Дата документу 07.02.2017
ЄУ № 420/23/17
Провадження №2/420/152/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

за участю секретаря Войтенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 16.01.2009 перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем проживають окремо більше трьох років, на даний час вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, він фізично здоровий, працездатний, інших стягнень немає. Позивач вказує, що вона не працює, тому їй самій важко утримувати сина, у звязку з чим вона звертається до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони з 16.01.2009 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 086446, виданим 16.01.2009 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, про що складено відповідний актовий запис за № 01.

Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 142796, виданим 12.03.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області.

Згідно зазначеного свідоцтва про народження ОСОБА_3 в графі «батько» зазначений відповідач ОСОБА_2.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 10.11.2016 за вих. №5436, малолітній син сторін ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір?ю ОСОБА_1 позивачем у справі.

Згідно позову, сторони понад три роки проживають окремо, кошти на утримання дитини відповідач не надає, тому син ОСОБА_3 перебуває на утриманні матері ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач, як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, суд, керуючись ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи.

Визначаючи розмір аліментів на неповнолітню дитину, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітній син сторін проживає разом з матірю, перебуває на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків, відповідач є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей на його утриманні немає, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-184,191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.01.2017 до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн.) на р/р №0223, МФО 804013, Код 37942461, отримувач: УДКСУ у Новопсковському районі, банк отримувача: ГУДКСУ у Луганській області.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: