Справа № 576/2765/16-ц
Провадження № 2/576/134/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.17 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Терені Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Березівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку батька ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом. Позивач обґрунтовувала позов тим, що 08.11.2015 року помер її батько ОСОБА_2 Після смерті батька залишилась спадщина в складі земельної ділянки, що належала йому на праві власності на підставі державного акта Серія Р3 № 732080. Але коли вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно ОСОБА_2, нотаріус відмовила їй у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, бо відсутній оригінал державного акту на право власності на землю, і вона не може оформити спадщину після померлого батька, і тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач та її представник не зявились, проте представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просить розглянути у їх відсутність.

Березівська сільська рада у судове засідання свого представника не направила, однак надала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за їх відсутності, заперечення проти позову відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Відповідно до копії Державного акта Серія Р3 № 732080, ОСОБА_2, який проживав в с. Горіле, на підставі розпорядження Глухівської райдержадміністрації № 244 від 14 серпня 2002 р. була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 4,14 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Горілівської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10).

Свідоцтвом по смерть І-БП № 247489 від 10.11.2015 р. стверджується, що ОСОБА_2 помер 08.11.2015 р. у с. Горіле Глухівського району Сумської області у віці 61 років (а.с. 3), а відповідно до довідки Березівської сільської ради № 138 від 16.03.2016 р. підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_2, який помер 08.02.2015 р. був зареєстрований один за адресою: с. Горіле, вул. Лісна, 12, Глухівського району, Сумської області. За ОСОБА_2 дійсно значиться земельний пай. (а.с. 9).

Згідно копій договорів оренди землі від 06.01.2010 р., ОСОБА_2 передано в оренду ТОВ «Голландська аграрна компанія» земельну ділянку, площею 1,7808 га, та земельну ділянку, площею 2,3639 га, які розташовані на території Горілівської сільської ради Глухівського району Сумської області (а.с. 6-7).

Відповідно до копій паспорта, свідоцтва про одруження, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, оглянутих у судовому засіданні, позивач дійсно є донькою померлого ОСОБА_2 (а.с. 4, 5).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з положенням ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, що померлий ОСОБА_2 за життя отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, то він набув право, яке позивач може успадкувати після його смерті.

За таких обставин суд доходить до висновку, що позивач успадкувала право на земельну ділянку, належну спадкодавцю ОСОБА_2, та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, а тому успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

У пунктах 39-40 свого рішення від 24.04.2014 р. по справі «Будченко проти України» (Budchenko v. Ukraine), заява № 38677/06, Європейський суд з прав людини наголошував на тому, відсутність існування механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання у право за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні.

Враховуючи, що позивач позбавлений будь-яким способом отримати дублікат державного акта на право приватної власності на землю, який видавався спадкодавцю, через відсутність відповідного порядку, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі, а також з урахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку є законними, і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, п. «г» ч. 1 ст. 81, п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України, ст. 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем ОСОБА_2, який помер 08 листопада 2015 року, право власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки, розташованої на території Горілівської сільської ради Глухівського району Сумської області, загальною площею 4,14 гектарів, яка рахується за ОСОБА_2, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 732080, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 340 від 26.11.2002 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О.Колодяжний