Справа № 361/3677/15-ц
Провадження № 2-п/361/7/17
У Х В А Л А

19 січня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого суді ОСОБА_1, при секретарі Зотовій В.М., розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором та збитків,

встановив:

30.11.2016р. у даній справі ухвалено заочне рішення, яким позов частково задоволено. Копія заочного рішення відповідачем отримана 16.12.2016р. Відповідачем своєчасно (у десятиденний строк) подано заяву про перегляд заочного рішення.

Розгляд заяви про перегляд заочного рішення призначений у судове засідання завчасно, про що заявник повідомлений за вказаною ним адресою рекомендованим листом, у відповідності до вимог ЦПК, з урахуванням строків для розгляду заяви. Неявка заявника та/або його представника не є перешкодою для проведення судового засідання в порядку ст.232 ЦПК України.

При розгляді заяви суд виходить з наступного:

Згідно ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з,явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і якщо докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_3 посилається на те, що причиною неявки в судове засідання 30.11.2016р. було неповідомлення його належним чином про дане судове засідання, і знаходження його у відрядженні у іншому місті.

З матеріалів справи видно, що провадження в даній справі було відкрито 28.05.2015р., у справі призначались судові засідання: 26.06.2015р., 16.07.2015р., 3.09.2015р., 6.10.2015р., 28.10.2015р., 16.11.2015р., 9.12.2015р., 18.01.2016р., 15.03.2016р., 12.05.2016р., 1.06.2016р., 14.06.2016р., 15.07.2016р., 2.08.2016р., 16.08.2016р., 19.09.2016р., 13.10.2016р., 8.11.2016р. і 30.11.2016р. Про кожне судове засідання відповідач і його представник повідомлялись у порядку, передбаченому ЦПК, безпосередньо у суді при оголошенні перерв, та рекомендованими листами за вказаною відповідачем адресою.

Відповідач або його представник ОСОБА_4 були присутні у декількох судових засіданнях, зокрема, 6.10.2015р., 16.11.2015р., 15.03.2016р. За клопотанням відповідача або його представника неодноразово оголошувались перерви. 27.04.2016р. справу прийнято до розгляду іншим суддею. В судове засідання 12.05.2016р. ОСОБА_3 і його представник не явились, 1.06.2016р. відповідач не явився, просив відкласти судове засідання, 14.06.2016р. ОСОБА_3 і його представник не явились, оголошено перерву на 15.07.2016р., 15.07.2016р. ОСОБА_3 був присутній, 2.08.2016р. був присутній його представник ОСОБА_4, було розглянуто заявлені відповідачем клопотання, оголошено перерву на 16.08.2016р., відповідач і його представник повідомлені у суді при оголошенні перерви, 16.08.2016р. ОСОБА_3 і його представник не з,явились, за клопотанням відповідача оголошено перерву на 19.09.2016р., відправлено рекомендований лист, том 3 а.с.60.

19.09.2016р. ОСОБА_3 і його представник не з,явились, оголошено перерву на 13.10.2016р., відправлено рекомендований лист, том 3 а.с.66.

13.10.2016р. відповідач і його представник не з,явились, ніяких заяв не подали, були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 13.10.2016р. зустрічний позов ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання договору нікчемним залишено без розгляду з підстав повторної неявки ОСОБА_2 та/або його представника. Копія ухвали направлена відповідачу рекомендованим листом за вказаною ним адресою, том 3 а.с.74, а.с.115, повторно вручена представнику у суді під розписку 25.11.2016р., том 3 а.с.92.

13.10.2016р. судом ухвалено про заочний розгляд справи згідно ст.169 та ст.224 ЦПК України, під час розгляду справи оголошено перерву на 17.10.2016р., потім на 30.11.2016р. Про оголошення перерви у судовому засіданні на 30.11.2016р. відповідачу ОСОБА_2 відправлено рекомендований лист за вказаною ним адресою, том 3 а.с.82, є розписка про отримання листа-повідомлення ним 8.11.2016р., том 3 а.с.91. Тобто відповідач був повідомлений завчасно і належним чином. Крім того, представник ОСОБА_4 був повідомлений про судове засідання, призначене на 30.11.2016р., 25.11.2016р. при ознайомленні з матеріалами справи, том 3 а.с.93.

