11.01.2017 ЄУН 389/1340/16-ц
Провадження №2/389/476/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 січня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.

при секретарі - Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "ОСОБА_2Г." про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства "ОСОБА_2Г.", в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 04 травня 2010 року укладений між ним та ФГ "ОСОБА_2Г." в особі голови господарства ОСОБА_2, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,04 га, кадастровий номер :02:000:0459, яка розташована на території Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, зареєстрований у Знам'янському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 22 липня 2011 року №00407.

Вимоги обґрунтував тим, що на підставі сертифікату серії РН №397498 на право на земельну частку (пай) КСП «Маяк» Трепівської сільської ради йому було виділено у власність земельну частку (пай) розміром 5,18 га, яка розташована в межах земельної ділянки виділеної в натурі єдиним масивом.

27 вересня 2000 року між ним та ОСОБА_2, що діяв від імені Селянського фермерського господарства укладено договір оренди земельної ділянки (паю) розміром 5,18 га умовних кадастрових гектарів, вартістю 18695 грн., право на яку засвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай). Вказаний договір зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Трепівської сільської ради 27 вересня 2000 року за №973. Договір оренди укладено на 15 років. Пунктом 2 договору визначено, що початок дії договору - вересень 2000 року, закінчення жовтень 2015 року. У п.2.2. договору оренди від 10 березня 2000 року визначено, що чинність цього договору може бути автоматично продовжена на наступний термін за умови, якщо сторони не виявили бажання припинити дію цього договору. Договір може бути припинений у будь-який час при взаємній згоді сторін (п.2.3. договору).

На підставі рішення сесії Трепівської сільської ради від 16 листопада 2001 року №230 йому у приватну власність була пердана земельна ділянка площею 4,04 га, в межах згідно з планом, на території Трепівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що 03 грудня 2003 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю №1130.

Орендар відповідач у справі на умовах вказаного вище договору оренди з моменту його укладення і до 2015 року обробляв вказану землю і сплачував орендну плату. Проте, влітку 2015 року він звернувшись до відповідача з повідомленням про намір не продовжувати дію договору оренди земельної ділянки, який мав би діяти до жовтня 2015 року, оскільки вирішив самостійно обробляти свою землю, дізнався про існування ще одного договору оренди земельної ділянки від 04 травня 2010 року, який начебто укладений між ним та відповідачем строком на 10 років. Вказаний договір він ні у 2010 році, ні в який інший термін не підписував, і навіть не здогадувався про його існування. Станом на 2015 рік вважав, що діє договір оренди земельної ділянки від 27 вересня 2000 року, який був попередньо укладений між ним і відповідачем. Ознайомившись з примірником договору оренди від 04 травня 2010 року, побачив, що договір підписано від його імені іншою особою.

Таким чином, посилаючись на відсутність його волевиявлення на підписання договору оренди та підписання договору невідомою особою від його імені, просив визнати договір оренди земельної ділянки від 04 травня 2010 року недійсним.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати, зокрема за проведення почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 вересня 2000 року між ОСОБА_1, як орендодавцем, та ОСОБА_2 від Селянського фермерського господарства, як орендарем, укладено договір оренди земельної частки (паю), за яким орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну частку (пай) розміром 5,18 умовних кадастрових гектарів, вартістю 18696 грн., право на яку засвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №397498, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом. Договір укладено сторонами на строк - 15 років. Початок дії договору - вересень 2000 року, закінчення жовтень 2015 року. Також умовами договору визначено, що чинність цього договору може бути автоматично продовжена на наступний термін, за умови, що сторони не виявили бажання припинити дію цього договору. Договір може бути припинений у будь-який час при взаємній згоді сторін. Сторони не мають паво припиняти договір в односторонньому порядку.

Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №027390, свідчить про те, що ОСОБА_1 на підставі рішення сесії Трепівської сільської ради від 16 листопада 2001 року №230 передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,04 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0459. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1130.

У матеріалах справи також міститься копія договору оренди землі від 04 травня 2010 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 В М. надав, а Фермерське господарство «ОСОБА_2Г.» в особі голови господарства ОСОБА_2 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Трепівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, загальної площею 4,04 гектарів, у тому числі: ріллі-4.04.га, згідно державного акту ІІІ-КР №027390, кадастровий номер :02:000:0459. Договір укладено на 10 років. Вказаний договір зареєстрований в Знамянському відділі Державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис від 22 липня 2011 року за №00407 (а.с. 10-11).

Відповідно до висновку експерта №1734 судово-почеркознавчої експертизи складеного 28 листопада 2016 року Кропивницьким відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі за 2010 рік, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «ОСОБА_2Г.», зареєстрованому від 22 липня 2011 року за №00407, який міститься зі зворотної сторони 2-го аркуша в графі «Орендодавець:___», виконаний не самим ОСОБА_1, а іншою особою (а.с.42-44).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону «Про оренду землі» (надалі - Закон), орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Положеннями ч.1 ст.16 вказаного Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно із ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення), належить вчиняти письмово. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, якщо він підписаний сторонами (ч.2 ст.207 ЦК України).

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів для спростування висновку експерта №1734 від 28 листопада 2016 року, клопотання про призначення повторних судово - почеркознавчих експертиз, у разі незгоди з висновком вказаної експертизи не заявлялося.

Висновок судової почеркознавчої експертизи оцінено судом згідно з вимогами ст.212 ЦПК України у сукупності з іншими доказами.

Відтак, факт не підписання позивачем спірного договору оренди земельної ділянки від 04 травня 2010 року, свідчить про відсутність вільного волевиявлення у нього на укладення з відповідачем договору оренди земельної ділянки, тому позов підлягає задоволенню з визнанням вказаного договору оренди земельної ділянки недійсним.

Можливе отримання ОСОБА_1 орендної плати від ФГ «ОСОБА_2, не може свідчити про укладення між сторонами спірного договору оренди, оскільки орендну плату орендар міг сплачувати на виконання взятих на себе зобовязань за договором оренди земельної частки (паю), що укладений між ними 27 вересня 2000 року, строк дії якого сплинув лише у жовтні 2015 року. Доказів підписання позивачем акту прийому-передачі земельної ділянки та акту визначення меж земельної ділянки в натурі матеріали справи не містять. Доказів того, що позивач надавав іншій особі в установленому законом порядку повноваження на підписання спірного договору оренди у судовому засіданні також не знайдено, як і доказів, що інша особа підписала договір оренди в умовах, коли власнику землі загрожувала небезпека настання невигідних для нього майнових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на зазначене з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати понесені у зв'язку з оплатою проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 2774 грн. 52 коп., всього судових витрат в розмірі 3325 грн. 72 коп.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60, 88,169,212, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 04 травня 2010 року укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "ОСОБА_2Г." в особі голови господарства ОСОБА_2, відповідно до якого в оренду передано земельну ділянку загальною площею 4,04 га, кадастровий номер :02:000:0459, яка розташована на території Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, зареєстрований у Знам'янському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кабастру» при Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 22 липня 2011 року №00407.

Стягнути з Фермерського господарства "ОСОБА_2Г." на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3325 (три тисячі триста двадцять пять) грн. 72 коп.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем до апеляційного суду Кіровоградської області в загальному порядку.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Берднікова