Справа № 490/9141/16-ц
н/п 2/490/3305/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

05 січня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Головацькому О. С.

за участю позивача - ОСОБА_1 В,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням та зобов'язання вчинити певні дії.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Зобов'язати відповідача ОСОБА_5 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 36, шляхом демонтажу некапітальної фанерної огорожі з листами полікарбонату в віконних прорізах.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/9141/16-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Головацькому О. С.

за участю позивача - ОСОБА_1 В,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила зобовязати його усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 житловим приміщенням за адресою: м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 36, шляхом демонтажу некапітальної фанерної огорожі з листами полікарбонату влаштованих в віконних прорізах, та встановлення заборони для влаштування будь-яких інших незаконних огорож (забудов); зобовязати відповідача надати доступ позивачці, передбачений будівельними нормами № 360-92, на відстань по межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції не менш 1,0 м для встановлення необхідної інженерної споруди за вищезазначеною адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що вона проживає та зареєстрована за вказаною адресою зі своїми батьками та дітьми. Власником 35/100 частини будинку є власник позивачки ОСОБА_6

В той же час, відповідач, який є власником 19/100 вказаного будинку, на частині житлового будинку з боку, де мешкає позивачка із дітьми, влаштував некапітальну фанерну огорожу з листами полікарбонату, чим, на її думку, порушив доступ повітря та світла до кімнати, де вона проживає. Такі дії відповідача ускладнюють обслуговування її будівлі та інших споруд, вона не може використовувати частину ділянки за її призначенням, обслуговувати будівлю та прокласти необхідну інженерну споруду.

Враховуючи те, що відповідач добровільно демонтувати вказану споруду відмовляється, позивачка звернулася до суду із даним позовом.

Позивачка та її представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

При цьому, позивачка пояснила, що 21 липня 2016 року вона, прийшовши з роботи, побачила, що відповідач на відстані 5 см від будинку самовільно без відома та згоди позивачки встановив некапітальну фанерну огорожу, у зв'язку з чим порушився доступ світла до кімнати, а саме приміщення не провітрюється. Вказане, на її думку, підтвердила також комісія органу місцевого самоврядування, якою було здійснено вихід за вищезазначеною адресою, про що було складено відповідний акт.

Крім того, позивачка зазначала, що вона має намір встановити таку ж огорожу, однак на відстані 1 метру від стіни будинку.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували. При цьому, відповідач зазначав, що у нього із позивачкою виникали суперечки, у зв'язку з чим він на відстані 5 см встановив спірну огорожу. Посилався на те, що він попередив про встановлення огорожі власника частини будинку - ОСОБА_6

Крім того, представник відповідача зазначав, що позивачка не надала доказів порушення норм щодо інсоляції та в цілому не довела порушення своїх прав, а тому вона є неналежним позивачем.

Вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення сторін, спеціаліста, дослідивши матеріали та обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка зареєстрована та проживає у будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 36. Її батько, ОСОБА_6, є власником 35/100 частин вказаного домоволодіння на підставі Свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 03.08.1988 року та Договору дарування від 28.01.1992 року.

ОСОБА_5 є власником 19/100 частин вказаного домоволодіння на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2015 року.

Між позивачкою та відповідачем виникли суперечливі відносини щодо спільного проживання та користування домоволодінням, що підтвердили у судовому засіданні сторони.

21 липня 2016 року позивачкою було виявлено, що ОСОБА_5 за її відсутності та без відома членів її сім'ї повністю закрив її вікна, які виходять до його двору, оргстеклом, а також обшив стіну її частини будинку фанерою, чим позбавив її та її дітей доступу до повітря та сонячного світла.

У зв'язку з цим, 21.07.2016 року позивачка звернулася із заявою до Миколаївського міського голови. У вказаній заяві вона зазначала, що відповідач свої дії мотивував тим, що позивачка та її діти заважають відповідачу знаходитися у власному дворі, створюють шум, підслуховують та підглядають.

На підставі вказаної заяви працівниками адміністрації Центрального району ММР було проведено комісійне обстеження, в ході якого вказані факти знайшли своє підтвердження. При цьому, встановлено, що зазначеними діями порушено доступ світла та повітря до кімнати, де проживає позивачка із дітьми, у зв'язку з чим позивачці було рекомендовано звернутися до суду.

За результатами обстеження було складено відповідний акт.

Крім того, 21.07.2016 року позивачка звернулася до поліції із відповідною заявою, в ході перевірки якої було встановлено цивільно-правовий характер відносин, які склалися між сторонами.

Позивачка вважає дії позивача протиправними та такими, що порушують її права та законні інтереси, у зв'язку з чим і звернулася до суду із даним позовом.

Відносини власності регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Таким чином, для усунення перешкод у користуванні суд має встановити:

1) наявність правових підстав для володіння або користування майном;

2) створення іншими особами перешкод у користуванні належним особі майном.

Із матеріалів справи вбачається, що власником 35/100 частин домоволодіння (у тому числі частини, біля якої було встановлено огорожу) є батько позивачки ОСОБА_6 В той же час, позивачка є членом сім'ї власника, зареєстрована та проживає у домоволодінні, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою за формою № 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 156 ЖК України.

При цьому, згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Таким чином, позивачка як член сім'ї власника має право користування 35/100 частин домоволодіння, тобто користується майном на відповідних правових підставах, а за такого має право на захист права користування.

Судом встановлено, що відповідач шляхом встановлення некапітальної фанерної огорожі з листами полікарбонату влаштованих в віконних прорізах порушує право позивачки вільно та на власний розсуд користуватися домоволодінням. Твердження відповідача та його представника про те, що позивачка не надала доказів порушення діями відповідача норм інсоляції та аерації, суд до уваги не приймає, оскільки таке порушення встановлене в ході судового розгляду та випливає із наданих сторонами матеріалів.

При цьому, факт встановлення огорожі саме відповідачем ним не оспорювався та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що внаслідок дій відповідача позивачці було створено перешкоди у користуванні зазначеною квартирою, у звязку з чим вона, як законний користувач майна, відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення таких перешкод.

За такого, позовні вимоги в частині зобовязання відповідача усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 36, шляхом демонтажу некапітальної фанерної огорожі з листами полікарбонату в віконних прорізах є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час, суд відмовляє у задоволенні вимоги в частині встановлення заборони для влаштування будь-яких інших незаконних огорож (забудов), оскільки судовому захисту підлягає виключно порушене, оспорене або не визнане право чи інтерес, а за такого він не може стосуватися правовідносин, які ймовірно можуть виникнути у майбутньому.

Крім того, суд також відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надати доступ, передбачений ДБН, на відстань по межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції не менше 1,0 для встановлення інженерної споруди, оскільки позивача не є власником спірної частини домоволодіння і має право виключно користуватися ним.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що норми ДБН були прийняті у 1992 році, після того, як між сторонами склався певний порядок користування земельною ділянкою, а межа між земельними ділянками на теперішній час не визначена, у звязку з чим ДБН не поширює свою дію на правовідносини, що склалися між сторонами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Зобов'язати відповідача ОСОБА_5 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 36, шляхом демонтажу некапітальної фанерної огорожі з листами полікарбонату в віконних прорізах.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН