Справа № 523/9820/16-ц
Провадження №2/523/1844/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ЖБК «Малиновський-1» про визнання права власності на 1/2 частку квартири, що є обєктом спільного сумісного майна подружжя та про визнання права власності на 1/2 частку майна у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ЖБК «Малиновський-1» про визнання права власності на 1/2 частку квартири, що є обєктом спільного сумісного майна подружжя та про визнання права власності на 1/2 частку майна у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 жовтня 1970 року позивачка, ОСОБА_1, одружилась з ОСОБА_4, актовий запис №1125.

Від шлюбі народились діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У 1980 році ОСОБА_4 був прийнятий до членів Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-1». 05 липня 1982 року ОСОБА_4 був виданий ордер №382 серія МР на зайняття квартири АДРЕСА_1. На підставі ордеру сімя позивачки вселилась в квартиру.

Під час шлюбу у червні 1992 року пай був повністю внесений за кооперативну квартиру АДРЕСА_1. Враховуючи, що пай за квартиру був виплачений в період шлюбу, то позивачка вважає, що їй належить право власності на ? частки вищевказаної квартири, як її частка у праві спільній сумісній власності подружжя.

22 листопада 2015 року ОСОБА_4, актовий запис №12074.

В установлений законом строк позивачка подала до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У шестимісячний строк син, ОСОБА_2, подав до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. У зазначений термін донька, ОСОБА_3, не вчинила ніяких дій, які свідчили б про прийняття нею спадщини. Нотаріус відкрила спадкову справу, однак не може видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті чоловіка та свідоцтво про право власності на ? частку зазначеної квартири, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя через відсутність державної реєстрації права власності на зазначену квартиру, про що видала Постанову про відмову вчинення нотаріальної дії.

На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як її частка у праві спільної сумісної власності подружжя, а також право власності на 1/2 частини даної квартири, як спадщина після померлого ОСОБА_4.

В судове засіданні позивачка подала заяву, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у її відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявились, згідно поданих заяв просили справу розглянути у її відсутність, а також не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник: ЖБК «Малиновський-1» в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив справу розглянути у його відсутність, а також не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 31 жовтня 1970 року позивачка, ОСОБА_1, одружилась з ОСОБА_4, актовий запис №1125, зареєстрований Іллічівським ЗАГС м. Одеси. (а.с. 11)

Від шлюбі народились діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 8-9)

У 1980 році ОСОБА_4 був прийнятий до членів Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-1». 05 липня 1982 року ОСОБА_4 був виданий ордер №382 серія МР на зайняття квартири АДРЕСА_1. На підставі ордеру сімя позивачки вселилась в квартиру. (а.с. 12)

Під час шлюбу у червні 1992 року пай був повністю внесений за кооперативну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖБК „Малиновський-1 від 04.07.2016р.. (а.с. 15)

Згідно статті 15 Закону України «Про власність», яка була чинною на час виникнення правовідносин, член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно.

Відповідно до ст. 22 КпШС України (чинний на час виникнення правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Статтею 28 КпШС України було встановлено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи

інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, суд вважає, що за позивачкою необхідно визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як на частку у праві спільної сумісної власності подружжя.

22 листопада 2015 року ОСОБА_4, актовий запис №12074, зареєстрований 23 листопада 2015р., відділом ДРАЦС у м. Одесі ОМУЮ.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1, а також діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

ОСОБА_1 спільно проживала із померлим ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою про склад сімї.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після померлого ОСОБА_4.

Відповідачка ОСОБА_3 не була проживала спільно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому не вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, вона не зверталась із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно подав до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, в якій відмовлявся від спадщини на користь матері ОСОБА_1.

Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 21.06.2016р. №2133/02-31 державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 щодо квартири АДРЕСА_1 через відсутність державної реєстрації права власності на зазначену квартиру.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі №6-164 цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст.. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати за позивачкою право власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 22,28 КпШС України, ст.ст. 392, 1218-1220,1223, 1226, 1261, 1268,1274 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ЖБК «Малиновський-1» про визнання права власності на 1/2 частку квартири, що є обєктом спільного сумісного майна подружжя та про визнання права власності на 1/2 частку майна у порядку спадкування за законом задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею 37,0 кв. м., що складається з трьох житлових кімнат: 1- кімната площею 17,0 кв. м; 2-а кімната площею 7,4 кв. м; 3-а кімната 12,6 кв. м; кухні площею 9,1 кв. м, вбиральні площею 1,0 кв. м, ванної кімнати площею 2,6 кв. м, коридору площею 8,4 кв. м, квартира обладнана балконом 1,2 кв. м, лоджією 2,7 кв.м., як на частку у спільній сумісній власності подружжя.

3. Визнати за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею 37,0 кв. м., що складається з трьох житлових кімнат: 1- кімната площею 17,0 кв. м; 2-а кімната площею 7,4 кв. м; 3-а кімната 12,6 кв. м; кухні площею 9,1 кв. м, вбиральні площею 1,0 кв. м, ванної кімнати площею 2,6 кв. м, коридору площею 8,4 кв. м, квартира обладнана балконом 1,2 кв. м, лоджією 2,7 кв.м., у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 22 листопада 2015р..

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя