Дата документу 20.01.2017
Справа N 320/264/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Кучеренко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кривий Ріг, ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кривий Ріг, ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-XII). Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону № 1023-XII.

Однак, посилаючись на порушення своїх прав як споживача під час укладення договору поруки, який був укладений між позивачем та відповідачами, позивачем в резолютивній частині позовної заяви ставиться питання про визнання кредитного договору недійсним, за яким позивач не є стороною, тобто чи то наслідком чи то передумовою визнання кредитного договору недійсним має бути вирішення питання щодо правомірності укладення договору поруки.

Отже в даній частині позовна заява підлягає уточненню.

Зазначені недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ч.1 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кривий Ріг, ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В.Кучеренко