СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/122/17
Провадження № 2/306/175/17
Рядок статзвіту № 18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви в цивільній справі

без руху до виправлення недоліків

26.01.2017 року м. Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Жиганська Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним договору про іпотечний кредит № 72809/1 від 28.09.2007 року.

Разом з тим, заява не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- в порушення вимог п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України - позивачем не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Зокрема позивач не зазначив доказів, що підтверджують факт укладання між ним та відповідачем споживчого кредиту ((відповідно до п. 23 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" - споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції)). Натомість у позовній заяві позивач посилається на договір про укладення ІПОТЕЧНОГО, а не споживчого кредиту;

- в порушення вимог ст. 119 ч. 5 ЦПК України позивачем не оплачено судовий збір, відповідно до Закону України Про судовий збір, а також не наведено підстав для звільнення або відстрочення оплати судового збору.

В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів - він звільнений від сплати судового збору, як позивач у справах повязаних з порушенням його прав.

Однак, Верховний Суд України 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16 зробив правовий висновок, відповідно до якого: "Відповідно до частини першої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), частини першої статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, частини першої статті 44 Господарського процесуального кодексу України судовий збір є складовою судових витрат.

За загальними правилами цивільного судочинства (статті 79, 119, 297, 328, 358 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України - розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір»".

Слід також зазначити, що відповідно до редакції Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року ст. 5 п. 7 передбачав пільги в оплаті судового збору позивачів - споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

У звязку з прийняттям вказаного Закону було змінено редакцію п. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

01.09.2015 року до Закону України "Про судовий збір" було внесено зміни, зокрема у ст. 5 п. 7 Закону була звужена категорія пільговиків.

Також слід зазначити, що відповідно до ухвали Верховного суду України від 29 листопада 2016 року (копія якої додана позивачем до позову) позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ст. 82 ЦПК України, а не на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Позивач ОСОБА_1 клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 82 ЦПК України не подавав.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху та надає позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним договору, слід залишити без руху до виправлення недоліків, зазначених в ухвалі.

Встановити строк для усунення недоліків 5 (пять) календарних днів з моменту отримання копії ухвали.

В разі невиконання вимог Закону протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду позовну заяву повернути позивачу та вважати її неподаною.

Керуючись ст. ст. 119,120,121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним договору - залишити без руху до виправлення недоліків, зазначених в ухвалі суду на підставі ст. 121 ч.1 ЦПК України.

В разі невиконання вимог Закону протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду позовну заяву повернути позивачу та вважати її неподаною.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ: ОСОБА_2