Провадження № 2/742/52/17
Єдиний унікальний № 742/3662/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., при секретарі Карпенко В.О., за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_3, на утримання і до повноліття доньки Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2012 року. Внаслідок невиконня відповідачем рішення суду, за період з 01.05.2012 року по 30.10.2016 року утворилися заборгованість по виплаті аліментів в сумі 11365 грн. 96 коп., тому позивачка просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 4381,54 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав частково просив застосувати строк позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 на утримання і до повноліття доньки Катерини ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини повнолітнього віку, починаючи з 11 травня 2012 року.

Згідно зі ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до зазначеного, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Як встановлено судом, внаслідок невчасного виконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, відповідно до розрахунку державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області за відповідачем мається заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 11365,96 грн.

Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені).

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів.

Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий представником позивачки, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р..

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення неустойки є такими, що підлягають задоволенню, тому з ОСОБА_4 підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у сумі 4381,54 грн.

Що стосується заявлених вимог про стягнення судових витрат, суд приходить до наступних висновків:

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За змістом ст.ст.79,84 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, і витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права.

Розмір витрат на оплату правової допомоги, граничний розмір якої встановлений Законом України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах від 20 грудня 2011 року, стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справ, а й разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Зокрема, ст.1 вищезгаданого Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається в судовому рішенні.

Для визначення розміру витрат на правову допомогу позивачу суд відповідно до наданого розрахунку враховує робочий час, витрачений адвокатом ОСОБА_1 на участь у судових засіданнях адвоката, що у відповідності з журналами судових засідань, що становить 45 хв.

Відтак, розмір витрат на правову допомогу, надану адвокатом ОСОБА_1 позивачці становить 480 грн. (1600 грн. (законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати) *40% : 60 хв. *45 хв. (фактично витрачений адвокатом час на надання правової допомоги).

Беручи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 480 грн.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 59,60,79,84,88,209,212, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 4381 грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 480 грн.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М. Бездідько