 20.07.2015 №556.

Стягнути в солідарному порядку з відповідачів витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1 955,74 (одна тисяча девятсот пятдесят пять) грн. 00 коп.

Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та Март»янов О.І. у судове засідання не з»явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав. Суду пояснив , що він купив квартиру у ОСОБА_7 Перед купівлею дивився квартиру, продавець відкривав її своїм ключем. В квартирі була купа сміття та бруд, ніяких слідів того , що в ній хтось проживає не було. Він не одразу прийняв рішення, через тиждень ще раз прийшов оглянути квартиру і йому також відкрив її продавець, використовуючи свій ключ. Ніяких підозр , що квартира йому не належить у нього не виникло, при цьому йому надали довідку про зареєстрованих у квартирі, відповідно до якої ніхто у квартирі зареєстрований не був , перевірку законності укладання угоди довірив нотаріусу Купив квартиру за 16 тис. доларів. Мав намір зробити в ній ремонт самотужки , а потім її продати . Вже розпочав роботи, виносив сміття , коли хтось з сусідів сказав , що в квартирі проживав якійсь чоловік. ОСОБА_1 вперше побачив у суді.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_8 позов також не визнав. Суду пояснив , що ОСОБА_5 придбала квартиру у ОСОБА_4 При цьому вона не знала , та могла знати про те , що у 2010 році вона була продана особою , що не була її власником. ОСОБА_5 придбала квартиру на підставі оплатного договору купівлі-продажу , є добросовісним набувачем та просить у позові відмовити.

Треті особи : Харківська місцева прокуратуру № 4 , Харківська міська рада в судове засідання не з»явилися, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили суд виносить по справі заочне рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 26.12.2014 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру №8 по Салтівському шосе, 147 у м. Харкові за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 8-86-93-29, виданого 03.03.1998 Центром (відділом) приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради. У цей же день вказаним нотаріусом посвідчено договір купівлі- продажу, за умовами якого ОСОБА_2 продав відповідну квартиру ОСОБА_9

Прокуратурою Московського району м. Харкова 17.09.2015 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000114, за ч.4 ст.190 КК України, за фактом протиправного заволодіння квартирою №8 по Салтівському шосе, 147 у м. Харкові.

З відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від № 935/3, наданої на запит в межах вказаного кримінального провадження, вбачається, що свідоцтво про право власності, серія та номер: 8-86-93-29 від 03.03.1998 у звязку з приватизацією квартири №8 по Салтівському шосе, 147 у м. Харкові ОСОБА_2 не видавалося.

За змістом листа начальника управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 03.07.2015 №8694, житловий будинок по Салтівському шосе, 147 є обєктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова згідно рішення Харківської міської Ради народних депутатів від 28.09.1992 «Про комунальну власність міста» та відображається на балансі КП «Жилкомсервіс». Окремо квартира №8 в будинку за вказаною адресою до комунальної власності територіальної громади міста Харкова не приймалась, її приватизація не проводилась.

Рішенням виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів м. Харкова від 04.04.1995 наймачем спірної квартири визнано ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 отримав 20.07.2015 року (реєстраційний №5-15-302372) на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду №556 .

Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і тому у набувача за договором право власності на нерухомість виникає з моменту державної реєстрації цього права. На даний час майно не зареєстровано за позивачем ОСОБА_1, а тому суд не може вважати його власником цього майна.

З наведеного вбачається , що на момент державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_2 , а також на даний час , ОСОБА_1 не був та не є власником квартири № 8 за адресою м.Харків Салтівське шосе,147 .

ОСОБА_9, що у свою чергу, продав квартиру ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу, посвідченим 16.04.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 В подальшому ОСОБА_4 продав вказану квартиру за договором купівлі-продажу посвідченим 20.10.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 На підставі вказаного договору цим нотаріусом 20.10.2015 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_5.

При цьому, дійсний власник (територіальна громада м. Харкова) не був стороною договорів, за якими квартира продавалася ОСОБА_2 ОСОБА_9, ОСОБА_9 - ОСОБА_4, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у звязку з чим, вказане майно вибуло з володіння власника , яким є саме територіальної громади м. Харкова не з їхньої волі , іншим шляхом.

Не надано суду належних доказів і того , що ОСОБА_1 володів фактично або юридично квартирою. Судом було встановлено , що між власником - територіальною громадою м. Харкова та ОСОБА_1 з 1992 року по 2015 рік були взаємовідносини наймодавця та наймача .

Інститут права володіння чужим майном, тобто вид права на чужі речі регулюється главою З1 ЦК.

Під правом володіння чужим майном мається на увазі тільки те володіння, яке виникає на підставі договору з його власником або з інших підстав, встановлених законом (ст. 398 ЦК).

Разом з тим , у ст. 397 ЦК згадується фактичне володіння майном і зазначається, що воно вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Таким чином, зіставлення зазначених вище норм глави 31 ЦК дозволяє зробити висновок, що розрізняється "право володіння" як вид прав на чужі речі і "фактичне володіння" як поняття, що позначає стан знаходження речі в якоїсь особи. Суб'єктом права володіння чужим майном є особа, яка фактично тримає його у себе.

У свою чергу, зміст права на здійснення права володіння охоплює:

1) право мати майно у фактичному володінні;

2) право користування майном;

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно ч.І ст.658 ЦК України, право продажу товару належить його власнику.

Згідно із п.3 ч.І ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом встановлено , що між позивачем та ОСОБА_1 існували правові взаємовідносини як між наймодавцем та наймачем , що регулює ст.810 ЦК України.

Як встановлено було судом , фактично квартирою № 8 по Салтівському шосе, 147 у м.Харкові володіли інші особи з 2010 року , які мали вільний доступ до квартири, розпоряджалися нею на свій розсуд. Суду не надано доказів фактичного володіння ОСОБА_1 квартирою за зазначеною адресою, а тому суд не може його віднести до осіб , які володіють майном у розумінні суб»єктів , що мають право витребування майна з чужого незаконного володіння , зазначених у ч.1 ст.388 ЦК України.

Таким чином, захист прав особи, яка є власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Власник майна територіальна громада м.Харкова з позовом до суду не зверталася.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст. 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 209, 213-215, 226 Цивільного процесуального кодексу України,суд -

ВИРІШИВ :

ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 , Март»янова ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Харківська міська рада, Харківська місцева прокуратура № 4 про визнання свідоцтва недійсним , витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нього відмовити у повному обсязі .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня йог о проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя