Справа № 2/331/286/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі Постарнак М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 43-14 від 18 липня 2014 року, -
У грудні 2016 року Кредитна спілка "Хортиця" звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 43-14 від 18 липня 2014 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 липня 2014 року між КС "Хортиця" та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 43-14, згідно якого ОСОБА_1 отримав від КС «Хортиця» кредит у сумі 3800, 00 грн.
Оскільки ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2016 р. по справі № 331/4215/15-ц за позовом КС Хортиця до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу, стягнуто з відповідачів на користь КС Хортиця суму боргу за кредитним договором у розмірі 11 261, 12 грн., в тому числі суму боргу за тілом кредиту у розмірі 3 261, 95 грн..
Зазначене рішення набрало законної сили 03.06.2016 р., проте ОСОБА_1 ні в добровільному, ні в примусовому порядку, обовязок зі сплати грошової суми, покладений на нього рішенням суду, в повному обсязі не виконав..
Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та зазначив, що на позовних вимогах Кредитної спілки Хортиця до ОСОБА_1 наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засіданні не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.
Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 18 січня 2017 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 18 липня 2014 року між КС Хортиця та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту № 43-14, відповідно до п. 1.1. якого Кредитодавець зобов'язується надати Позичальнику кредит у розмірі 3 800, 00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов'язується повернути кредит Кредитодавцю та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, в порядку та в строки, визначені цим Договором. (а.с. 10-11)
Отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, згідно умов Договору кредиту № 43-14 від 18 липня 2014 року, підтверджується видатковим касовим ордером № 193 від 18.07.2014 р. на суму 3800, 00 грн. (а.с. 13).
Відповідно до п. 1.1., 5.1.3. Договору кредиту № 43-14 від 18 липня 2014 року, ОСОБА_1 зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі сплачувати Кредитодавцю платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом.
Відповідно до п. 6.3. Договору кредиту № 43-14 від 18 липня 2014 року за прострочення Позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п. 5.1.5., 8.6. цього договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 185 процентів річних від простроченої суми.
Оскільки ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2016 р. по справі № 331/4215/15-ц за позовом КС Хортиця до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу, стягнуто з відповідачів на користь КС Хортиця суму боргу за кредитним договором у розмірі 11 261, 12 грн., в тому числі суму боргу за тілом кредиту у розмірі 3 261, 95 грн. (а.с. 14-15)
Зазначене рішення набрало законної сили 03.06.2016 р., проте ОСОБА_1 ні в добровільному, ні в примусовому порядку, обовязок зі сплати грошової суми, покладений на нього рішенням суду, в повному обсязі не виконав..
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Підстави припинення зобовязання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі иа на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 43-14 від 18 липня 2014 року є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив державне мито у розмірі 1378 гривень 00 копійок (а.с. 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378 гривень 00 копійок
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 215, 224- 226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 610, 622, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги Кредитної спілки «Хортиця» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання рішення суду апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

18.01.2017