Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

Справа № 300/903/16-ц

Провадження № 2/300/16/2017

10.01.2017 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Вотьканича В.А., з участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОУЛ-УКРАЇНА» про визнання Договору фінансового лізингу від 20 серпня 2016 року недійсним, встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ТОВ «СОУЛ Україна» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення коштів.

Позивач зазначав, що 20 серпня 2016 року між ним та ТОВ «СОУЛ Україна» було укладено договір фінансового лізингу №00239 з додатками, згідно якого предметом лізингу по даному договору є міні трактор XINTAY 244 4х4 повнопривідний 25 к.с. та передати його мені (Лізингоодержувачу) в користування. Він в свою чергу зобовязався сплачувати відповідні платежі, передбачені договором. На виконання договору позивачем було сплачено суму 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень, як платіж за оформлення договору.

Умови договору фінансового лізингу не відповідають діючому законодавству та порушують права позивача як споживача, а саме: договір містить цілий ряд несправедливих умов.

Пунктом 3.2.7 Договору передбачено право Відповідача (Лізингодавця) в односторонньому порядку розірвати даний Договір у випадку неможливості придбання Предмета лізингу або відмови Продавця здійснити продаж та/або поставку Предмета лізингу та у разі не обрання нового предмета лізингу Лізингоодержувачем протягом трьох місяців з моменту повідомлення Лізингоодержувача про такі обставини або відсутності жодних письмових заяв щодо регулювання такої ситуації. У такому випадку Лізингодавець повертає Лізингоодержувачу кошти на умовах п.12.7 ст. 12 даного Договору, що стосується обсягу повернення коштів.

При цьому пунктом 3.4.5 Договору передбачено право Позивача (Лізингоодержувача) у випадку неможливості придбання Предмета лізингу Лізингодавцем або відмови Продавця здійснити продаж та/або поставку Предмета лізингу або з інших причин звернутись до Лізингодавця із письмовою заявою про надання йому будь-якої іншої марки та/або моделі та/або модифікації транспортного засобу, у цьому випадку Лізингодавець залишає за собою право прийняти або відхилити таку заяву в залежності від можливостей Лізингодавця та/або Продавця.

Пунктом 3.4.6. передбачено право Лізингоодержувача розірвати даний договір у випадку відмови Продавця здійснити продаж та/або поставку Предмета лізингу. У такому

2

випадку Лізингодавець повертає Лізингоодержувачу кошти на умовах п.12.7 ст. 12 даного Договору, що стосуються обсягу повернення коштів.

За пунктом 12.7 Договору Лізингодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку з підстав передбачених в пункті 3.2.7. статті 3 даного Договору. У такому випадку Лізингодавець повертає Лізингоодержувачу сплачений ним Авансовий платіж або частину Авансового платежу за відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків, які Лізингодавець утримує в якості штрафу за невиконання умов Договору. Платіж за оформлення договору поверненню не підлягає.

Таким чином вказані вище пункти Договору надають широкі права відповідачу щодо можливості розірвання Договору на власний розсуд, при невиконанні ним Договору при цьому з застосуванням заходів відповідальності до Позивача. Відповідно до Преамбули Договору платіж за оформлення договору становить 10 (десять) відсотків від Погодженої вартості Предмета лізингу. Авансовий платіж згідно пункту 9.1. Договору становить 50 (пятдесят) відсотків від вартості предмета лізингу.

Пунктом 9.2. статті 9 Договору також встановлено відповідальність Лізингоодержувача за несплату авансового платежу у виді неповернення плати за оформлення договору (10% вартості предмета лізингу) та неповернення 10 відсотків сплаченого авансового платежу.

Відповідно підпункту 3.3.2 пункту 3.2. статті 3 Договору Лізингоодержувач зобовязаний до отримання Предмету лізингу, на умовах та в порядку передбаченим цим Договором сплатити визначені платежі. За пунктом 4.1. Лізингодавець зобовязаний купити Предмет лізингу, за Вартістю Предмета лізингу, в строк який передбачає розумний період часу який необхідний для пошуку Предмета лізингу, додаткового погодження з Лізингоодержувачем характеристик предмета лізингу та узгодження із Продавцем усіх правових аспектів із оплати Продавцю Предмета лізингу, але не більше 60 (шістдесят) робочих днів, та виключно після того, як Лізингодавець отримає від Лізингоодержувача такі платежі Платіж за оформлення договору; Авансовий платіж; Різницю до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п. 9.5. ст. 9 даного Договору за наявності). У разі відсутності у Продавця визначеного Лізингоодержувачем Предмета лізингу на дату купівлі та замовлення його Продавцем для подальшого продажу Лізингодавцю, Лізингодавець зобовязаний повідомити про це Лізингоодержувача у письмовій формі у такому випадку строк купівлі Предмета лізингу продовжено.

За таких обставин пункт 4.1. дає можливість Лізингодавцю відтермінувати купівлю Предмета лізингу на невизначений термін, тобто надає можливість відповідачу не виконувати договір без застосування при цьому будь-яких заходів відповідальності.

