Номер провадження: 22-ц/785/1198/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 31/5 від 06.04.2016 року, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року,

встановила:

У липні 2016 року ТОВ «Атланта» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 кошти в розмірі 41600 грн., за невиконання зобовязань за договором про надання послуг № 31/5 від 06.04.2016 року. Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року в задоволенні позову ТОВ «Атланта» було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ТОВ «Атланта». В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 06 квітня 2016 року між ТОВ «Атланта» та ОСОБА_3 був укладений договір № 31/5 про надання інформаційно-посередницьких послуг, повязаних із придбанням відповідачем обєкта нерухомості квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 2 договору сторони визначили, що послуги, які надані в процесі виконання виконавцем своєї діяльності до укладення договору, вважаються частково наданими і отриманими.

Відповідно до п. 3 договору зобовязання виконавця вважаються частково виконаними, а інформаційно-посередницькі послуги підлягають часткової оплаті, якщо за участю сторін укладений договір про наміри укласти угоду по придбанню обєкта. Підтвердженням повного виконання виконавцем зобовязань по договору перед замовником є укладений договір по придбанню обєкта нерухомості.

Перелік інформаційно-посередницьких послуг, які повинні бути надані виконавцем, визначені у п.5 договору, та включають: консультації фахівців з питань відчуження та придбання нерухомості; надання замовнику варіантів об'єктів нерухомості з наявної у виконавця інформаційної бази даних; надання персонального фахівця для пошуку і демонстрації вибраних замовником об'єктів нерухомості; організація огляду об'єктів нерухомості замовником; вивчення правовстановлюючих документів власника об'єкта нерухомості; узгодження з власником об'єкта нерухомості порядку розрахунків, термінів укладання угоди, погашення заборгованості по комунальних платежів, телефонних переговорів і надання підтверджуючих документів про зняття з реєстраційного обліку всіх фізичних осіб, зареєстрованих як місце проживання і звільнення об'єкта нерухомості; створення умов для проведення переговорів, розрахунків та укладення необхідних договорів між замовником і продавцем об'єкту; організацію інформаційно-посередницького супроводу щодо укладення та нотаріального посвідчення договору по відчуженню об'єкта; зберігання правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості, згідно акту прийому-передачі документів до моменту укладення та нотаріального посвідчення договору відчуження об'єкта.

У пункті 6 договору визначена вартість послуг у загальному розмірі 41600 грн.

Пунктом 7 договору зазначено, що замовник зобовязується сплатити винагороду в момент нотаріального посвідчення договору відчуження.

З договору доручення № 31/5 від 06.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 поручає, а ТОВ « Атланта» зобовязується здійснити необхідні дії для придбання у наступному у власність обєкту нерухомості квартири АДРЕСА_2.

У пункті 1.6 договору сторони узгодили строк укладання договору про придбання обєкту і остаточного розрахунку «не пізніше 28 квітня 2016 року»;

Доповнення від 11 травня 2016 року до договору № 31/5 від 11 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 (як набувачем), ОСОБА_4 (як власником) та ТОВ «Атланта» (агентство), згідно п. 1 якого визначено, що п. 2.5 договору необхідно викласти в наступної редакції: «договір відчуження обєкту повинен бути укладеним між власником та набувачем і нотаріально посвідчений не пізніше 22 травня 2016 року».

В судовому засіданні представником позивача було заявлено про відсутність в агентстві договору № 31/5 від 11 квітня 2016 року, а також пояснено, що договір про намір укладення угоди по придбанню обєкта між ОСОБА_3 і власником обєкта нерухомості не укладався.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.05.2016 року ОСОБА_4 від імені ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_3 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_3.

Згідно ч. 1, 2 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1 та 2 ст. 902 ЦК України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

При укладанні договору про надання послуг від 06.04.2016 року сторонами були взяти на себе зустрічні виконання зобовязань позивач, як виконавець, зобовязався надати у повному обсязі, визначений у договорі перелік інформаційно-посередницьких послуг, а відповідач як замовник, зобовязаний сплатити отримані послуги у тому разі, якщо вони привели до придбання квартири.

Таким чином, обовязковими підставами виконання відповідачем зобовязань по оплаті послуг є виконання своїх зобовязань позивачем, а також наявний причинний зв'язок між послугами та придбанням обєкта нерухомості, який визначений в договорі від 06.04.2016 року.

Договір доручення від 06.04.2016 року та доповнення до договору від 11 травня 2016 року є договорами, які укладались на виконання саме договору доручення, про що свідчать як єдиний номер всіх договорів 31/5 так і зміст договорів, які повязані саме з придбанням одного обєкта нерухомості - квартири АДРЕСА_4. У зазначених договорах встановлений строк придбання квартири 22 травня 2016 року.

Договір про надання ексклюзивної послуги власнику від 22.02.2016 року, укладений між ТОВ « Атланта» та ОСОБА_5, як власницею, надавав позивачу право до 22.05.2016 року на проведення перемов з третіми особами від імені власника щодо відчуження обєкта нерухомості - квартири АДРЕСА_3.

Підтвердженням того, що обидві сторони договору про надання послуг вважали його припиненим є ї той факт, що після 22.05.2016 року ТОВ « Атланта» не надавало свої послуги по даному договору відповідачу: були повернуті правовстановлюючі документи власника, не узгоджувались з власником об'єкта нерухомості порядок розрахунків, термінів укладання угоди, погашення заборгованості по комунальних платежів, телефонних переговорів і надання підтверджуючих документів про зняття з реєстраційного обліку всіх фізичних осіб, зареєстрованих як місце проживання і звільнення об'єкта нерухомості, не створювались умови для проведення переговорів, розрахунків та укладення необхідних договорів між замовником і продавцем об'єкту, не було організовано інформаційно-посередницького супроводження щодо укладення та нотаріального посвідчення договору по відчуженню об'єкта, що є обовязковими згідно умов договору про надання послуг.

Договір купівлі-продажу укладався між ОСОБА_3 та представником власника ОСОБА_4, у якого були всі оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, представник ТОВ « Атланта» участі при укладанні договору не приймав.

Крім того, аналізуючи договір, неможливо встановити, які саме послуги і в якому обємі були надані, неможливо встановити розмір грошової винагороди за частково надані послуги, оскільки ні в договорі про надання послуг, ні в будь-яких доповненнях не визначена калькуляція вартості окремих послуг, а зазначена лише загальна сума.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови ТОВ «Атланта» у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_6