Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/398/17 Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко А.І.
Є.У.№ 310/946/15-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до договору № ZPIRRХ 04530048 від 12 червня 2007р. відповідач ОСОБА_3 від позивача ТОВ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_4 „ПРИВАТБАНК отримав кредит у розмірі 5880,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язаний свої обовязки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Станом на 09.01.2015р. відповідач одержану суму кредиту не повернув, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасив, і має суму заборгованості по кредиту в розмірі 33037,81грн., що складається з наступного: 3093,64грн. заборгованість за кредитом, 12384,52грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1411,20грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 16148,45грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, різниця заборгованості складає 8942,65грн.( 33037,81-24095,16грн., сума, яка стягнута з відповідача відповідно до рішення Бердянського міськрайсуду Запорізької області від 07.10.2011р)., а також 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 447,13грн. штраф ( процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 9889,78грн.( 8942,65 +500,0 +447,13) та судові витрати.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору № ZPIRRХ 04530048 від 12 червня 2007р. відповідач ОСОБА_3 від позивача ТОВ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_4 „ПРИВАТБАНК, отримав кредит у розмірі 5880,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 24місяці з кінцевим строком погашення кредиту 12.06.2009р. . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов, що підтверджується копіями цих документів.

Раніше позивач звертався з позовом до відповідача та рішенням Бердянського міськрайсуду Запорізької області від 07.10.2011р. було стягнуто заборгованість.

Мотивуючи позов в суді першої та апеляційної інстанції, позивач зазначав, що відповідач зобовязання за укладеним договором належним чином не виконував внаслідок чого виникла на 09.01.2015р. заборгованість по кредиту в розмірі 33037,81грн., що складається з наступного: 3093,64грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 12384,52грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1411,20грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 16148,45грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Разом заборгованість складає 8942,65грн.( 33037,81-24095,16грн.), яка вирахувана як різниця між боргом на теперішній час подання позову та сумою, яка стягнута з відповідача відповідно до рішення Бердянського міськрайсуду Запорізької області від 07.10.2011р)., а також 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 447,13грн. штраф ( процентна складова). У зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 9889,78грн.( 8942,65 +500,0 +447,13).

Таким чином, розрахунок побудований лише на вирахуванні різниці між сумою, раніше стягнутою за судовим рішенням, та сумою боргу на час подання позову без зазначення за який період і по яким зобовязанням (відсотки, пеня, тіло кредиту тощо) виник борг.

Між тим судом було встановлено що відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.10.2011р. позов задоволено в повному обсязі та з відповідача на користь позивача була стягнута сума заборгованості станом на 05.04.2011року в розмірі 24095,16грн., що складається з наступного: 3093,64грн. заборгованість за кредитом, 10041,60грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1411,20грн. комісія за користування кредитом, 7925,14грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 1123,58грн. штраф ( процентна складова), що підтверджується копією судового рішення від 07.10.2011р.

Вимог щодо застосування положень ст. 625 ЦК України, за якою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, - позивач не заявляв.

За розясненнями п. 17 постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р., на які послався суд першої інстанції, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст.625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК.

Умовами договору було визначено строк його дії: ? 12.06.2009р.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.10.2011р. вирішило питання про стягнення заборгованості в межах строку дії договору, а відтак припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникло грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Вимог про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України позивач не заявляв.

Тому, керуючись правовою позицією, викладеною в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року по цивільній справі №6-25812св14, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ст. 625 ЦК передбачає стягнення процентів у розмірі, встановленому у договорі, не може бути підставою для спростування висновків суду першої інстанції. Адже у ст. 625 ЦК йдеться про відповідальність за порушення грошового зобовязання, яка не була встановлена у договорі, позаяк договір містить лише проценти, які мав сплачувати боржник протягом строку дії договору.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: