Справа № 310/8162/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І. П.

при секретарі Бевз О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 27.07.2012 року між ними та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №165АІ1, за яким відповідач отримав кредит у сумі 56950,00 грн., зі сплатою відсотків 16,00% річних, з кінцевим строком погашення заборгованості до 23.07.2017 року.

З метою забезпечення виконання кредитного зобовязання ОСОБА_1 за кредитним договором, 27.07.2012р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №165АІ1-ПОР. За договором поруки поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання зобовязання боржником в повному обсязі у солідарному порядку.

ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує. Пунктом 4.1. кредитного договору передбачений обовязок позичальника сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми кредиту чи процентів за кожний день прострочення.

Станом на 09.02.2016 рік заборгованість по договору кредиту становить 49392,43 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 30014,94 грн., заборгованості по відсоткам 9521,68 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 3628,72 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 3058,96 грн., інфляційних втрат за кредитом 1547,77 грн., інфляційних втрат за відсотками 1620,37 грн.

Банк просить стягнути солідарно з відповідачів вказану вище суму заборгованості та понесені ними судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 ( за довіреністю) у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином через засоби масової інформації та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Причини неявки суду не повідомили, заперечень щодо позову не подали.

Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів в заочному порядку.

Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014р. та ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

27.07.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №165АІ1 (а.с.7-15).

За умовами п.1.1, п. 1.1.1 договору банк надав відповідачу кредит у сумі 56950,00 грн. на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 16,00% річних строком до 01.07.2013р. На кожний наступний період процентна ставка встановлюється в порядку, визначеному у п.2.7 договору кредиту. Кінцевий строк повернення кредиту 23.07.2017 рік.

Відповідач зобовязався повертати кредит у порядку, встановленому графіком повернення ( п.1.1.1 договору) до 27 числа кожного місяця, починаючи з серпня 2012 року.

Відповідно до п.4.1 договору у разі допущення позичальником прострочення строків сплати процентів, комісій, або повернення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до пунктів 3.3.6, 3.3.7 кредитного договору позичальник зобов'язаний забезпечувати сплату процентів за користування кредитом в порядку та розмірі, визначеному у п.п. 1.1,2.4,2.7 цього договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим договором та забезпечувати своєчасно та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному в п.п.1.1, 2.4 цього договору.

Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.6, 3.3.7 цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня кредитора погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконує, останній платіж ним було здійснено 27.08.2014 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ( а.с.4-6) станом на 09.02.2016 рік заборгованість по договору кредиту становить 49392,43 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 30014,94 грн., заборгованості по відсоткам 9521,68 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 3628,72 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 3058,96 грн., інфляційних втрат за кредитом 1547,77 грн., інфляційних втрат за відсотками 1620,37 грн.

27.07.2012 року, з метою забезпечення виконання кредитного зобовязання ОСОБА_1, між банком та відповідачем ОСОБА_2. був укладений договір поруки №165АІ1-ПОР. (а.с.16-17).

За договором поруки поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання зобовязання боржником в повному обсязі у солідарному порядку.

Згідно з п. 6.2 договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою, визначених у п.2.1. цього договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Так, в пунктом 4.4 кредитного договору встановлено, що в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.6 (сплата процентів), 3.3.7 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання.

За змістом частини четвертої стаття 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Порука це строкове зобовязання, і незалежно від установлення строку її дії на підставі договору чи закону, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора вимагати від боржника виконання зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

З настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, що визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_1 здійсни 27 серпня 2014 року, а тому відповідно до пункту 4.4 кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 28 листопада 2014 року.

Саме з 28 листопада 2014 року, відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника про дострокове повернення кредитних коштів, та обчислення встановленого ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо виконання своїх зобовязань за договором поруки.

За таких обставин у банку виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 28 листопада 2014 року і протягом наступних шести місяців. Однак з цим позовом до поручителя банк звернувся тільки 23 листопада 2016 року.

Оскільки позивач у встановлений законом шестимісячний строк не предявив вимоги до поручителя, тому в силу ч.4 ст.559 ЦК України договір поруки є припиненим. Відтак, у задоволенні позову до поручителя ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Така ж правова позиція вкладена в постанові Верховного Суду України №6-1451цс16 від 14.09.2016р., №6-1174 цс 16 від 02.11.2016р.

Разом з тим, позивач в межах строку позовної давності предявив вимоги до позичальника ОСОБА_1 про стягнення суми кредиту з нарахованими процентами за користування кредитом, пені та інфляційних втрат.

Згідно зі ст.ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 3628,72 грн. та за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 3058,96 грн.

Статтею 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-УІІ встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Шахтарськ Донецької області віднесено до цього переліку.

Враховуючи те, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, на території якого здійснюється антитерористична операція, пені, які нараховані банком до сплати, відповідно до п.4.1 кредитного договору, після 14.04.2014 р. ( тобто нараховані банком у період з 08.02.2015р. по 08.02.2016р.) стягненню не підлягають, а тому в задоволенні позову в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 3628,72 грн. та за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 3058,96 грн. необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість: по кредиту 30014,94 грн., заборгованості по відсоткам 9521,68 грн., інфляційні втрати за кредитом 1547,77 грн., інфляційні втрати за відсотками 1620,37 грн. Всього 42704,76 грн.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, розяснень, викладених у п.36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (86,46%) в сумі 1191,42 грн. та витрати на оплату оголошення про виклик відповідача в судове засідання у сумі 420,00 грн., всього на суму 1611,42 грн.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 554,549, 610,625, 629, 1049,1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 15, 60, 88, 169,209, 212-215,224-228 ЦПК України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () заборгованість за кредитним договором №165АІ1 від 27 липня 2012 року у сумі 42704,76 грн. (сорок дві тисячі сімсот чотири гривні сімдесят шість копійок), яка складається з: заборгованості по кредиту 30014,94 грн., заборгованості по відсоткам 9521,68 грн., інфляційних втрат за кредитом 1547,77 грн., інфляційних втрат за відсотками 1620,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () компенсацію судових витрат у розмірі 1611,42 грн. ( одна тисяча шістсот одинадцять гривень сорок дві копійки).

У задоволенні позову до поручителя ОСОБА_2 за договором поруки №165АІ1-ПОР від 27 липня 2012 року відмовити.

Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4