20.01.2017 227/4652/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
20 січня 2017 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді - Притуляк С.А.,
при секретарі - Коверченковій М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, -
Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В позовній заяві останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідачів є Донецька обл., м. Харцизьк. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідачів було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 10 від 19.01.2017 року.
Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідачів, до суду надано не було.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації.
Судом встановлено, що 21.03.2014 року, між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3846
.Відповідно до п. 2.1 кредитного договору Банк зобовязався надати Позичальнику на умовах цього Договору а Позичальник має право отримати та зобовязується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобовязаний сплачувати Банку відповідну плату ( проценти) в розмірі 11 % річних.
Згідно п. 9.1 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору, Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф).
За порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування Кредитом, Позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, відповідно до п. 9.2 кредитного договору.
Крім того відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання кредиту, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія кредитного договору № 3846 від 21 березня 2014 року з особистим підписом відповідача.
З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, було укладено договір поруки № 3846/1 від 21.03.2014 року, № 3846/2 від 21.03.2014 року, відповідно до умов якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі Зобовязання у тому числі, що виникне у майбутньому, відповідно до умов Кредитного договору та додаткових договорів до нього.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку . Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
У відповідності до ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.
На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення 2957,93 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 421,80 грн. - три проценти річних від суми заборгованості підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
У відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідачів було викликано до суду оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр №10 від 20.01.2017 року, витрати за публікацію оголошення у розмірі 840,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 275289987 від 17 січня 2017 року, було понесено позивачем, таким чином суд, вважає за доцільне стягнути в рівних частинах з відповідачів витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду у розмірі 840,00 грн.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в рівних частинах на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 553, 554, 543611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя С.А. Притуляк