2/225/312/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю секретаря Петрової С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м.Торецьк (м.Дзержинськ), АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 26.07.2000 року є власником будинку розташованого за адресою: Донецька область, м.Торецьк (м. Дзержинськ), АДРЕСА_2. 07.12.2010 року уклала шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З листопада 2014 року вона зареєструвала свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Донецька область, м. Торецьк (м.Дзержинськ), АДРЕСА_2. На підставі рішення Дзержинського міського суду від 25.12.2015 року шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 було розірвано. З квітня 2016 року відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (м.Дзержинськ), АДРЕСА_3. Оскільки збереження реєстрації за відповідачем змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, вона змушена звернутися до суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, м.Торецьк (м.Дзержинськ), АДРЕСА_1.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно положень ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що квартира №1 за адресою: Донецька обл., м.Торецьк (м.Дзержинськ), вул.Сормовська, будинок 22 належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджено договором купівлі-продажу жилого будинку від 26.07.2000 року (а.с.7-8), а також реєстраційним посвідченням (а.с.9). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 25.12.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.10). Згідно довідки №6528 від 21.11.2016 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (м.Дзержинськ), АДРЕСА_4 (а.с.12). Відповідно до Акту від 16.11.2016 року ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з квітня 2016 року (а.с.11).

Відповідно до вимог ч.1 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Особа визнається такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Судом було встановлено, що відповідач не мешкає в будинку за вказаною адресою з квітня 2016 року. Крім того, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано на підставі рішення суду.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід задовольнити.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 227 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, м.Торецьк (м.Дзержинськ), АДРЕСА_4.

На рішення суду апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: