Справа № 404/1989/16-ц
Номер провадження 2/404/213/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі - Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якої просила:

- визнати за нею право власності частину земельної ділянки площею 0,0732 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, якій ця ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на землю НОМЕР_2, виданому Кіровоградською міською радою народних депутатів, зареєстрованому в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1551.

На обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін у справі - ОСОБА_3. Позивач отримала в дар від матері частину будинку, що розташований по АДРЕСА_1, проте, земельна ділянка, що знаходиться під цим будинком та на підставі держаного акту також належала матері, подарована не була. Із заявою про прийняття спадщини своєчасно не зверталась, отримавши відмову нотаріуса в оформленні спадщини в зв'язку із пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини, питання поновлення строку не вирішувала, тому звернулась до суду із даним позовом.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.04.2004 року ОСОБА_3 згідно договору дарування частини житлового будинку передала у власність ОСОБА_1 безоплатно 31/50 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 10, 13).

Згідно Державного акту на право власності на землю НОМЕР_3, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів, зареєстрованому в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1552 ОСОБА_3 належала земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_1, площею 0.0744 гектарів в межах згідно з планом на праві спільної часткової (31/50) власності (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 9).

15.04.2016 року позивачу постановою приватного нотаріуса Кіровоградського місцевого нотаріального округу Степанової Н.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з пропущенням строку прийняття спадщини. Кір того, зазначено, що заяву про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк ОСОБА_1 не подала, на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем постійно не проживала. За даними будинкової книги, що видана 16.12.1954 року міським відділом міліції м. Кіровограда, є інформація про реєстрацію та проживання за адресою: АДРЕСА_1 спадкодавця -ОСОБА_3 з 14.03.1979 року по день смерті, відмітка про зняття з реєстрації в зв'язку із смертю від ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею на момент смерті були зареєстровані її чоловік - ОСОБА_4 і дочка - ОСОБА_2 (а.с. 45).

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 є їх батьком (а.с. 8, 17).

Згідно до абз. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно абз. 1 п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку.

Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Норми ст. 1272 ЦК України щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Згідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України . Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Частиною 3 статті 1268 ЦПК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що майно на яке просить визнати право власності позивач прийняла у спадок відповідач шляхом фактичного проживання із спадкодавцями (матір'ю та батьком), відтак позивач за відсутності спору може набути право власності на майно шляхом оформлення право власності відповідачем та подальшим його відчуженням позивачу через вчинення відповідного правочину. На частину ж земельної ділянки може оформити право на спадщину через поновлення строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За наведеного суд не вбачає наявність спору між сторонами у справі, що є безумовною підставою до відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням цієї норми та того, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-218, 293 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування- відмовити в повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда