Справа №592/8914/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/131/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

27 вересня 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона з відповідачем знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 серпня 2016 року шлюб між ними розірвано.

Позивач зазначала, що з липня 2014 року з відповідачем вони разом не проживають. Усвідомлюючи, що сімя фактично розпалась, вони обговорили питання щодо допомоги на утримання дочки ОСОБА_6 та в телефонній розмові, яка сталася на початку 2015 року, домовились, що ОСОБА_3 буде надавати їй таку допомогу у розмірі 200 доларів США щомісячно. Відповідно до усної домовленості, ОСОБА_3 з червня до жовтня 2015 року щомісячно надсилав їй зазначену суму через сервіс грошових переказів «Золота корона».

З листопада 2015 року і до теперішнього часу ніяких надходжень від нього вона більше не отримувала.

На даний час відповідач проживає та працює в м. Астана (Республіка Казахстан), є працездатним, має задовільний стан здоровя, інших дітей та непрацездатних батьків відповідач не має, аліменти нікому не платить, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але цього не робить.

Просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, у розмірі 5180 грн., що станом на 27 вересня 2016 року еквівалентно 200 доларів США, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2016 року позов ОСОБА_5 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5180 грн. щомісяця до повноліття дитини, починаючи стягнення з 27 вересня 2016 року та сплачувати їх на користь матері дитини ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2016 року доповнено резолютивну частину рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2016 року абзацом четвертим наступного змісту: рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі на рішення представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити в частині розміру стягнення аліментів та визначити розмір аліментів, що буде стягуватись на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27 вересня 2016 року.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив той факт, що між сторонами не було ніякої усної домовленості щодо конкретної суми аліментів. А той факт, що відповідачем деякий період переказувались кошти позивачу в сумі 200 доларів США, свідчить лише про те, що у нього на той час була фінансова можливість пересилати саме таку суму коштів.

Крім того, при ухваленні рішення, суд першої інстанції не вірно застосував норму ч. 1 ст. 184 СК України, оскільки відповідач має регулярний, фіксований дохід, який на даний час у перерахунку на гривню за офіційним курсом НБУ становить 6340 грн., з яких 3900 грн. він сплачує за оренду квартири. Присуджена судом першої інстанції сума аліментів складає 82% від доходу відповідача та в 10,22 рази перевищує мінімальний розмір аліментів, що визначений ч. 2 ст. 182 СК України.

Додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2016 року в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_5, яка проти скарги заперечувала, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 14 квітня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. В свідоцтві про народження ОСОБА_7, серії 1-НО № 149444, виданому 21 серпня 2007 року Виконавчим комітетом Зугреської міської ради міста Харцизька Донецької області, актовий запис № 120, її батьком записаний ОСОБА_3 (а.с. 6).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 серпня 2016 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 7).

Згідно з повідомленням Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області від 09 вересня 2016 року, ОСОБА_3 перебуває на території Казахстану та постійно мешкає в м. Астана (а.с. 9).

Відповідно до заяв про видачу готівки та отримання переказу по міжнародній системі «Золота корона», ОСОБА_3 здійснював переказ грошових коштів в сумі по 200 доларів США на імя ОСОБА_5 03 червня, 02 липня, 05 серпня, 03 вересня та 03 жовтня 2015 року (а.с. 10-14).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, щомісячно до досягнення нею повноліття у розмірі по 5180 грн., оскільки батько дитини на даний час ніде офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аналогічні розяснення містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з розясненнями, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Суд першої інстанції, виходячи з положень ст. 180 СК України, дійшов до правильного висновку про наявність у відповідача обов'язку щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, при визначенні розміру аліментів, суд не зясував та не взяв до уваги, що відповідач працює столяром у індивідуального підприємця ОСОБА_8 в м.Астана, має регулярний, фіксований дохід, що у перерахунку на гривню за офіційним курсом НБУ складає 6340 грн., що підтверджується довідкою №29 від 15 грудня 2016 року (а.с. 65). Тому, відповідно до вимог ст. 183 СК України, необхідно було визначати розмір аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача.

Посилання в рішенні на те, що ОСОБА_3, починаючи з червня 2015 року по жовтень 2015 року пересилав позивачу кошти в сумі, еквівалентній 200 доларів США, не може свідчити про те, що між сторонами була досягнута домовленість щодо сплати цієї суми, як грошової допомоги на утримання неповнолітньої дочки.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, є помилковим.

За таких обставин з урахуванням розміру заробітної плати ОСОБА_3, відповідно до положень ст. ст. 181, 182 Сімейного Кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що останній може надавати матеріальну допомогу на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмір 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу).

Тому рішення суду в частині визначення розміру стягнення аліментів з ОСОБА_3 підлягає зміні, на підставі п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2016 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27 вересня 2016 року і до досягнення нею повноліття.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 в дохід держави судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -