Справа № 569/1223/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2017 р.

Суддя Рівненського міського суду Кучина Н.Г., перевіривши виконання вимог ст.ст.119,120 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.03.2016 року № 28560976

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.03.2016 року № 28560976

Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідачем по справі є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, обґрунтовуючи подання позову до Рівненського міського суду, позивач вказує, що позовні вимоги виникли з приводу захисту прав споживачів та є такими, що виникли із договору, при цьому посилається на положення ч.5 та ч.8 ст.110 ЦПК

Посилання позивача на положення ч.5 ст.110 ЦПК суд визнає помилковими.

Дійсно, відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Враховуючи визначення термінів, наведених у Закону України «Про захист прав споживачів», а також положення ст.3, ст.12 цього ж Закону, споживачем є громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб на підставі договору - усної чи письмової угода між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюються купівля-продаж, роботи та послуги.

Відповідно до розяснень, наведених у п.1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 " Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12.04.1996 року, при вирішенні справ за позовами про захист прав споживачів суди мають виходити насамперед із положень Закону України «Про захист прав споживачів». Споживачем, права якого захищаються на підставі цього Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Правовідносини, які виникли між позивачем та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 не є споживчими, а предметом спору є визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, у яких позивач, не є споживачем, а відповідач не є особою яка виготовляє, продає товари, виконує роботи та надає послуги, положення Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин не можуть бути застосовані.

Не погоджується суд і з покликанням позивача при подачі позову до Рівненського міського суду на п.8 ст.110 ЦПК України з огляду на таке.

Правила частини восьмої статті 110 ЦПК України, які визначають підсудність справ за вибором позивача, передбачають, що позови, які виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.

Разом з тим, жодних договірних відносин між позивачем та відповідачем не існувало.

Позивач покликається на рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень п.п.22,23 ст.1, ст.11, ч.8 ст.18,ч.3 ст.22 ЗУ " Про захист прав споживачів" у взаємозв"язку з положенням ч.4 ст. 42 Конституції України дія цього Закону поширюється і на правовідносини між Кредитодавцем та позичальником ( споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Викладена у рішенні Коституційного Суду України позиція стосується правовідносин між Кредитодавцем та позичальником, в даному випадку позовні вимоги пред"явлені до приватного нотаріуса, який не є кредитодавцем.

Згідно положень ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 має бути повернутий позивачу, оскільки повинен предявлятися до відповідного районного суду міста Києва.

Керуючись ч.1 ст.109, ст.115, п.4 ч.3 ст.121, абз.3 ч.3 ст.122, ст.209, ст.210, ст.293, ст.294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство «Дельта Банк» про захист права власності, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень повернути ОСОБА_1 для подання до належного суду відповідного районного суду міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г.Кучина