Справа № 395/1132/16-ц
Провадження № 2/395/41/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2017 рокум. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,
при секретареві ЛИСЕНКУ В.С.,
за відсутністю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «СуперКредит» (далі заявник, позивач, КРЕДИТНА СПІЛКА «СуперКредит») до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1В.) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У вересні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заявник вказав, що 02.08.2013 р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СК-33/0092/13/20, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 30.000 грн.
02.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 1, відповідно до якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 30.000 гривень, за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1 - 30.000 грн.
Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам.
Позивач виконав умови Додаткового договору № 1 та надав відповідачу транш в сумі 30.000 грн., а останній його отримав, що підтверджується касовим ордером від 02.08.2013 року.
25.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 2 до Договору, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 4.000 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 2 - 29.983,92 грн.
Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 2 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам.
Позивач виконав умови Додаткового договору № 2 та надав відповідачу транш в сумі 4.000 грн., а останній його отримав, що підтверджується касовим ордером від 25.12.2013 року.
14.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 3 до Договору, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 5.000 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 3 - 29.929,85 грн.
Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 3 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам.
Позивач виконав умови Додаткового договору № 3 та надав відповідачу транш в сумі 5.000 грн., а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 14.04.2014 року.
24.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 4 до Договору, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 5.400 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 3 - 29.959,56 грн.
Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 4 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам.
Позивач виконав умови Додаткового договору № 4 та надав відповідачу транш в сумі 5.400 грн., а останній його отримав, що підтверджується касовим ордером від 24.10.2014 року.
Відповідно до п. 3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача.
Відповідно до п. 3.2. Договору нарахування процентів зо Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 60% річних.
Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 Договору відповідач зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25 числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Додаткових договорах.
Відповідно до п. 3.4. Договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених в п. 3 Додаткових договорів, позивач має право стягнути з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від прострочення заборгованості по сплаті кредиту.
Позивач зазначає, що на виконання умов п. 2.4. Договору відповідачем було здійснено останній платіж 14.09.2015 року, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Договором.
Вказане вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору станом на 21.07.2016 року, з якого також вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 60.835,00 грн., з яких:
22.010,13 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту;
15.672,78 грн. - сума несплачених відсотків станом на 21.07.2016 року;
2.360,59 грн. - нарахована сума пені за період з 26.02.2016 року по 25.02.2016 року .
Відповідно до п. 6.1 Договору, його сторони за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього Договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуютьс положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Таким чином, за Договором відповідач був зобовязаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти з користування ними.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та зміст Договору останній є зобовязанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином Відповідач, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов'язання за Договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобовязання не виконує.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) с грошова сума або інше майно, як боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
У п. 3.4 Договору Позивач забезпечив виконання Договору Відповідачем неустойкою, а саме пенею.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
З огляду на те, що у відповідача існує заборгованість по поверненню кредиту та сплаті процентів, яка виникла в силу того, що відповідач допустив затримку здійснення повернення кредиту та сплату процентів на один місяць, чого він був зобовязаний не допускати згідно п.п. „а п.п. 3 п. 2.1 Договору можна зробити висновок про те, що відповідач порушив умови Договору, а отже порушив зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Сплата неустойки у вигляді пені за порушення зобовязання, яким є Договір, передбачена п. 3.4 останніх, в якому зазначено, що у випадку прострочення термінів платежів, зазначених у Таблиці 1, Позивач має право стягувати з Відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості заборгованості по сплаті кредиту.
Таким чином, з огляду на порушення термінів платежів, що були погоджені позивачем і відповідачем, позивач здійснив нарахування за прострочення виконання зобовязань за Договором за період з 26.02.2015 року по 25.02.2016 року пеню в сумі 23 152,09 грн.
Таким чином, на користь позивача необхідно сплатити, також і неустойку у вигляді пені за порушення зобовязання передбаченого Договором у вказаному вище розмірі.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.
