Справа № 315/28/17
Номер провадження № 2-з/315/1/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Каракай Н.Д.

при секретарі Браціло І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

12.01.2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову, в якій прохав винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, яке належить ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник заявника за дорученням заяву підтримав, суду додатково пояснив, що ОСОБА_2 відмовився віддавати борг, яке майно має ОСОБА_2 йому не відомо.

Суд, вивчивши матеріали заяви, вислухавши представника заявника, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року звертається увага судів на те, що за змістом ч.1 ст.151 ЦПК підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У поданій до суду заяві заявник не зазначив відомості, необхідні для забезпечення позову, а саме: не вказав на яке саме рухоме та нерухоме майно необхідно накласти арешт із наданням доказів, які підтверджують право власності відповідача на вказане майно, приблизну вартість майна, його місцезнаходження, не зазначено причини у зв'язку із якими потрібно забезпечити позов. В зв'язку з чим суду неможливо встановити чи є накладення арешту співмірним із заявленими вимогами.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

А тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.151, 152 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суд Запорізької області через Гуляйпільський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: Каракай Н.Д.