Вказані вище умови договору є несправедливими, а тому згідно статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою визнання правочину недійсним.

Відповідно додатку №1, позивачем ОСОБА_1 було здійснено одним платежем перший лізинговий платіж, що підтверджується квитанцією №0.0.608016225.1 від 29 серпня 2016 року, в сумі 26000 гривень, а отже, позивачем було виконано всі умови даного договору для передачі лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу, а саме: міні трактор XINTAY 244 4х4 повнопривідний 25 к.с., проте, на даний час відповідачем умови договору не виконано.

Пунктом 3.2.7 Договору передбачено право Відповідача (Лізингодавця) в односторонньому порядку розірвати даний Договір у випадку неможливості придбання Предмета лізингу або відмови Продавця здійснити продаж та/або поставку Предмета лізингу та у разі не обрання нового предмета лізингу Лізингоодержувачем протягом трьох місяців з моменту повідомлення Лізингоодержувача про такі обставини або відсутності

3

жодних письмових заяв щодо регулювання такої ситуації. У такому випадку Лізингодавець повертає Лізингоодержувачу кошти на умовах п.12.7 ст. 12 даного Договору, що стосується обсягу повернення коштів.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати договір фінансового лізингу №00239 від 20 серпня 2016 року - недійсним, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 26 000 грн..

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з'явився, проте через канцелярію суду надав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі на підставі наявних матеріалів.

В судове засідання представник відповідача ТОВ «СОУЛ-Україна» не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення .

Позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 серпня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «СОУЛ Україна» було укладено договір фінансового лізингу №00239 з додатками, згідно якого предметом лізингу по даному договору є міні трактор XINTAY 244 4х4 повнопривідний 25 к.с.

Відповідно до умов договору, даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання зобов'язань сторонами, але не більше ніж 60 календарних місяців з моменту підписання даного договору.

У ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що за договором фінансового лізингу, лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що сплата

4

лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

За умовами п. 1.2 ст. 1 договору № 00239 фінансового лізингу від 20 серпня 2016 року предметом фінансового лізингу за даним договором є транспортний засіб міні трактор XINTAY 244 4х4 повнопривідний 25 к.с. (а.с.5).

Відповідно до п.1.7. предмет договору передається в користування лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 90 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця завдатку - 50% від вартості предмету лізингу, оплата по договору за оформлення даного договору - 10 % від вартості предмету лізингу та комісії за передачу предмету лізингу - 3% від вартості предмету лізингу.

Згідно п. 4.8. договору, лізингоодержувач не сплачує лізингові платежі з моменту сплати авансового платежу у повному обсязі до моменту підписання акту прийому-передачі предмета лізингу.

Відповідно додатку №1, позивачем ОСОБА_3 було здійснено одним платежем перший лізинговий платіж, що підтверджується квитанцією №0.0.608016225.1 від 29 серпня 2016 року, який включає: розмір 50% від вартості предмету лізингу як завдаток, 10% від вартості предмету лізингу за оформлення даного договору, 3% від вартості предмету лізингу як комісійну винагороду за передачу предмету лізингу, а отже, позивачем було виконано всі умови даного договору для передачі лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу, а саме: транспортний засіб міні трактор XINTAY 244 4х4.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а за відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Пунктом 3.2.7 Договору передбачено право Відповідача (Лізингодавця) в односторонньому порядку розірвати даний Договір у випадку неможливості придбання Предмета лізингу або відмови Продавця здійснити продаж та/або поставку Предмета лізингу та у разі не обрання нового предмета лізингу Лізингоодержувачем протягом трьох місяців з моменту повідомлення Лізингоодержувача про такі обставини або відсутності жодних письмових заяв щодо регулювання такої ситуації. У такому випадку Лізингодавець повертає Лізингоодержувачу кошти на умовах п.12.7 ст. 12 даного Договору, що стосується обсягу повернення коштів.

При цьому пунктом 3.4.5 Договору передбачено право Позивача (Лізингоодержувача) у випадку неможливості придбання Предмета лізингу Лізингодавцем або відмови Продавця здійснити продаж та/або поставку Предмета лізингу або з інших причин звернутись до Лізингодавця із письмовою заявою про надання йому будь-якої іншої марки та/або моделі та/або модифікації транспортного засобу, у цьому випадку

5

Лізингодавець залишає за собою право прийняти або відхилити таку заяву в залежності від можливостей Лізингодавця та/або Продавця.

Пунктом 3.4.6. передбачено право Лізингоодержувача розірвати даний договір у випадку відмови Продавця здійснити продаж та/або поставку Предмета лізингу. У такому випадку Лізингодавець повертає Лізингоодержувачу кошти на умовах п.12.7 ст. 12 даного Договору, що стосуються обсягу повернення коштів.

