Справа № 182/6550/16-ц
Провадження № 2/0182/1366/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 рокуНікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіРибакової В.В.
при секретаріЗатуливітер Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.11.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

22.08.2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними розірваний. Дочка проживає з нею. Вона зі свого боку намагається забезпечити дитину всім необхідним, але її доходів не вистачає на належне утримання дитини: на придбання повноцінного харчування, необхідного одягу, взуття, ліків, а також на оренду житла та оплату комунальних послуг. Відповідач від утримання дитини відмовляється, хоча працює та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому, вона вимушена звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини до досягнення нею повноліття.

Позивач у судовому засіданні обставини, викладені в позові, та вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що дитина проживає з нею. Вказала, що вони з відповідачем домовлялися про те, що він буде надавати допомогу в розмірі 1/4 частини від доходів. Він спочатку допомагав дитині матеріально, потім перестав. Після звернення до суду з позовом, вона отримала від нього матеріальну допомогу в минулому місці в розмірі 1/4 частини від його доходу - це відрахування з його заробітку за місцем роботи. Вона просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини, так як дитина часто хворіє.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягненню з нього аліментів на утримання дитини, але в розмірі 1/4 частини. Пояснив, що допомагав дитині, але не регулярно. 10.01.2017 року за місцем своєї роботи написав заяву на відрахування аліментів з його заробітку. Вказав, що аліменти більш нікому не платить.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2012 року (а.с.5). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 року (а.с.20,21) шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Дитина проживає з позивачем.

Позивач працює оператором заправних станцій у ПАТ «Укрнафта», регулярно отримує заробітну плату, її середньомісячний дохід складає 4958,15 грн., що підтверджується довідкою № 028 від 13.03.2017 року, виданою ПАТ «Укрнафта» (а.с.22).

Відповідач працює слюсарем АВР у КП «Нікопольводоканал», регулярно отримує заробітну плату, його середньомісячний дохід складає 4940,72 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 60127/836 від 09.03.2017 року, виданою КП «Нікопольводоканал» (а.с.15). Відповідач регулярно матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, що підтвердилося в судовому засіданні поясненнями сторін. З вказаної довідки вбачається, що з його заробітку з січня 2017 року почалися відрахування аліментів на підставі його заяви (а.с.16). Інших дітей відповідач не має, інших стягнень з нього не проводиться.

Враховуючи те, що позивач наполягає на стягненні аліментів за рішенням суду, так як хоче бути впевненою в регулярному отриманні від відповідача аліментів на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в меншому розмірі, ніж просить позивача, а саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття, що буде відповідати діючому законодавству.

Посилання позивача на те, що дитина часто хворіє документального підтвердження в судовому засіданні не знайшло. Окрім цього, такі обставини не впливають на визначення розміру аліментів, а при їх доведеності є підставою для стягання додаткових коштів на дитину, про що подається відповідний позов.

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,217-218,367 ЦПК України, ст.ст.180-183,191 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь в особі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, щомісячно, починаючи з 29.11.2016 року та до повноліття дитини.

В іншому - відмовити.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. В. Рибакова