У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шеремет А.М., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

за участі: представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду від 8 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Костопільського районного суду від 8 грудня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк" або банк) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На рішення суду позивач подала апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність і необґрунтованість, що полягає у неповноті з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

На її обґрунтування зазначала про неврахування судом положень ст.ст. 57-58, 60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, оскільки неповно з'ясовано обставини справи, а також дано хибну оцінку доказам у справі. Зокрема, проведення валютно-обмінної операції із залученням "таємного покупця" є провокаційною, не передбачена жодним нормативно-правовим актом, а тому підбурювання ОСОБА_2 до вчинення таких дій мали наслідком незаконного звільнення позивача із займаної посади. Дії ОСОБА_2 вважала незаконними, що стверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, якими його не наділено повноваженнями проводити перевірку валютно-обмінних операцій з матеріальними цінностями ст. фахівцем з обслуговуванням клієнтів відділення №1012 ПАТ "УкрСиббанк" із залученням "таємного покупця". Крім того, він був матеріально заінтересований у настанні позитивних для себе результатів - отриманні 100 доларів США, а також здійснював психологічний тиск на ОСОБА_3 після судового засідання за надання нею правдивих показань.

На її думку, оскаржуване рішення не містить законних мотивів, з яких суд вважає проведення валютно-обмінної операції позивачем без порушень приписів Національного банку України. При цьому взято до уваги лише твердження відповідача та її письмові пояснення, відібрані відразу після проведення незаконної перевірки.

Окрім наведеного, представник банку заперечував проти перегляду відеозапису, де зафіксовано проведення валютно-обмінної операції, що якраз свідчить про відсутність порушень у діях позивача, що були би підставою для її звільнення п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

За окреслених обставин просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу відповідач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з його необґрунтованості, оскільки відповідачем доведено, що ОСОБА_1, з якою роботодавцем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, усупереч вимогам службової дисципліни вчинила разове винне правопорушення, що полягало у недодержанні Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, що затверджена постановою правління Національного банку України 12.12.2002 року №502, і мало наслідком втрату банком довір'я до неї.

Як убачається з матеріалів справи, і ця обставина сторонами не заперечується, 23 квітня 2013 року позивача призначено на посаду ст. фахівця з обслуговування клієнтів відділення №1012 ПАТ "УкрСиббанк" на підставі наказу №161-к (а.с. 51).

25 вересня 2013 року між сторонами укладено договір про повну матеріальну відповідальність, за умовами якого, ОСОБА_1 зокрема зобов'язалася вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей (а.с. 50).

Об 11 год. 33 хв. 14 січня 2016 року, що зафіксовано на таймері переглянутого судом відеоматеріалу, ОСОБА_1 приступила до здійснення валютно-обмінної операції. Вона отримала у клієнта 100 доларів США, почала вводити дані на комп'ютері, вийняла із шухляди стола кошти в національній валюті, відрахувала необхідну суму і об 11 год. 35 хв. поклала їх на бар'єр. При цьому квитанції про здійснення валютно-обмінної операції вона не оформила і разом з коштами для клієнта її не надала. Остання ж, забравши гроші, вийшла з приміщення відділення банку.

Об 11 год. 35 хв. до позивача підійшла виконувач обов'язки начальника відділення банку, де вони спілкувалися в службових питаннях до 11 год. 37 хв.

Об 11 год. 39 хв. до приміщення відділення ПАТ "УкрСиббанк" зайшов ОСОБА_2 - працівник служби безпеки банку.

Знову ж таки, з перевірених судом першої інстанції даних відеоматеріалу, тільки об 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 ввела інформацію про здійснену валютно-обмінну операцію в комп'ютер, роздрукувавши відповідну квитанцію

При цьому судом правильно враховано той факт, що роздрукована позивачем квитанція не містить необхідної умови - підпису клієнта, що обов'язково вимагається при оформленні квитанцій про здійснення валютно-обмінних операцій (а.с. 98).

5 лютого 2016 року банком видано наказ №42-ВК "Про кадрові питання", яким ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 3).

Згідно з цією вимогою закону крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках, зокрема, винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Дані обставини правильно встановлено сукупністю доказів у справі. Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, дослідженими письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.01.2016 року та від 21.01.2016 року (а.с. 45, 46), розпорядженням Волинського регіонального управління ПАТ "УкрСиббанк" №04/57-5/1012 від 14.01.2016 року "Про раптову ревізію цінностей у відділенні №1012 банку" (а.с. 114), службовою запискою про проведення валютно-обмінної операції співробітниками ТТ 1012 Волинського РУ, м. Костопіль (а.с. 44-44, зв.), показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об'єктивно і переконливо підтверджується факт вчинення ОСОБА_1, як матеріально-відповідальної особи, правопорушення при здійсненні нею валютно-обмінної операції, без оформлення квитанції та не зареєструвавши її в програмному забезпеченні.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Серед інших функцій Національного банку України передбачено також і обов'язок встановлення для банків правил проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна (п. 4 ст. 7 Закону України "Про Національний банк України").

Згідно з п. 5 постанови правління Національного банку України від 12.12.2002 року №502 "Про затвердження Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України" банк, фінансова установа зобов'язані здійснювати валютно-обмінні операції з оформленням квитанції про здійснення валютно-обмінної операції. Квитанція про здійснення валютно-обмінної операції виписується у двох примірниках: перший примірник видається фізичній особі, другий - зберігається в паперовій формі в документах дня. Касири каси банку, фінансової установи, пункту обміну валюти зобов'язані видати квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції з одночасним прийняттям та видачею фізичній особі коштів. Квитанція про здійснення валютно-обмінної операції повинна видаватися не пізніше завершення операції.

Приходячи до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, колегія суддів ураховує, що звільнення за втрату до працівника довір'я на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можна застосувати лише в разі вчинення ним винних дій. До того ж не має значення, в якій формі скоєно протиправні дії - навмисно чи як необережне ставлення до своїх службових обов'язків. Працівник передбачав або повинен був передбачити негативні наслідки своїх дій. Вину працівника має довести роботодавець відповідними фактами та об'єктивними обставинами, що свідчать про винні дії працівника, як-то систематична нестача довірених йому цінностей, безвідповідальне, несумлінне ставлення до трудових обов'язків, порушення порядку прийняття та відпуску грошових і товарних цінностей, недодержання правил їхнього збереження, неповідомлення відповідним посадовим особам про обставини, які перешкоджають забезпеченню збереження грошових і матеріальних цінностей, порушення правил торгівлі, обмірювання, обважування, обраховування покупців, завищення ціни, привласнення матеріальних цінностей тощо. Підставою для звільнення у зв'язку з утратою довір'я може бути також використання працівником доручених для безпосереднього зберігання чи обслуговування цінностей в особистих інтересах.

Втрата довір'я може бути результатом скоєння такого проступку, що дає роботодавцеві підстави зробити висновок про те, що дальше залишення такого працівника на роботі, пов'язаній зі зберіганням чи обслуговуванням грошових і матеріальних цінностей, може призвести до втрати цих цінностей.

Обов'язок обґрунтувати втрату довір'я до працівника покладається на роботодавця, який повинен навести об'єктивні докази вини працівника у завданні матеріальної шкоди роботодавцеві або скоєнні інших протиправних дій. Недовіра до працівника не може ґрунтуватися лише на підозрі власника або уповноваженого ним органу.

При цьому для звільнення працівника за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України не обов'язково, щоби працівник протиправними діями завдав шкоди роботодавцеві. Достатньо, щоб цими діями створювалася загроза завдання такої шкоди.

Доводи апеляційної скарги про помилковість оцінки доказів у справі спростовуються правильністю висновків суду.

Посилання автора скарги на протиправність дій служби безпеки банку щодо перевірки валютно-обмінної операції не заслуговують на увагу, адже законність її проведення ґрунтується на розпорядженні Волинського регіонального управління ПАТ "УкрСиббанк" №04/57-5/1012 від 14.01.2016 року "Про раптову ревізію цінностей у відділенні №1012 банку" та наданих Департаменту безпеки ПАТ "УкрСиббанк" повноваженнях, передбачених відповідною інструкцією від 24.10.2015 року (а.с. 112-113).

Не можна погодитися і з твердженнями ОСОБА_1 про порушення норм процесуального права.

Так, згідно із ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки таких фактів про порушення положень процесуального закону, що потягло би помилковість ухваленого рішення, позивачем надано не було, а апеляційним судом не здобуто, тому її доводи про це є необґрунтованими.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 3, 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Костопільського районного суду від 8 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: