233 № 233/135/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою, ОСОБА_1 просить встановить факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Торез Донецької області дитини чоловічої статі - ОСОБА_2, матір'ю якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що вона з 19 липня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у медичному закладі м. Тореза Донецької області вона народила дитину чоловічої статі - сина ОСОБА_2, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження № 526. Також 20 грудня 2016 року Торезьким міським відділом їй було видане свідоцтво про народження сина ОСОБА_2. Проте, зазначені свідоцтва є недійсними та факт народження дитини не є зареєстрованим у порядку, встановленим діючим законодавством України.

Народження дитини на тимчасово непідконтрольній території унеможливлює здійснення в законодавчо визначеному порядку реєстрації народження дитини, як на те зобов'язує ст. 144 СК України.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про повне підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у їх відсутність.

Представник заінтересованої особи Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4) та за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4).

У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника (ч.1). Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявником у даній справі є громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Торез Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1, виданим 02 жовтня 2008 року Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області (а.с.6-8).

19 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області зареєстрований шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації шлюбів 19 липня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 177 (а.с.10).

За твердженням заявника, вона ІНФОРМАЦІЯ_4 у медичному закладі м. Тореза Донецької області народила дитину чоловічої статі.

На підтвердження факту народження дитини заявником надані:

- копія медичного свідоцтва про народження № 526 від 14.12.2016 року, виданого Торезькою центральною міською лікарнею (а.с.11);

- обмінна картка пологового будинку, пологового відділення лікарні. Талон 3. Відомості пологового будинку, пологового відділення лікарні про новородженного на ім'я ОСОБА_1 (а.с.12);

- копії результатів медичних аналізів на ім'я ОСОБА_1 (а.с.13);

- копія протоколу УЗД вагітної ОСОБА_1 від 08.03.2016 року, від 26.07.2016 року (а.с.14,16);

- копія протоколу УЗД щитовидної залози ОСОБА_1 від 31.05.2015 року, від 08.10.2016 року (а.с.15,19);

- копія консультативного висновку спеціаліста на ім'я ОСОБА_1 від 09.08.2016 року (а.с.17);

- копія направлення вагітної ОСОБА_1 на консультацію до лікаря ендокринолога (а.с. 18, 22);

- копія вкладишу до обмінної картки вагітної ОСОБА_1 (а.с.24);

- копія обмінної карти на вагітну ОСОБА_1 (а.с.25-26);

- фототаблиця із зображення заявника в стані вагітності та заявника із немовлям (а.с.27);

- свідоцтво про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, видане 20 грудня 2016 року Торезьким відділом ЗАЦС (а.с.38).

Даючи оцінку допустимості таким доказам, як свідоцтво про народження ОСОБА_2 та копії медичного свідоцтва про народження № 526 від ІНФОРМАЦІЯ_4, як документам, що видані органом та установою на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки вищезазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації особистих немайнових прав заявника ОСОБА_1 суд, як виняток, приймає до уваги надані свідоцтво про народження ОСОБА_2 та копію медичного свідоцтва про народження № 526 від ІНФОРМАЦІЯ_4 та оцінює їх в сукупності з фототаблицею із зображення заявника в стані вагітності, заявника та немовля, копіями медичних документів заявника під час вагітності та пологів, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Торез Донецької області Україна громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Торез Донецької області, від громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Торез Донецької області, дитини чоловічої статі - ОСОБА_2.

Тож, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. 257-1, ст. 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Торез Донецької області Україна громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Торез Донецької області, від громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитини чоловічої статі ОСОБА_2.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш