Номер провадження: 22-ц/785/2102/17
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М. Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між подружжям, яке не має дітей, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя і моральних цінностей.

Також позивачка зазначила, що вона з відповідачем втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, внаслідок чого виникали постійні сварки, тобто шлюб носить формальний характер, а також враховуючи, що спільне проживання з відповідачем неможливе і буде суперечити її правам, позивачка просила суд не надавати їм строк на примирення та розірвати шлюб.

В судове засідання сторони не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2012 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволений. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, оскільки порушує його законні права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що сторони офіційно зареєстрували свій шлюб 20.09.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.09.2003 року, виданого Першим відділом реєстрації актів громадського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 468. (а.с. 4).

Сторони від шлюбу не мають дітей.

Також судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя і моральних цінностей, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, взаємодопомоги, порозуміння, у зв'язку з чим постійно між подружжям виникали сварки, вони припинили спільне проживання і не підтримують між собою шлюбних стосунків.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з наступного.

Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути предьявлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд прийшов до вірного висновку, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер та подальше спільне проживання між сторонами неможливе і буде суперечити правам обох сторін.

Також, враховуючи позицію позивачки, стосовно її бажання на розірванні шлюбу та позицію відповідача, який у письмовій заяві, просив суд слухати справу без його участі, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що сім'я між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розпалась остаточно та зберегти її неможливо, тобто збереження сім'ї, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам обох сторін та моральним засадам суспільства.

На підставі вищевикладеного, суд задовольнив позов та розірвав шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Більш того ОСОБА_2, в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що тривалий час не проживає з позивачкою, як подружжя, але проживає в окремому приміщенні, яке знаходиться в тому ж будинку? де мешкає позивачка.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд розглянув справу за його відсутністю, чим порушив його права, не надавши йому можливості на висловлення його бажання чи небажання збереження сім'ї, не приймаються судом до уваги, з наступних підстав.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Апелянтом на підтвердження його апеляційної скарги не надано будь-яких доказів про те, що він не був сповіщений, та не писав заяву, в якої просив розглянути справу за його відсутністю, що спростовуються матеріалами справи, а саме розпискою, про те, що апелянт був повідомлений про слухання справи, а також наданою до суду заявою, в який просив слухати справу за його відсутністю (а.с. 11, 13).

Також доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не були з'ясовані всі обставини справи, так як вони не підтверджені будь-якими доказами та твердженнями свідків, оскільки він мешкав разом з нею, приймав участь у сімейному житті, допомагав їй, вони вели спільне господарство, не приймаються судом до уваги, оскільки суд приймаючи рішення повно та всебічно дослідив всі матеріали справи та ухвалив рішення, яке відповідає нормам чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець