Справа № 372/2610/16-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/1214/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 49 07.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 є батьком - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомогу, відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання їхньої спільної доньки, у зв'язку з чим, просила стягнути аліменти на утримання доньки щомісячно в розмірі 1/4 частки доходу відповідача до досягнення дочкою повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Крім того просить скасувати ухвалу суду від 12 грудня 2016 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про призначення судової генетичної експертизи, так як оскаржувана ухвала перешкоджає законному вирішенню справи та порушує його право на отримання доказу, який дасть можливість вирішити суду спір згідно вимог законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не є біологічним батьком дитини, а лише записаний у свідоцтві про народження дитини її батьком, а тому не повинен сплачувати аліменти. Позивач знає, що він не є біологічним батьком дитини, але вимагає в судовому порядку сплати аліментів.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку судом першої інстанції ці вимоги закону у повному обсязі виконано.

Судом першої інстанції встановлено, що у сторін є неповнолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої записаний ОСОБА_2. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київської області серії НОМЕР_1.

Відповідно до свідоцтва про народження, зроблено відповідний актовий запис за № 8 від 27 березня 2008 року, громадянка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітньою та у 2026 році досягає свого повноліття.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_4 відмовлено. Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2016 року залишено без змін.

Дитина постійно проживає та перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виданою Краснослобідською сільською радою Обухівського району Київської області № 495 від 30.06.2016 року та не спростовано відповідачем.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 180, 181, 184 СК України та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач не виконує свої зобов"язання, а тому позов є обгрунтованим та стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в частці від доходу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, суд першої інстанції взяв до уваги те, що дитина проживає разом з позивачкою, а також матеріальний стан платника аліментів.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він не є біологічним батьком дитини, а лише записаний у свідоцтві про народження дитини її батьком, а тому не повинен сплачувати аліменти, оскільки всупереч положенням ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того факту, що він не є біологічним батьком дитини.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2016 року, яке залишено без змінколегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2016 року зазначено, що позивачем не доведено будь-якими належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що останній не є батьком дитини.

З вищенаведених підстав не підлягає до задоволення вимоги апелянта про скасуванняухвалу суду від 12 грудня 2016 року.

Крім того, вказана ухвала окремо від рішення суду не оскаржується.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому дане рішення є законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: