Провадження № 2/127/1107/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 26.11.2011 року у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ, актовий запис 3579.

Від даного шлюбу у сторін є дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з ними. Питання про місце проживання неповнолітньої дитини, її виховання після розірвання шлюбу сторони вирішили за взаємним погодженням. Спільне життя з відповідачем не склалося. Внаслідок різних поглядів на життя та побутових проблем сторони поступово втратили взаєморозуміння, настало взаємне охолодження в їх стосунках. Згодом, після тривалих вагань та спроб зберегти сім'ю, сторони зрозуміли, що шлюб фактично вже не існує і подальше його формальне збереження втратило сенс.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2016 року провадження у справі зупинено та надано сторонам строк два місяці для можливості примирення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.11.2011 року у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ, актовий запис 3579, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.11.2011 року.

Від даного шлюбу у сторін є дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2. При цьому відповідач не заперечує щодо проживання дитини з матір'ю.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення два місяці не дав позитивних результатів, шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Частиною 1 статті 160 СК України передбачено, що Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Разом з тим, зміст ст. 161 СК України вказує на те, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 160, 161 СК України та ст.ст. 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 3579.

Визначити місцем проживання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце постійного проживання його матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 551 (п'ятсот пя'тдесят одна) гривня 20 копійок, та витрати на правову допомогу 350 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя