Ухвала

іменем україни

16 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 07 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її тітка - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина. У зв'язку з проведенням військової операції у м. Маріуполі вона не мала можливості у визначений законодавством шестимісячний строк звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому просила суд визнати, що строк для подання заяви пропущено нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 12 січня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 07 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визначено ОСОБА_4 додатковий трьохмісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач є племінницею померлої ОСОБА_6 та спадкоємцем другої черги за правом представлення.

У частині 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1486цс15.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи позов, апеляційний суд правильно визнав загальновідомими фактами, що з 03 травня 2014 року у місті Маріуполі Донецької області почали відбуватися збройні протистояння, у результаті яких було пошкоджено інфраструктуру міста, а мешканці вимушені були переховуватись та вживати заходів щодо організації життя в умовах проведення військових операцій. Ці факти є загальновідомими, оскільки інформація щодо проведення військових операцій є оприлюдненою та висвітлювалася засобами масової інформації.

З урахуванням вказаного проведення військових операцій у м. Маріуполі протягом травня-грудня 2014 року створили істотні та непереборні труднощі, які вплинули на своєчасність подання ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини, оскільки у зв'язку з виниклою загрозою життю та здоров'ю вона була вимушена залишити постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та проживати за межами міста, на дачі, що підтверджується довідкою Садівничого товариства «Азовсталець-2», а тому внаслідок об'єктивних та непереборних обставин була позбавлена можливості спілкуватися з родичами, відвідати ОСОБА_6, отримувати кореспонденцію, тощо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову, а тому касаційну скаргу ОСОБА_5 необхідно відхилити, а рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня О.В. Попович