________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2706/17
Провадження № 2/520/6892/17
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

16.03.2017

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовом Акціонерного банку «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов позов Акціонерного банку «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1, паспорт серія КЕ 678336, виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 25.07.1997, зареєстрована за адресою: 65010, м. Одеса, вул. Контр. Адмірала Луніна, 7-Б, кв. 68), а саме: на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 86,4 кв.м., житловою 51,4 кв.м.; заборонити субєктам державної реєстрації прав вчиняти будь які дії, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 86,4 кв.м., житловою 51,4 кв.м.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки позивач не обґрунтував необхідність їх вжиття, не вказав в чому полягає очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цій справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, не надано доказів на підтвердження того, що на момент подачі позову відповідач, вживає заходи щодо відчуження квартири.

Крім того, відповідно до вимог ч.3ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з позовної заяви представник позивача просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 15000,00 доларів США, що складає на момент подачі позову у сумі 405750,00 грн.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, що додана до заяви про забезпечення позову, вбачається, що загальна вартість квартири, арешт на яку просить накласти представник позивача з метою забезпечення позову, становить 87010 грн. Дата внесення запису про реєстрацію права власності 21 серпня 2008 року.

Відомості про дійсну ринкову вартість квартири на момент подачі позову представником позивача, до позовної заяви не додані, тому неможливо визначити співмірність заявлених вимог і дійсної вартості нерухомого майна, на яке просить накласти арешт представник позивача, що є необхідним при вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення заяви.

На підставі наведеного, заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовом Акціонерного банку «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бескровний Я. В.