АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2960/16-ц Номер провадження 22-ц/786/121/17Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Полтавської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Полтавської області ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку № 73 про визнання права власності на нерухоме майно.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 (50-річчя СРСР) в м. Кременчук, Полтавської області.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання сторони не зявилися, надіслали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримала свою апеляційну скаргу, представники відповідачів просили апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, встановивши за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

По справі встановлено, що 10 листопада 1988 року на підставі рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу від 26 жовтня 1988 року (протокол № 4) та рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів № 836 від 04 листопада 1988 року ОСОБА_2, як члену ЖБК № 73/144, на склад сім`ї 1 чол. видано ордер № 115 на жиле приміщення у будинку житлово-будівельного кооперативу за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради від 16 лютого 2016 року назву вул. 50-річчя СРСР перейменовано на вул. ОСОБА_5.

Згідно довідок № 288/09 від 28.09.2016 р. та № 195/03 від 23.03.2016 р., виданих Обєднанням співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ) № 73, яке відповідно до розпорядження виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Полтавської області № 967-Р від 12.08.1997 року «Про реєстрацію обєднань співвласників багатоквартирних будинків» є правонаступником Житлово-будівельного кооперативу № 73/144, з 30 листопада 1988 року по даний час ОСОБА_2 зареєстрована у спірній квартирі, перший внесок за квартиру сплачений нею 13 квітня 1988 року у сумі 2300,07 крб., останній внесок був виплачений 17 грудня 1991 року в сумі 2433,64 крб.

Вказані обставини сторонами по справі не заперечуються.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Законодавством, що діяло на час повного внесення ОСОБА_2 пайових внесків за спірну квартиру, момент виникнення права власності на таке майно у члена кооперативу не повязувався з державною реєстрацією цього права відповідно до закону.

Отже, сплативши 17 грудня 1991 року повністю пайові внески за надану у користування квартиру № 47 у буд. № 41 по вул. 50-річчя СРСР (нині вул. ОСОБА_5) в м. Кременчук, Полтавської області, член Житлово-будівельного кооперативу № 73/144 ОСОБА_2 набула право власності на це майно.

17 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Полтавської області ОСОБА_4 за № 29708646 від 23 травня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у державній реєстрації права власності на квартиру з підстав невідповідності поданих документів вимогам п. 63 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позов предявлено до неналежних відповідачів, а позивачем не подано клопотання про заміну первісних відповідачів належним відповідачем.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував та дійшов помилкового висновку, що відповідачі ОСОБА_3 міська рада Полтавської області та Виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради Полтавської області не є вигодонабувачами права власності на зазначену квартиру у разі невизнання такого права за позивачем.

Виходячи з аналізу ст.ст. 384, 335 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про власність», після викупу членом житлово-будівельного (житлового) кооперативу квартири у будинку, спорудженому або придбаному житлово-будівельним (житловим) кооперативом, кооператив втрачає право власності на викуплену квартиру, а безхазяйні нерухомі речі, які не мають власника або власник яких невідомий, беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені, та після спливу одного року з дня взяття на облік за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, можуть бути передані за рішенням суду у комунальну власність.

Таким чином, ОСОБА_3 міська рада Полтавської області та Виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради Полтавської області, як органи місцевого самоврядування відповідної територіальної громади, мають відповідати за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на викуплену у ЖБК № 73/144 квартиру АДРЕСА_3 (50-річчя СРСР) м. Кременчук, Полтавської області.

Позов є обґрунтованим, факт повної сплати ОСОБА_2 пайових внесків за квартиру у житлово-будівельному кооперативі ніким не заперечується та підтверджено правонаступником ЖБК № 73/144 ОСББ № 73, що дає підстави для визнання судом права власності позивача ОСОБА_2 на спірну квартиру.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції по суті є правильним, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень субєктів державної реєстрації прав належить: забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ, здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, що позивачем в установленому законом порядку не оспорюється, а з огляду на приписи ч. 1 ст. 27 Закону такі вимоги є передчасними.

Ухвалою судді-доповідача апеляційного суду від 05 грудня 2016 року за клопотанням ОСОБА_2 відстрочено сплату судового збору в сумі 3188,81 грн. за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України судові витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3 (50-річчя СРСР) м. Кременчук, Полтавської області.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 3188 грн. 81 коп. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ ОСОБА_6

ОСОБА_7

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1