30.11.2016р. відповідач ОСОБА_2 і його представник не з'явились, проведено заочний розгляд справи. Як видно з матеріалів справи, ніяких заяв з приводу причин неявки станом на початок судового засідання 30.11.2016р. відповідачем і його представником не було подано.

Таким чином, суд неодноразово вживав заходи по виклику відповідача і щодо забезпечення його процесуальних прав, зокрема про явку на 30.11.2016р. відповідач повідомлений належним чином, завчасно.

Посилання відповідача про неповідомлення його про судове засідання, призначене на 13.10.2016р. і повторно на 30.11.2016р. спростовано наявними доказами.

До заяви про перегляд заочного рішення долучено наказ від 24.11.2016р. директора ОСОБА_2 про відправлення себе у відрядження до м. Рівне з 25.11.2016. по 2.12.2016р і дорожній лист від 25.11.2016р. Доказів на підтвердження прибуття за місцем відрядження, і знаходження у відрядженні станом на 30.11.2016р., відповідач не надав, тому сам наказ про відрядження і дорожній лист від 25.11.2016р. не доказує наявності у нього поважної причини неявки в судове засідання саме 30.11.2016р. Більш того суду не надано доказів на підтвердження поважних причин неявки в судове засідання представника відповідача ОСОБА_4, так само повідомленого належним чином. Таким чином відповідач і його представник не довели наявності поважних причин у обох з них або у кожного з них окремо для неявки в судові засідання як 13.10.2016р. так і повторно 30.11.2016р.

Тому відсутня перша обовязкова підстава для перегляду заочного рішення, передбачена у ст.232 ЦПК.

Заявник посилається на наявний у нього доказ, що має суттєве значення для розгляду справи, а саме на відповідь Укрпошти щодо отримання ним рекомендованого листа від 24.09.2014р., який є єдиним підтвердженням позивача, що він отримував попередження позивача щодо стягнення боргу і що безпосередньо впливає на нарахування штрафних санкцій; згаданий ним доказ він обіцяв надати у судове засідання при перегляді справи.

Відповідач мав можливість подати названий ним доказ, чого не зробив, зокрема відповідач через канцелярію суду 25.11.2016р. подавав певні докази, які прийняті судом.. Крім того, відповідач не обґрунтував значимість названого ним документу (відповіді Укрпошти) для вирішення спору по суті, і суд не вбачає підстав для перегляду заочного рішення через можливу наявність у відповідача вказаного ним документу, не поданого суду. Всі наявні у справі докази судом враховані при розгляді справи. Вказані відповідачем обставини судом враховувались при прийнятті рішення.

Таким чином, відсутня і друга обовязкова підстава для перегляду заочного рішення, передбачена у статті 232 ЦПК України.

Відповідач просив врахувати, що розгляд справи відкладався неодноразово, а рішення прийнято лише за одне судове засідання розгляду справи по суті, що через такий поспішний на думку заявника розгляд справи він не мав змоги подати докази і надати суду усні пояснення, і що рішення ухвалено судом без урахування всіх обставин справи.

Такі ствердження відповідача спростовані наведеними вище матеріалами справи, зокрема тривалим часом, відведеним на розгляд справи, забезпеченням відповідачу його процесуальних прав всіма можливими і передбаченими ЦПК способами і заходами. Сама незгода відповідача з прийнятим рішенням не є підставою для його перегляду в порядку ст.232 ЦПК України.

Керуючись п..1 ч.3 ст.231, ст..232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 30.11.2016р. у цивільній справі за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення суми залишити без задоволення.

Дана ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів; строк на апеляційне оскарження у такому разі починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т.В. Селезньова