Справа № 645/4014/16-ц
Провадження № 2/645/277/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бондарєвої I.В., при секретарі Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської товарної біржі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання договору дійсним, поділ майна подружжя, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору дійсним, поділ майна подружжя, визнання права власності, вказуючи, що він та відповідач ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 27.07.1968 р.

13.08.1996 р. між ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 був укладений договір № Н7-194 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м.Харків, пров. Васнецова, буд.3, який був засвідчений Харківською товарною біржею.

За домовленістю сторін договору житловий будинок продано за 720000000 крб.. Гроші в зазначеній сумі були ОСОБА_2 передані продавцям до посвідчення угоди.

Відповідач зобовязалась звільнити нерухомість і надати її покупцю не пізніше 14.08.1996 р. Всі умови договору були виконані, відповідачі в обумовлений строк звільнили зазначений будинок, а позивач з ОСОБА_2 вселився у будинок.

В останній час між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 погіршилися стосунки, виникають сварки щодо користування сумісним майном. Вирішити спір у без судовому порядку неможливо, оскільки договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально.

Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку, поділити майно подружжя, визнавши за позивачем право власності на ? частину спірного будинку як його частку ОСОБА_11 спільного майна подружжя.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11 позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову не заперечувала та пояснила, що вона перебуває у шлюбі з позивачем з 27.07.1968 р. Під час шлюбу вони за спільні кошти придбали спірний будинок №3 по пров..Васнецова у м.Харкові, який перебудували також за спільні кошти.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи були повідомлени вчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістили, заперечень проти позову не надали

Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 13.08.1996 р. між ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 був укладений договір №7-194 купівлі-продажу нерухомості, відповідно до якого продавці ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 продали, а покупець ОСОБА_2 купила житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м.Харків, пров. Васнецова, буд.3.

За домовленістю сторін договору житловий будинок продано за 720000000 крб.. Гроші в зазначеній сумі були ОСОБА_2 передані продавцям до посвідчення угоди.

Договір купівлі-продажу був укладений в простій письмовій формі та засвідчений Харківською товарною біржею.

У встановленому на той час порядку право власності на спірний будинок було зареєстровано в КП «ХМБТІ» на імя ОСОБА_2, про що видано реєстраційне посвідчення від 21.08.1996 р.

Після укладання оспорюваного правочину всі його умови були виконані, відповідачі в обумовлений строк звільнили зазначений будинок, а позивач з ОСОБА_2 вселилися у будинок та розпоряджалися ним на власний розсуд.

ОСОБА_2 зареєстрована у вказаному будинку з 10.12.1996 р., а позивач з 07.08.1998 р.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 27.07.1968 р., зареєстрованого відділом актів громадянського стану Орджонікідзевського РВК м.Харкова, актовий запис №633.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, що діяв на час придбання спірної квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст..60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст..69,70 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу № 7-194 від 13.08.1996 р. був укладений згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв у той час, та не визнаний недійсним з причини недотримання нотаріальної форми, враховуючи, що право власності було зареєстровано в КП «ХМБТІ», сторони повністю виконали умови договору, суд вважає, що покупець правомірно набув право власності на спірний будинок і правомірно ним володіє, таким чином, договір купівлі-продажу є дійсним.

Оскільки спірний будинок був придбаний сторонами в період їх шлюбу, він є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2, що визнається відповідачем ОСОБА_2, у звязку з чим суд визнає за позивачем право власності на ? частину цього майна за позивачем як його частки у спільній сумісній власності подружжя, виходячи з принципу рівності часток подружжя.

З підстав, передбачених ст.88 ЦПК України, враховуючи, що при поданні позову позивач як інвалід 1 групи був звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. щодо вимоги немайнового характеру, у рівних частках з кожного, тобто по 55,12 грн. з кожного.

Судовий збір щодо вимоги про визнання права власності, яка є вимогою майнового характеру та задоволена судом у повному обсязі, суд стягує з ОСОБА_2 на користь держави.

Виходячи з мінімальної вартості спірного будинку 1500000,00 грн., згідно інформаційної довідки АН «Харків-ріелтер», ціна позову складає 750000,00 грн., а 1% від цієї суми складає 7500,00 грн, що перевищує максимальний розмір ставки судового збору, передбаченої ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час звернення до суду.

Таким чином, суд стягує з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 6890,00 грн., який є максимальним розміром ставки, передбаченої ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст.368 ч.3, 372 ч.2 ЦК України, суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити.

Визнати дійсним договір № 7-194 купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку, розташованого по пров. Васнецова, буд.3 в м.Харкові, укладений 13.08.1996 року на Харківській товарній біржі між ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 як Продавцем, та ОСОБА_2 як Покупцем.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м.Харків, пров.Васнецова, буд.3.

Стягнути з Харківської товарної біржі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь держави судовий збір у розмірі по 55 грн.12 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 6890,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії

Головуючий - суддя