За пунктом 12.7 Договору Лізингодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку з підстав передбачених в пункті 3.2.7. статті 3 даного Договору. У такому випадку Лізингодавець повертає Лізингоодержувачу сплачений ним Авансовий платіж або частину Авансового платежу за відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків, які Лізингодавець утримує в якості штрафу за невиконання умов Договору. Платіж за оформлення договору поверненню не підлягає.

Таким чином вказані вище пункти Договору надають широкі права відповідачу щодо можливості розірвання Договору на власний розсуд, при невиконанні ним Договору при цьому з застосуванням заходів відповідальності до Позивача. Відповідно до Преамбули Договору платіж за оформлення договору становить 10 (десять) відсотків від Погодженої вартості Предмета лізингу. Авансовий платіж згідно пункту 9.1. Договору становить 50 (пятдесят) відсотків від вартості предмета лізингу.

Пунктом 9.2. статті 9 Договору також встановлено відповідальність Лізингоодержувача за несплату авансового платежу у виді неповернення плати за оформлення договору (10% вартості предмета лізингу) та неповернення 10 відсотків сплаченого авансового платежу.

Відповідно підпункту 3.3.2 пункту 3.2. статті 3 Договору Лізингоодержувач зобовязаний до отримання Предмету лізингу, на умовах та в порядку передбаченим цим Договором сплатити визначені платежі. За пунктом 4.1. Лізингодавець зобовязаний купити Предмет лізингу, за Вартістю Предмета лізингу, в строк який передбачає розумний період часу який необхідний для пошуку Предмета лізингу, додаткового погодження з Лізингоодержувачем характеристик предмета лізингу та узгодження із Продавцем усіх правових аспектів із оплати Продавцю Предмета лізингу, але не більше 60 (шістдесят) робочих днів, та виключно після того, як Лізингодавець отримає від Лізингоодержувача такі платежі Платіж за оформлення договору; Авансовий платіж; Різницю до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п. 9.5. ст. 9 даного Договору за наявності). У разі відсутності у Продавця визначеного Лізингоодержувачем Предмета лізингу на дату купівлі та замовлення його Продавцем для подальшого продажу Лізингодавцю, Лізингодавець зобовязаний повідомити про це Лізингоодержувача у письмовій формі у такому випадку строк купівлі Предмета лізингу продовжено.

Згідно із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

У п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що несправедливими є умови договору про надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору.

6

Верховний Суд України у постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс13 зазначив, що, аналізуючи норму ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

За змістом ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Аналізуючи положення договору лізингу, суд вважає, що умови договору лізингу, не ґрунтуються на засадах цивільного законодавства щодо добросовісності та справедливості, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін і завдають істотної шкоди споживачеві, оскільки надають можливість продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати сплачені споживачем кошти у значному розмірі (завдатку - 50% від вартості предмету лізингу, оплати по договору за оформлення даного договору - 10 % від вартості предмету лізингу та комісії за передачу предмету лізингу - 3% від вартості предмету лізингу).

Одержання плати продавцем (виконавцем, виробником) за послуги, які фактично споживачеві не надаються, суперечить принципам добросовісності та справедливості.

Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним і встановленим у судовому засіданні включення відповідачем ТОВ «СОУЛ Україна» до договору лізингу, укладеного сторонами 20 серпня 2016 року, несправедливих умов договору.

У ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

За змістом ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1ст.215 ЦК України).

Істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін містять й інші положення договору лізингу від 20 серпня 2016 року щодо розірвання даного договору з ініціативи лізингодавця , яким передбачено право лізингодавця в односторонньому порядку розірвати даний договір за умови невиконання лізингоодержувачем умов договору. При цьому, лізингодавець не зобов'язаний завчасно повідомляти лізингоодержувача про розірвання даного договору, тобто фактичного невиконання умов договору останнім.

У ч.2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано

7

за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом п.3 ч.1 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу у випадках, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що договір № 00239 фінансового лізингу, укладений 20 серпня 2016 року між ТОВ «СОУЛ Україна» і ОСОБА_1, містить несправедливі умови, суд дійшов висновку, що договір підлягає визнанню недійсним, а сплачені позивачем за цим договором на рахунок відповідача кошти в розмірі 26 000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно із п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

У зв'язку з наведеним, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп..

Керуючись статтями 9, 10, 11, 208, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, суд вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати Договір фінансового лізингу №00239 від 20 серпня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОУЛ-УКРАЇНА» недійсним.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «СОУЛ-УКРАЇНА», , юридична адреса: 01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, 15, офіс 10 на користь ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачені на виконання договору фінансового лізингу №00239 від 20 серпня 2016 року грошові кошти в розмірі 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «СОУЛ-УКРАЇНА», , юридична адреса: 01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, 15, офіс 10 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок на р/р 0088, одержувач: державний бюджет Воловецький район 22030001, код одержувача 38035904, код банку одержувача (МФО) 812016, код

8

класифікації доходів: 22030001.

Заочне рішення може бути переглянуте Воловецьким районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд.

Головуючий В.А. Вотьканич