У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - Балабан В.Г.

при секретарі - Березюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на постанову державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачеві,

в с т а н о в и в:

Скарга надійшла до суду 17.01.2017р.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що під час виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області у цивільній справі № 2/2320/1329/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості в сумі 6304,17 грн державний виконавець неналежно виконував свої обовязки, а саме: визнавши, що встановити місце проживання боржника неможливо, державний виконавець усупереч положенням ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» не скористався правом звернення до суду з поданням про розшук боржника, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку його майна та коштів. Заявник просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Черкаського РВ ДВС ГТУЮ Черкаської області ОСОБА_1 від 28.12.2016р. про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 51885394 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості в сумі 6304,17 грн і зобовязати державного виконавця поновити виконавче провадження.

В судове засідання представник заявника, державний виконавець та представник заінтересованої особи не зявилися.

Представник заявника ОСОБА_3 направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги скарги у повному обсязі.

Від старшого державного виконавця Черкаського РВ ДВС ГТУЮ Черкаської області ОСОБА_1 надійшло заперечення на скаргу заявника, в якому він не погоджується з доводами скарги, посилаючись на те, що ним було вжито усіх заходів щодо виявлення рухомого та нерухомого майна боржника, на яке могло бути звернуте стягнення, його рахунків та доходів, але було встановлено відсутність таких, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, копії яких долучив до заперечення. Просив справу розглядати за його відсутності, у задоволенні скарги відмовити.

Вирішуючи питання про можливість розгляду скарги за відсутності осіб, які беруть участь у справі, суд виходить з системного аналізу положень ст. 386 ЦПК України, відповідно до яких неявка заявника чи державного виконавця не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови державного виконавця, підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві стало те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, тобто п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вивченням матеріалів виконавчого провадження, копії яких надані суду державним виконавцем, встановлено наступне.

На запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями отримано відповідь від 01.09.2016р. про те, що платник податків з податковим номером НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, на обліку в органах ДПС не перебуває.

На запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи отримано відповідь від 31.08.2016р. про те, що інформацію щодо ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, не знайдено.

На запит до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб отримано відповідь від 01.09.2016р. про те, що інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платника податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО щодо ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, дата народження: 13.02.1970 - відсутня.

На запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, отримано відповідь від 31.08.2016р. про те, що інформацію щодо ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, дата народження: 13.02.1970 - не знайдено.

Згідно з даними довідки ТСЦ № НОМЕР_2 України станом на 20.06.2016р. за ОСОБА_2 транспортні засоби серед зареєстрованих не значаться.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, розташованого за адресою: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Білозіря, вулиця Фрунзе, будинок 2, відомості відсутні.

Актом державного виконавця встановлено, що при виїзді за адресою, яка вказана у виконавчому документі, майна, на яке може бути звернуто стягнення, не виявлено.

З вищенаведеного убачається, що державним виконавцем у ході виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вжито необхідних заходів для пошуку майна боржника, на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Саме цією нормою Закону керувався державний виконавець, приймаючи рішення про повернення стягувачеві виконавчого листа № 2/2320/1329/12, виданого Черкаським районним судом Черкаської області 18.12.2012р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у сумі 6304,17 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.

У той же час твердження у скарзі заявника про те, що в постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві зазначено, що встановити місце проживання боржника неможливо, не відповідає дійсності і спростовується даними, які убачаються зі змісту оскаржуваної постанови старшого державного виконавця Черкаського РВ ДВС ГТУЮ Черкаської області ОСОБА_1 від 28.12.2016р.

Тому доводи заявника про те, що державний виконавець усупереч вимогам ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» не звернувся до суду з поданням про розшук боржника, не грунтуються на вимогах закону, оскільки місце знаходження боржника згідно з даними виконавчого провадження встановлено, а підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві стала відсутність у нього майна, на яке може бути накладено стягнення.

Відтак, на думку суду, скарга є необгрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 385-387 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 1, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на постанову державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачеві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. Г. Балабан