Ухвала

іменем україни

18 січня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про визнання незаконним нарахування плати за теплопостачання,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до КП «Лисичанськтепломережа» мотивуючи свої вимоги тим, що він є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки якість послуг була незадовільної якості і позивач не мав коштів на їх оплату, договір з КП «Лисичанськтепломережа» на надання послуг з опалення укладено не було, ОСОБА_2 з метою відмови від послуги теплопостачання звернувся до відповідача із заявою про відключення його квартири від централізованого теплопостачання, на що отримав відповідь, що таке відключення здійснюється у випадку підключення квартири до індивідуальної системи опалення. 15 липня 2010 року позивач ОСОБА_2 як власник житлового приміщення за згодою іншого співвласника демонтував належні йому чавунні радіатори, про що сповістив відповідача, та використовує альтернативний вид опалення - індивідуальні обігрівачі. З 01 січня 2011 року позивачу нарахування за користування послугою теплопостачання не проводилися, а після його звернення до підприємства відповідача в серпні 2015 року щодо боргу за попередні періоди останнім було проведено нарахування оплати з 01 вересня 2010 року по 01 серпня 2015 року у сумі 6 006,10 грн.

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_2 вважає дії відповідача стосовно нарахування йому плати за теплопостачання, які проведені в серпні 2015 року, незаконними, оскільки вказаною послугою він фактично не користується, радіатори демонтовані, та з посиланням на вимоги Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги, «Про захист прав споживачів» просить зобов'язати КП «Лисичанськтепломережа» зняти нарахування з його особового рахунку, які проведені з серпня 2015 року та наступні.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 11 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області від 27 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з інших правових підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з інших правових підстав, апеляційний суд враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, вірно виходив із того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки, оскарження позивачем дій відповідача - КП «Лисичанськтепломережа» щодо нарахування абонентської плати за користування послугами, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав позивача. Отримання позивачем повідомлень про нарахування плати за послуги з теплопостачання не встановлює для позивача будь-яких обмежень та обов'язків, крім рекомендації їх сплатити.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про визнання незаконним нарахування плати за теплопостачання.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