Номер провадження: 22-ц/785/2412/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.01.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кравець Ю.І. розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Спіка» про визнання права власності на хвіртку,

встановив:

03.12.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2016 року у задоволені позову відмовлено.

Вказане рішення оскаржують в апеляційному порядку позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В скарзі ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового ухвали про задоволення позову у повному обсязі.

Однак, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору у відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід 2 групи, що, на його думку, є підставою для звільнення усіх апелянтів від сплати судового збору.

Вважаю такий висновок апелянтів помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до абз.4 п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо судовий збір підлягає сплаті в мінімальному розмірі, а один із кількох позивачів звільнений від сплати судового збору, інший позивач (позивачі) зобов'язаний сплатити суму судового збору в повному обсязі.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подається кількома апелянтами і тільки один з них звільнений від слати судового збору, іншому апелянту, а саме ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір за подання до суду апеляційної скарги відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Встановлено, що предметом позову була вимога майнового характеру: про визнання права власності на нерухоме майно, тому ціна позову відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України визначається вартістю майна.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (тобто у даному випадку від 243,60 грн. до 3654,00 грн.)

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, апелянту необхідно визначити вартість спірного майна, а саме: металевої хвіртки, встановленої в межовому паркані між земельною ділянкою по вул. Капітана Семенюка та суміжною ділянкою по вул. Кутузова,28, в м. Ізмаїлі, та сплатити несплачену суму судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», яка повинна бути внесена за наступними реквізитами: Отримувач: УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030001, Код , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, Призначення платежу: Судовий збір, пункт 6, КБК 22030001.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу апеляційного суду Одеської області (м. Одеса вул. Гайдара, 24-а).

Згідно з ст.ст.121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання апелянтом ухвали.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянтам строк для усунення зазначених недоліків. В разі невиконання у передбачений законом строк вимог закону, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Спіка» про визнання права власності на хвіртку - залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк пять днів з дня отримання нею даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі несплати судового збору апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4