Справа №: 343/1811/16-ц
Провадження №: 2/0343/60/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 січня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

з участю: секретарів Шикор Г. В., Оленяк С.І.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив, та просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 247690,25 гривень та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 липня 2009 року він надав ОСОБА_3 позику в сумі 10000,00 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 09 січня 2010 року без сплати будь-яких відсотків за користування його коштами. Відповідач йому гроші не повернув, тому він змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення боргу та моральної шкоди за довогором позики. 14 квітня 2010 року рішенням Долинського районного суду його позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на його користь79263,00 гривень боргу. Тобто борг було стягнуто в гривнях по курсу долара станом на день винесення рішення, а не у валюті, в якій було позичено кошти. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист, який для примусового стягнення коштів ним було скеровано до відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції. Однак, вказана вище заборгованість до сьогоднішнього дня не погашена, виконавчий лист повернуто без виконання, а повторно не прийнято, чим йому спричинені матеріальні збитки у розмірі 247690,25 грн. Дана сума складається з: 190946,29 грн. - різниця суми боргу у зв"язку зі зіною курсу долара з часу винесення рішення і до 10.01.2017 р. (270209,29 грн. (борг в еквіваленті за офіційним курсом долара по відношенню до української гривні станом на 10.01.2017 р.) - 79263,00 грн. (сума стягнута за рішенням суду від 14.04.2010 р, яка визначена за офіційниим курсом долара по відношенню до української гривні на час винесення рішення) та 56743,96 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за період з 10.01.2010 р. по 10.01.2017 р.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладене, просив стягнути з ОСОБА_3 на користь його довірителя 247690,25 грн. матеріальної шкоди та судові витрати, які складаються з 425,00 грн. - вартість оголошення у газету про виклик до суду відповідача, 2353,14 грн. - сплачений судовий збір та 3000,00 грн. - понесені витрати за надання правової допомоги. Просив позов задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Вiдповiдач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованих повідомлень про розгляд справи та опублікування оголошення про розгляд справи у газеті "Урядовий кур'єр". Заяв про розгляд справи у його відсутності не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 10000,00 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 09 січня 2010 року без виплати буль-яких відсотків за їх користування, що підтверджується копією розписки від 09 липня 2009 року (а.с. 5).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з світлокопії рішення Долинського районного суду від 14 квітня 2010 року, яке набрало законної сили 20.05.2010 р., судом вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 79263,00 грн. за договором позики, 792,26 грн. сплаченого судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 500 грн. на надання юридичної допомоги адвокатом, 180 грн. судових розходів згідно квитанції. В мотивувальній частині рішення зазначено, що згідно розписки від 9.07.2009 р. ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, в службовому приміщенні адвоката ОСОБА_1, в присутності двох свідків дав розписку ОСОБА_2 про те, що 9.07.2009 р. позичив кошти в розмірі 10000 доларів США, які він зобов"язується повернути до 9 січня 2010 року. Як встановлено в судовому засіданні, в зазначений термін відповідач свого зобов"язання по договору позики не виконав (а.с. 4).

Позивачу був виданий виконавчий лист, на підставі якого було відкрите виконавче провадження з примусового виконання вищеописаного рішення суду, яке закінчено 26.03.2013 р. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", про що свідчить копія відповіді № 04-40/203 від 20.01.2016 р. (а.с. 6).

Зідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.03.2013 р. виконавчий лист № 2-297, виданий 27.05.2011 р., був повернутий стягувачеві, оскільки у результаті вжитих державним виконавцем заходів не можливо з'ясувати місце проживання, перебування боржника, у якого також відсутнє майно, на яке може бути звернуте стягнення (а.с. 7).

Як вбачається з ухвали Долинського районного суду від 04 березня 2016 року оригінал виконавчого листа по справі № 2-297/2010 був втрачений, тому суд постановив видати ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа замість втраченого оригіналу виконавчого листа по справі № 2-297/2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 79263,00 грн. за договором позики, 792,26 грн. сплаченого судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 500 грн. на надання юридичної допомоги адвокатом, 180 грн. судових розходів згідно квитанції (а.с. 8). Дублікат виконавчого листа виданий 16 березня 2016 року (а.с. 9).

