АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 677/405/16-ц
Провадження № 22-ц/792/514/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді П'єнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Красилівської районної державної адміністрації, Глібківської сільської ради Красилівського району про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Красилівської районної державної адміністрації про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_3. Він є єдиним спадкоємцем. З 1986 року і до дня смерті позивач постійно проживав з матір'ю та доглядав її.

Зазначив, що орієнтовно з 1925 року по 1968 рік ОСОБА_3 працювала у колгоспі «Радянська Україна» с. Заслучне Красилівського району Хмельницької області. У 1995 році на базі вказаного колгоспу було створено сільськогосподарський кооператив «Перемога». У травні 1989 року мати вибула із с. Говори Красилівського району на проживання в с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області.

Надалі, у 1995 році відбулось розпаювання землі у СК «Перемога», однак мати, ОСОБА_3 не була внесена у списки громадян-членів сільськогосподарського підприємства, які оформлені у вигляді додатку №1 до державного акта на право колективної власності на землю, складеного 08.08.1995 року. За таких обставин, позивач просив встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є його матір'ю, оскільки в свідоцтві про його народження мати зазначена як «ОСОБА_3», а в свідоцтві про смерть мати вказана як «ОСОБА_3». Визнати за ним право на земельну частку (пай) в межах території Глібківської сільської ради Красилівського району в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, яка отримала це право у зв'язку із паюванням земель, що перебували в колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Перемога».

Ухвалою суду від 02 вересня 2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Глібківську сільську раду Красилівського району Хмельницької області.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року позов задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 і ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, визнано, що ОСОБА_3 є рідною матір'ю позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду в частині відмови про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки особа набуває права на земельну частку (пай) за умови перебування в членах КСП. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до Списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. На думку апелянта, невнесення до вищезазначеного списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай), що не було враховано судом першої інстанції під час прийняття рішення.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Частиною 1 статті 309 ЦПК України визначено, що підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що ОСОБА_4 працювала в бригаді колгоспу «Радянська Україна» с. Заслучне у 1960-1975, 1977, 1979-1980 роках (а.с. 15).

ОСОБА_3 27.05.1989 року вибула із с. Говори на проживання у с. Олешин Хмельницького району (а.с. 10).

23.05.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Перемога» було видано державний акт на право колективної власності на землю та проведено паювання землі, до якого долучено список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства (додаток 1 до державного акту) (а.с. 35-45).

ОСОБА_3 не була включена до списку громадян, що мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Перемога», сертифікат про право на земельну частку (пай) їй не видавався.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, позивач є її спадкоємцем за законом і належно прийняв спадщину (а.с. 18, 27, 28).

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, право на земельну частку (пай) із земель КСП «Перемога» не увійшло до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3, а тому не може перейти в порядку спадкування до позивача, як спадкоємця. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує це право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець має право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР (п.11).

Згідно зі ст.ст.524, 534 ЦК України 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, і врегульовував спірні правовідносини, спадкування в Україні здійснювалось за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

За повідомленням Відділу Держгеокадастру у Красилівському районі, ОСОБА_3 не була включена д списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 34).

До дня смерті ОСОБА_3 не вживала заходів щодо встановлення свого права на земельну частку (пай) - не оскаржувала рішення про невключення її до списку осіб, доданого до державного акта про колективну власність на землю та не просила у судовому порядку визнати за нею право на земельну частку (пай).

За змістом ст.ст. 9, 11 ЦК України (1963 року) дієздатність особи припиняється з її смертю.

Викладене вище спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 набула право на земельну частку (пай).

За змістом п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов - перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю і включення її до списку осіб, доданого до цього акта.

Тому доводи апеляційної скарги про членство ОСОБА_3 у колективному сільськогосподарському підприємстві за недотримання іншої обов'язкової умови щодо включення її до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що право на земельну частку (пай) не належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а тому не може перейти в порядку спадкування до його спадкоємця.

А тому рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Судом не враховано, що згідно з положенням глави 6 розділу ІV ЦПК України про окреме провадження, юридичний факт встановлюється тоді, коли від нього залежить виникнення, зміна чи припинення правовідносин. Тому, юридичний факт, якщо від його встановлення ніякі права не виникають, сам по собі не встановлюється.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 3 ст. 303 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Красилівської районної державної адміністрації, Глібківської сільської ради Красилівського району про встановлення факту родинних відносин відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ І.В. Пєнта

Судді: /підписи/ А.П. Корніюк

О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Боголюбова Л.М. Провадження № 22-ц/792/514/17

Доповідач - П'єнта І.В. Категорія № 39