Провадження № 22-ц/779/234/2017
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.,

суддів Девляшевського В.А., Матківського Р.Й.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у справі за позовом ОСОБА_2 до Крихівецької сільської ради про скасування рішення, зобов'язання надати земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 грудня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21 грудня 2016 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Крихівецької сільської ради про скасування рішення від 26.05.2016 № 38-8/2016 про зобов'язання надати земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка прилягає до власної земельної ділянки по АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен був виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне та однією із сторін є фізична особа. Суд не врахував, що спори із земельних відносин, у яких хоча б однією стороною є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно із ст. 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Так, згідно постанови Верховного Суду України від 24.02.2015 у справі № 21-34а15 у випадку прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність або оренду, подальше його оскарження повинно розглядатися в порядку цивільної юрисдикції. Його позовна заява пов'язана із захистом права на земельну ділянку, тобто захист права користування, володіння та розпорядження земельною ділянкою. Тому просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити ухвалу про відкриття провадження за його позовною заявою.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали, представник Крихівецької сільської ради доводи апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суддя суду першої інстанції правильно виходив із того, що позов ОСОБА_2 до Крихівецької сільської ради про скасування рішення, зобов'язання надати земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатись в порядку, визначеному КАС України, оскільки позивач фактично оскаржує дії суб'єкта владних повноважень щодо відмови у наданні земельної ділянки, яка прилягає до його власної земельної ділянки по АДРЕСА_1

При цьому суддя правильно керувався положеннями ст. ст. 2, 3, 17 КАС України, ст. ст. 15, 122 ЦПК України.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як видно із доданих до позовної заяви матеріалів, ОСОБА_2 є учасником бойових дій в зоні АТО та інвалідом війни і має пільги, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в тому числі й на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва.

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Крихівецької сільської ради про надання земельної ділянки приблизною площею 0,041 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка прилягає до його власної земельної ділянки по АДРЕСА_1 Рішенням Крихівецької сільської ради від 26.05.2016 № 38-8/2016 йому відмовлено у наданні такої земельної ділянки.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням сільської ради, ОСОБА_2 оскаржив його до Івано-Франківського міського суду, просив скасувати вищевказане рішення та зобов'язати Крихівецьку сільську раду надати йому зазначену земельну ділянку.

Конституційний Суд України у Рішенні від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 вказав, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, крім публічно-правових спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (ч. 2 ст. 4, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 17 КАСУ). Положення п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Право на земельну ділянку, в тому числі з земель комунальної власності, набувається особою, виключно, на встановлених законодавством підставах.

Правовідносини, які виникли між сторонами, є публічно-правовими, оскільки відповідно до ст. 12 ЗК України Крихівецька сільська рада наділена повноваженнями вирішувати питання розпорядження землями територіальної громади, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності. При вирішенні таких питань орган місцевого самоврядування діє як суб'єкт владних повноважень.

Органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов'язані подавати допомогу інвалідам війни у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку (абзац другий пункту 18 частини першої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

ОСОБА_2 фактично оскаржує дії суб'єкта владних повноважень щодо відмови у наданні вільної земельної ділянки як інваліду війни, учаснику бойових дій, вважаючи, що рішенням сільської ради порушено його право на першочергове відведення земельної ділянки.

Згідно наведених обставин, з урахуванням суб'єктного складу та предмету спору, даний спір носить публічно-правовий характер, оскільки оскаржується законність рішення органу місцевого самоврядування, яке прийняте відповідачем при здійсненні владних управлінських функцій.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду України від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15 колегія суддів відхиляє, оскільки в цій постанові Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Предметом спору у справі № 21-173а15 (постанова ВСУ від 28.04.2015) є право користування землею, наданою спірними рішеннями міськради, засвідчене державним актом на право постійного користування землею, а позивач також претендував на користування тими ж земельними ділянками.

У даній справі Крихівецька сільська рада не приймала жодних рішень про передачу вказаної ОСОБА_2 вільної земельної ділянки приблизною площею 0,041 га у власність чи оренду, не надавала дозволу щодо розробки проекту її відведення, тощо.

За таких обставин, суд першої інстанції, прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність компетенції суду загальної юрисдикції у даному спорі, що підтверджується встановленими обставинами справи.

З огляду на викладене, суддею постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Матківський Р.Й.