Однак, постановою серії ВП № 52373416 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 28.09.2016 р. головний державний виконавець відмовив у прийнятті до провадження виконавчого листа дублікат № 2-297/2010, виданого 16.03.2016 р., та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, оскільки пропущено встановлений строк пред'явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 53).

Таким чином, рішення Долинського районного суду від 14 квітня 2010 року, яке набрало законної сили 20 травня 2010 року, по теперішній час не виконано, що підтверджується також копією відповіді Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 7278 від 25.10.2016 р., згідно якої 26.09.2016 р. у відділі зареєстровано дублікат виконавчого листа № 2-297/2010 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 80855,26 грн. боргу. 28.09.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження згідно п. 8 ч. 1, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", яка разом з оригіналом виконавчого документа направлена на адресу стягувача, яка зазначена у виконавчому листі (а.с. 52).

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визнано еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Вищеописаним рішенням Долинського районного суду від 14 квітня 2010 року вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 79263,00 гривні (еквівалент 10000,00 доларів США).

Як встановлено в судовому засіданні, після ухвалення рішення суду від 14 квітня 2010 року курс долара США виріс, а тому вказана в рішенні суду сума в розмірі 79263,00 грн., яка в 2010 році була еквівалентна позиці в розмірі 10000,00 доларів США, сьогодні вже не є еквівалентом 10000,00 доларів США. Оскільки на сьогоднішній день позика не повернута, тому сума боргу складає 190946,29 грн. ((10000,00 доларів США х 2702,0929 грн. (а.с. 74))-79263,00 грн. стягнутих за рішенням суду (а.с.4)), що підлягає стягненню з відповідача.

Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Як встановлено в судовому засіданні та підтвердив представник позивача з 10.01.2010 р. (з часу виникнення обов'язку повернути позику) по 10.01.2017 р. відповідач не повернув йому позику та продовжує користуватися його коштами. Оскільки між сторонами розмір процентів, який зобов"язаний сплатити боржник за прострочення виконання грошового зобов'язання, не встановлений, тому сплаті підлягають 3 % річних від простроченої суми боргу.

Наведений у позовній заяві розрахунок заборгованості щодо сплати 3 % річних відповідачем не спростований, а тому з урахуванням суми основного боргу, який становить 270209,29 грн., сума 3% річних складає 8106,28 грн., відтак за період з 10 січня 2010 року (з моменту прострочення виконання зобов"язання) по 10 січня 2017 року до стягнення підлягає сума 56743,96 грн.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не було виконано рішення Долинського районного суду від 14 квітня 2010 року, тому уточнені позовні вимоги підлягають повному задоволенню, з відповідним перерахунком суми боргу з доларів США на національну валюту - гривню та з врахуванням коштів, стягнутих за вищевказаним рішенням. Враховуючи те, що позивач зазначив відповідний перерахунок станом на 10 січня 2017 року, і в судовому засіданні його представник не наполягав на проведенні повторного розрахунку на момент винесення рішення, суд бере за основу розрахунки позивача, які підтверджені відповідними документами. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 247690,25 гривень, яка складається з: суми боргу у зв'язку з зміною курсу долара США - 190946,29 гривень, 3 % річних від простроченої суми грошового зобов'язання - 56743,96 гривні.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 5749,84 гривень судових витрат (2329,84 гривень сплаченого судового збору (а.с. 61) + 420,00 грн. за опублікування у газеті оголошення про розгляд справи (а.с. 55) + 3000,00 грн. витрат за надання правової допомоги (а.с. 72, 73)). При цьому суд враховує, що первісна ціна позову становила 232983,89 гривні, за що позивачем було сплачено 2329,84 гривень. У зв'язку з уточненням позовних вимог ціна позову збільшилася з 232983,89 гривень на 247690,25 гривень (різниця 14706,36 гривень), тому з відповідача на користь держави слід стягнути 147,06 гривень ((14706,36 грн.*1%)/100%) недоплаченого судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 533, 625 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 213, 215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 247690 (двісті сорок сім тисяч шістсот дев'яносно) гривень 25 копійок, яка складається з: 56743,96 гривні - 3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання, 190946,29 гривень - різниця суми боргу у зв'язку з зміною курсу долара США, та 5749 (п'ять тисяч сімсот сорок дев'ять) гривень 84 копійки понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 147 (сто сорок сім) гривень 06 копійок недоплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений: 27 січня 2017 року.