Категорія 39Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.

суддів Кучевського П.В., Панасюка О.С.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Вінницької міської ради, про визнання біржового контракту на купівлі-продажу нерухомості дійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року,

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, Вінницької міської ради про визнання біржового контракту на купівлю-продаж нерухомості дійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Вінницької міської ради про визнання біржового контракту на купівлю-продаж нерухомості дійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом визнано неподаною та повернуто позивачу в частині позову про визнання права власності на нерухоме майно в звязку з несплатою судового збору.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали;

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається , що позивач звернулась з позовом про визнання біржового контракту на купівлі-продажу нерухомості дійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Тобто, позовна заява містила вимоги як майнового так і немайнового характеру.

Відповідно до пп. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачувався судовий збір на момент звернення з позовом 551,20 грн.

Згідно п.1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачувався судовий збір на момент звернення з позовом в розмірі 1% від ціни позову але не менше 551,20 грн. та не більше 6890 рн.

Відповідно до квитанції №N190K34178 від 05 грудня 2016 року ОСОБА_2 сплатила 551,21 грн. судового збору за подання позовної заяви, а саме за позовні вимоги немайнового характеру.

Згідно квитанції №0.0.650810289.1 від 14.11.2016 року ОСОБА_2 сплатила 800,00 грн. за подання позовної заяви, а саме за вимоги майнового характеру.

Визначаючи ціну позову, ОСОБА_2 керувалась висновком про вартість спірного майна, а саме квартири №4, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Єрусалимка, буд. 12, визнати право власності на яку в порядку спадкування просила позивачка, відповідно до якого, вартість квартири становить 80000,00 грн.

Суд першої інстанції з такою вартістю майна не погодився, та зазначив, що вона є значно заниженою, в звязку з чим залишив позовну заяву в частині вимог майнового характеру без руху, а згодом, внаслідок недоплати судового збору визнав її неподаною та повернув позивачу.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Як зазначає Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 16 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно зчастиною п'ятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

За таких обставин, суд першої інстанції невправі був визнавати позовну заяву ОСОБА_2 в частині визнання права власності на нерухоме майно неподаною та повертати її позивачу.

Натомість, слід було відкрити провадження у справі, та у разі встановлення іншої вартості спірного майна в ході розгляду справи стягнути недоплачену суму судового збору відповідним рішенням суду.

Разом з тим, слід зазначити, що суд першої першої інстанції відкрив провадження в частині позовних вимог про визнання біржового контракту на купівлю-продаж нерухомості дійсним у спосіб, який не передбачений цивільно-процесуальним законодавством, оскільки відповідно до ст.121 ЦПК України у разі невиконання вимог ухвали суду щодо виправлення недоліків позовної заяви, вона вважається неподаною та повертається позивачу, що не було враховано судом першої інстанції, так як, в частині позовних вимог було відкрито провадження у справі а в частині позовні вимоги визнано неподаними та повернуто позивачу.

Таким чином, враховуючи, що суд першої інстанції порушив порядок вирішення питання про відкриття провадження у справі, порушив процесуальні норми, колегія суддів, керуючись ст. 312 ЦПК України, приходить до висновку, що ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 313-315, 317, ЦПК України, колегія cуддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Вінницької міської ради, про визнання біржового контракту на купівлі-продажу нерухомості дійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

З оригіналом вірно: ОСОБА_4