Справа № 336/1640/17
Провадження № 2-о/336/59/2017
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

23 березня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Марко Я.Р., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 юрій Іванович звернувся до суду з вищевказаною заявою в якій просить суд визнати його матір ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та встановити над нею опіку та призначити його її опікуном над його матір'ю та над її майном.

Ознайомившись з матеріалами заяви, суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. (частина 3 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання заяви у справах окремого провадження, які подано фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (320,00 грн.).

Згідно положень частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи зі змісту заявлених вимог, заявником одночасно заявлено дві окремі самостійні вимоги немайнового характеру: визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна.

Відтак, за подання даної заяви до сплати підлягає судовий збір окремо за дві вимоги немайнового характеру в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (320,00 грн.).

Відповідно до статті 119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з частиною 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу заявник зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення заяви та дотримання процесуального порядку її пред'явлення.

Судом встановлено, що дана заява не відповідає вимогам частини 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки належних доказів сплати заявником судового збору не надано.

Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Посилання заявника ОСОБА_1 на частину 2 статті 240 Цивільного процесуального кодексу України як на підставу звільнення від судового збору є помилковим з огляду на наступне.

Статтею 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Отже, зі змісту вищевказаної норми Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що законодавцем встановлено два види судових витрат, а саме, судовий збір та витрати, пов"язані з розглядом справи, тобто з її провадженням.

Відповідно до вимог частини 2 статті 240 Цивільного процесуального кодексу України на рахунок держави відносяться лише судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, але не судовий збір, як окремий вид судових витрат.

Відповідно до статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись статтями 119-121Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали про залишення заяви без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати заявнику.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і буде повернена заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Р.Марко