Разом з тим, відповідач повинен виконати перед позивачем передбачені Договором зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків в натурі.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 509, 526, 546, 553, 554, 610, 611, 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитом на загальну суму 60.835 грн., а також судові витрати у справі.
Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав.
Як вбачається з письмової заяви представника позивача, він просить суд розглянути справу в його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.
Тому 19.01.2017 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України).
Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань.
У судовому засіданні безспірно зясовано, що 02.08.2013 р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СК-33/0092/13/20, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 30.000 грн.
02.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 1, відповідно до якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 30.000 гривень, за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1- 30.000 грн.
Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам.
Позивач виконав умови Додаткового договору № 1 та надав відповідачу транш в сумі 30.000 грн., а останній його отримав, що підтверджується касовим ордером від 02.08.2013 року.
25.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 2 до Договору, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 4.000 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 2-29.983,92 грн.
Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 2 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам.
Позивач виконав умови Додаткового договору № 2 та надав відповідачу транш в сумі 4.000 грн., а останній його отримав, що підтверджується касовим ордером від 25.12.2013 року.
14.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 3 до Договору, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 5.000 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 3-29.929,85 грн.
Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 3 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам.
Позивач виконав умови Додаткового договору № 3 та надав відповідачу транш в сумі 5.000 грн., а останній його отримав, що підтверджується касовим ордером від 14.04.2014 року.
24.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 4 до Договору, відповідно до п.1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 5.400 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 3-29.959,56 грн.
Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 4 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам.
Позивач виконав умови Додаткового договору № 4 та надав відповідачу транш в сумі 5.400 грн., а останній його отримав, що підтверджується касовим ордером від 24.10.2014 року.
Відповідно до п. 3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача.
*Відповідно до п. 3.2. Договору нарахування процентів зо Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 60% річних.
Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 Договору відповідач зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25 числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Додаткових договорах.
Відповідно до п. 3.4. Договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених в п. 3 Додаткових договорів, позивач має право стягнути з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від прострочення заборгованості по сплаті кредиту.
Позивач зазначає, що на виконання умов п. 2.4. Договору відповідачем було здійснено останній платіж 14.09.2015 року, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Договором.
Вказане вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору станом на 21.07.2016 року, з якого також вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 60 835,00 грн., з яких:
22 010,13 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту;
15 672,78 грн. - сума несплачених відсотків станом на 21.07.2016 року;
2.360,59 грн. - нарахована сума пені за період з 26.02.2016 року по 25.02.2016 року.
В добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачами не сплачена.
Відповідно до вимог згаданої угоди, а також ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредит (в тому числі прострочені відсотки), пеню.
Вказані обставини також підтверджуються: кредитним договором між сторонами, довідками про сплату позики та відсотків протягом досліджуваного періоду, іншими матеріалами справи.
Суд відкидає заперечення відповідачів щодо неспроможності належним чином виконувати взяті на себе за угодами зобовязання.
До того ж згідно до ст. ст. 3, 21, 27 Закону України «Про кредитні спілки», ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, повинен сплатити за час прострочення 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.
Таким чином, позов КС «СуперКредит» до ОСОБА_1 підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі.
Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача його витрати в справі, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1.378 грн.
Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору від 02.08.2013 р. за № СК-33/0092/13/20, ст. ст. 3, 21, 27 Закону України «Про кредитні спілки», ст. ст. 3, 11, 15-16, 22, 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд
Позов КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь кредитної спілки «СуперКредит» суму боргу по кредитному договору № СК-33/0092/13/20 від 02.08.2013 р. у розмірі 60.835 (шістдесят тисяч вісімсот тридцять пять) гривень 00 коп., яка складається з таких сум:
22. 010,13 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту;
15. 672,78 грн. - сума несплачених відсотків станом на 21.07.2016 року;
2.360,59 грн. - нарахована сума пені за період з 26.02.2016 року по 25.02.2016 року.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «СуперКредит» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1.378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень.
Розяснити сторонам, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, а позивач має право оскаржити таке рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 229 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили в загальному порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко

Згідно з оригіналом:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО