Справа № 471/1268/16-ц
Провадження №2/471/67/17
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2017 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 09.02.2017 року було залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області 28 лютого 2017 року було задоволено заяву представника позивача про залишення окремих позовних вимог без розгляду, а саме в частині вимог, заявлених ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) розміром 6,14 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, який помер 15 грудня 1996 року.

Позивач мотивує своє вимоги тим, 15 грудня 1996 року помер її батько ОСОБА_2, який був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Остання являється донькою померлого ОСОБА_2, і є спадкоємцем першої черги спадкування за законом останнього. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які б прийняли спадщину не має, а тому відповідачем в цьому випадку є територіальна громада в особі Новокостянтинівської сільської ради. Офіційно позивач не оформив спадщину, після смерті батька, однак фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, так як розпорядився особистими речами померлого деякі речі побуту роздав знайомим і сусідам, деякі продав, деякими користується сам, зберігав його документи.

В судове засідання представник позивача не зявився, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не зявилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, представник Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області надав до суду заяву про розгляд справ без його участі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, допитавши свідків суд вважає, що позовна заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав.

15 грудня 1996 помер ОСОБА_2, батько позивача - ОСОБА_1.

Згідно з копією особового рахунку домогосподарства № 440, ОСОБА_2 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12-13).

Позивач фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, так як, розпорядився особистими речами померлого (а.с. 14-15).

Окрім того, свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що позивач є її двоюрідною сестрою та в 1996 році мешкала в с. Надеждівка, доглядала за батьком. Похованням ОСОБА_2 ОСОБА_1 займалася сама, після чого продала будинок батька та виїхала із села мешкати в інший населений пункт.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що працювала поштаркою в селі та знає, що позивач доглядала свого батька до самої смерті, після чого продала його будинок.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 11 березня 2001 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно ст.548 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що передбачено ст.549 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин.

Приблизний перелік дій, які свідчать про вступ спадкоємцями у володіння і управління спадковим майном містить Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністра юстиції від 31.10.1975 року№45/5 й втратила чинність на підставі наказу Мін'юсту №18/5 від 14.06.1994 року.

Так, відповідно до п. 124 Інструкції, доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ОСОБА_1 депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може служити наявність у спадкоємців ощадної книжки, квитанції про здані в ломбард речі, технічного паспорту на автомобіль чи мотоцикл або свідоцтва на моточовен та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користуватися яким можливо лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно з ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

Виходячи з викладеного позивач є таким, що прийняв спадщину, так як фактично вступив у володіння та користування спадковим майном.

В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, як передбачено ст. 256 ЦПК України.

Позивач не має іншої можливості встановити факт прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2, який помер 15 грудня 1996 року.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 209, 214, 215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2, який помер 15 грудня 1996 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою яка брала участь у справі, але не була присутньою у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_5