Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/23/17
провадження: 2-о/614/5/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

24.01.2017 року Борівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Гуляєвої Г.М.

при секретарі Євтіхієвій С.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Борова Харківської області справу зазаявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Богуславська сільська рада Борівського району Харківської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

про встановлення факту проживання в період з травня1991 року по березень 1993 року в с.Богуславка Борівського району Харківської області без реєстрації

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2 звернулася до Борівського районного суду Харківської області з вказаною заявою, в якій вказала, що вона народилася 01.04.1963р. в с.Буркандя Сусуманського району Магаданської області, але після смерті батька 23.11.1966р. разом з матір'ю ОСОБА_6 вони виїхали на постійне місце проживання до баби ОСОБА_7 в с. Богуславки Борівського району Харківської області, де закінчила восьмирічну школу, девятий та десятий класи закінчила в Сенківській середній школи Купянської ради Харківської області, а згодом 22.01.1983р. в м. Харкові одружилася з ОСОБА_8 та вже 21.07.1983р. в с. Богуславка в них народилася донька ОСОБА_9, а в 1985р. чоловік ОСОБА_8 отримав направлення на роботу в Туркменію і вона виїхала з ним, навідуючись періодично до доньки, матері та баби. За час проживання в Туркменії у них народилося ще троє спільних дітей: ОСОБА_3 17.03.1986р.н., ОСОБА_4 28.11.1987р.н., Максатмурад 26.03.1991р.н., а в травні 1991р. всі разом приїхали в с. Богуславка Борівського району Харківської області, де вони дізналися про майбутній розпад Радянського Союзу і вирішили, що чоловік поїхав на роботу в Туркменію, а вона з дітьми залишиться в с.Богуславка, де постійно проживали, хоча були зареєстровані в Туркменії, а звернувшись в 1993р. до паспортного столу Борівського РВ МВС України з метою отримання паспорта громадянина України мені повідомили, що для цього необхідно підтвердити громадянство України та після збору всіх документів у 2002 році отримала паспорт громадянина України, того ж року розірвала шлюб з ОСОБА_8 в Борівському ВРАЦС. Однак в 2012р. отримала повідомлення з ВГІРФО ГУ МВС України в Харківській області, в якому було вказано, що її паспорт громадянина України визнаний таким, що оформлений з порушенням законодавства України і підлягає вилученню та знищенню, оскільки відсутні документи, які б підтверджували її приналежність до громадянства України.

Тому просить суд встановити юридичний факт, яким підтвердити що вона ОСОБА_2, 01.04.1963р.н, разом зі своїми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно постійно проживали з травня місяця 1991 року по березень місяць 1993 року за адресою: Харківська область, Борівський район, село Богуславка, вул. Лугова, буд. 24, в домоволодінні баби ОСОБА_10, без реєстрації.

Заявниця ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні підтримали свої вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали вимоги заявниці та просили їх задовольнити.

Свідкок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_2 з її дітьми по вул. Лугова, 24 в с. Богуславка Борівського району Харківської області в період з травня 1991р. по березень 1993р., пояснивши, що знає ОСОБА_2 з дитинства, в травні 1991р. вона з дітьми повернулися з Туркменії і надалі постійно проживала з дітьми в с.Богуславка, де її постійно бачила та часто разом ходили до лікарні, де робили дітям щеплення, також допомагала родині заявниці добудовувати будинок, а в 1992р. були на святкуванні проводів ОСОБА_6 на пенсію, яке організовувала ОСОБА_2

Свідкок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що з літа 1991р. ОСОБА_2 разом з її дітьми: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Максатмурадом постійного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 у своєї матері та баби, крім того, вказала, що в 1991р., зустрічаючись з майбутнім чоловіком, часто приходили до ОСОБА_2 в гості; зустрічали разом Різдво 1992р., також ОСОБА_2 була присутня у них на сватанні влітку 1992р. і на весіллі в 1993р., а коли ОСОБА_6 (матір заявниці) проводжали на пенсію в березні 1992р., то ОСОБА_2 організувала свято, на яке вони з чоловіком були запрошені.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що оскільки його батьки та батьки ОСОБА_2 товаришували, то заявницю він дуже добре знає, після народження сина ОСОБА_13 вони сімєю приїхали до ОСОБА_6, де ОСОБА_2 разом з дітьми залишилася постійно проживати, та восени 1991 р. він допомагав їм заготовляти сіно для корів, перевозити городину, привозив пісок для будівництва, катав дітей на конях, в січні 1992р. разом зустрічали Різдво, в 1993 році заявниця була у них на весіллі, разом відзначали різні свята, хрестили дітей в 1991р. та в 1994р., тобто повністю підтверджує факт постійного проживання ОСОБА_2 з її дітьми по вул. Лугова, 24 в с. Богуславка Борівського району Харківської області в період з травня 1991р. по березень 1993р.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_2 з її дітьми: ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 по вул. Лугова, 24 в с. Богуславка Борівського району Харківської області в період з травня 1991р. по березень 1993р. у домоволодінні ОСОБА_6 і ОСОБА_7, зазначивши, що є далекою родичкою ОСОБА_2, а в 1991р. хрестила дочку ОСОБА_15, постійно бігала доглядати за дітьми заявниці; взимку 1991-1992р. разом ткали дорожки на станку; в 1991-1993р.р. разом справляли всі свята, в 1992р. заявниця разом з дітьми була присутня на сватанні.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що в 1991р. вона працювала трактористкою на фермі «Зоря» і підвозила ОСОБА_2 будматеріали, так як остання перебудовувала будинок своїй бабі - ОСОБА_7, а в 1992р. заявниця проводила свято на честь виходу на пенсію матері ОСОБА_6; в жовтні 1992р. допомагали сім'ї заявниці перевозити городину, таким чином підтверджує, що ОСОБА_2 з дітьми в період з травня 1991р. по березень 1993р. проживала постійно по вул. Лугова, 24 в с. Богуславка Борівського району Харківської області.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, додані документи, приймаючи до уваги конкретні обставини у справі, приходить до наступного.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії І-ФК №334024 від 22.11.1973р., ОСОБА_17 народилася 01.04.1963р. в с. Буркандя Сусуманського району Магаданської РРФСР її батьком є ОСОБА_18, матір'ю ОСОБА_6 (а.с.12).

З копії довідки №45 від 25.11.2016р. вбачається, що ОСОБА_2 дійсно навчалася з 1970р. по 1978р. в Богуславській восьмирічній школі Борівської районної ради Харківської області (а.с. 41)

Копією атестату про середню освіту, виданого 25.06.1980р. підтверджується, що ОСОБА_17 в 1980р закінчила повний курс Сеньківської середньої загальноосвітньої школи с. Сеньків Куп'янського району Харківської області (а.с.42)

З копії свідоцтва №163 від 11.06.1981р. вбачається, що ОСОБА_17 в період 1980-1981р.р. навчалася та закінчила відділення машинопису Харківських державних курсів стенографії і машинопису (а.с.43)

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ВЛ № 400801, виданого 22.01.1983р. Дзержинським відділом ЗАГС м. Харкова, між ОСОБА_17 та ОСОБА_8 22.01.1983р. зареєстровано шлюб і складено актовий запис №70, в зв'язку з чим прізвище дружини змінено на «Ходжамурадова» (а.с.13).

Від спільного шлюбу у ОСОБА_8 і ОСОБА_2 народилося четверо дітей: ОСОБА_16, 21.07.1983р.н., ОСОБА_3 17.03.1986р.н., уродженка м. Мари Марийської області ТРСР, ОСОБА_4 28.11.1987р.н., уродженка м. Мари Марийської області ТРСР, Максатмурад 26.03.1991р.н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5 Туркменської РСР, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копіями паспортів громадян України (а.с.23-32, 38).

В копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ №181382, виданого Відділом РАГС Борівського РУЮ Харківської області, зазначено, що 07.08.2002р. розірвано шлюб між громадянином ОСОБА_8 і громадянкою ОСОБА_2, про що складено актовий запис №61 (а.с.14)

З копій довідок виконавчого комітету Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області №1882 від 24.11.2016р. та №2004 від 23.12.2016р. вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_19 згідно погосподарської книги №12 ос/рах.547 за 1990-1995р.р., станом на 24.08.1991р. та 13.11.1991р. значились зареєстрованими на території Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області (а.с.38,40)

Відповідно до довідки виконавчого комітету Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області №2006 від 23.12.2016р., домоволодіння №24 по вул. Лугова в с. Богуславка Борівського району Харківської області, згідно погосподарської книги №12 ос/рах.547 станом на за 1990-1995р.р., значилось за ОСОБА_7 (а.с.39)

З копії свідоцтва про народження серії ЯИ №570827 ОСОБА_20 народилася 14.03.1937р. в с. Богуславка Борівського району Харківської області її матір'ю є ОСОБА_7 (а.с.15)

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ДЧ № 006718 від 25.10.1962р. між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 25.10.1962р. зареєстровано шлюб і складено актовий запис №178, в зв'язку з чим прізвище дружини змінено на «Кирилова» (а.с.131).

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_21, ОСОБА_22 ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, вбачається, що вони підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_2 з її дітьми: ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 по вул. Лугова, 24 в с. Богуславка Борівського району Харківської області в період з травня 1991р. по березень 1993р. (а.с.48-75, 79-81, 88, 91-95, 98-99).

Відповідно до ст.ст.3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно з Конституцією України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст.3); усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (ст.21); права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ст.22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст.24).

Відповідно до ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Так, ст. 3 Закону України «Про громадянство України» визначає умови належності до громадянства. Зокрема, у п. 1 ч.1 цієї статті зазначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а п.2 ч.1 цієї статті передбачено, що особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" ( 1636-12 ) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт, що має юридичне значення.

Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Також у вказаній постанові передбачено, що наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Додатково судом враховано, що у заявниці ОСОБА_2 виникають труднощі в оформленні документів з огляду на відсутність відомостей належності її до громадянства України, в зв'язку з чим вона позбавлена можливості користуватися правами та виконувати обов'язки громадянина України, передбаченими Конституцією України.

З огляду на таке, суд вважає, що наявні у справі докази є достатніми для встановлення факту проживання заявниці та її дітей на території України в період з травня 1991р. по березень 1993р.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у своїй сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає, що заява про встановлення факту проживання ОСОБА_2 на території України підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 213, 215, 234, 256, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Богуславська сільська рада Борівського району Харківської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання в період з травня 1991 року по березень 1993 року в с.Богуславка Борівського району Харківської області без реєстрації - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, 01.04.1963р.н., разом з дітьми: ОСОБА_3, 17.03.1986р.н., ОСОБА_4, 28.11.1987р.н., ОСОБА_5, 26.03.1991р.н. на території України в с. Богуславка Борівського району Харківської області, в період з травня 1991р. по березень 1993р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2017р.

Суддя Гуляєва Г. М.