АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 667/8014/15-ц Головуючий в І інстанції: Котьо І.В.
Провадження №22-ц/791/11/2017 Доповідач: Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

ОСОБА_1

секретар Зварич С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 15 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4, до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить 42/100 частини домоволодіння № 57 по вул. Доброхотова в м. Херсоні. Інші 58/100 частин зазначеного домоволодіння належить на праві приватної власності відповідачці. Вказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами розташований на земельній ділянці площею 470 м. кв., яка в свою чергу надана у постійне користування. Однак, на даний час між сторонами виник спір щодо фактичного порядку користування земельною ділянкою так як відповідної домовленості між ними не досягнуто. Просила суд встановити порядок користування спірною земельною ділянкою площею 470 м. кв. розташованою за адресою: м. Херсон, вул. Доброхотова, 57 шляхом виділу їй в користування частини даної земельної ділянки, яка відповідає частці у її праві власності на домоволодіння.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 15 березня 2016 року позовні вимоги задоволені. Визначено порядок користування та розпорядження земельною ділянкою № 57 по вул. Мостовій (колишня Доброхотова) в м. Херсоні відповідно до якого : - виділено у користування ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 198 м. кв. з існуючим виходом на вул. Мостову (колишня Доброхотова) (частина 1 висновку №2 судової земельно-технічної експертизи № 42/15 від 09 грудня 2015 року ); - виділено у користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 272 м. кв. з існуючими двома виходами на вул. Мостову (колишня Доброхотова) (частина 2 висновку №2 судової земельно-технічної експертизи № 42/15 від 09 грудня 2015 року ). Зобовязано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 користуватись підземними мережами водопроводу № 1 та каналізації які залишено в загальному користуванні співвласників. Зобовязано ОСОБА_3 облаштувати за власні кошти окремий вхід на свою частину земельної ділянки. Зобовязано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спорудити внутрішню розподільчу огорожу між виділеними у користування земельними ділянками. Витрати на її спорудження покладено на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 5414.74 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, а також на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати.

В письмових запереченнях, які надійшли на адресу суду, ОСОБА_5, яка діяла в інтересах ОСОБА_3, просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду справи, 23 квітня 2016 року ОСОБА_3 померла.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2016 року до участі у справі залучено ОСОБА_4, як правонаступника померлої ОСОБА_3

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визначаючи порядок користування земельною ділянкою за 2-м варіантом судової земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що цей варіант в повній мірі враховує інтереси сторін, розмір часток кожного із сторін у праві власності на житловий будинок, надає їм можливість нормального користування жилим будинком і здійснення догляду за ним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення порядку користування спірною земельною ділянкою.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є співвласниками житлового будинку № 57 по вул. Мостовій (колишня Доброхотова) в м.Херсоні (а.с.7). Позивачу, відповідно до договору дарування від 13.11.1998 року належить 42/100 часток у праві власності на вказаний житловий (а.с.5). Відповідачу відповідно належить 58/100 часток у вказаному жилому будинку на підставі договору дарування 26.10.2005 року ( а.с.6) .

Відповідно до державного акту на право постійного користуванні землею серія ХС Х1Х-1 ОСОБА_6 (колишнього власника вказаного домоволодіння в цілому), надавалось у постійне користування земельна ділянка площею 0.0470 га яка розташована на території м. Херсона по вул.Доброхотова, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на теперішній час цільове призначення вказаної земельної ділянки не змінилось (а.с.4).

На підставі ухвали Комсомольського районного суду м.Херсона від 02.11.2015 року була проведена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлено питання щодо можливих варіантів користування спірною земельною ділянкою відповідно до часток сторін. Всі витрати з проведення експертизи покладено на позивача.

Згідно з Висновком № 42/15 судової земельно-технічної експертизи від 09.12.2015 року, проведеної експертом ОСОБА_7, було запропоновано два варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою (а.с.42-49).

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з п. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Частинами 2, 3 статті 158 ЗК України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Із роз'яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Визначаючи порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту експертизи, суд враховував, що цей порядок користування земельною ділянкою відповідає порядку розподілу домоволодіння та передбачає максимальну ізоляцію земельних ділянок, що виділяються у користування співвласникам. Крім того, як вбачається з технічного плану відстань від краю поїзда до будинку позивача становить 10.89 м., а запропонована експертом у висновку №1 ширина проїзду становить лише 2.7 м. що не відповідає, вищевказаним нормам, що є обовязковими, а відповідно до висновку №2 запропонована ширина проїзду становить 3.2 м., що з урахуванням конфігурації земельної ділянки та її забудови більш відповідає вказаним вимогам.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду, що встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту, визначеного судовою експертизою, є найбільш доцільним і прийнятним для сторін, найбільше враховує інтереси як позивача, так і відповідача, є таким, що відповідає наявним у справі доказам та вимогам норм матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції при вирішенні даної справи.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують, оскільки апелянтом не надано переконливих доказів необхідності визначення порядку користування спірною земельною ділянкою за іншим варіантом експертизи.

Разом з тим, визначивши порядок користування земельною ділянкою, суд першої інстанції не визначив розподільчу межу, а тому, колегія суддів вважає за необхідне доповнити рішення суду першої інстанції та визначити опис розподільчої межі земельної ділянки по вул. вул. Мостовій,57 у м.Херсоні згідно 2-го варіанту експертизи:

-від існуючої т. «А» лівого бокового кута пряма лінія вздовж лінії забудови до т. «Б» довжиною 3,2 м;

-від т. «Б» поворот наліво під прямим кутом вздовж стіни прибудови літ. «а» до т. «В» довжиною 7,8 м;

-т. «В» розташована на відстані 2,0 м від прибудови літ. «б»;

-від т. «В» лінія під кутом 45° до т. «Г» на відстані 1,4 м від житлового будинку літ. «Б»;

-від т. «Г» пряма лінія в бік гаража літ. «В» до т. «Д» довжиною 4,1 м на відстані 1,8 м від житлового будинку літ. «А»;

-від т. «Д» пряма лінія до перетину з задньою межею до т. «Е» довжиною 14,9 м;

- від т. «Е» по лінії задньої межі в бік лівої бокової межі до т. «З» довжиною 9,89 м.

Крім того, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині стягнення з відповідачки судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивачки понесені нею судові витрати, суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка зазнала збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи, що в силу п.3 ст.309 ЦПК України є підставою для його зміни.

Відповідно до ч 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду із позовом ОСОБА_3 сплатила судовий збір у розмірі 496,34 грн (а.с.2), також, в процесі розгляду справи, за проведення судової будівельно технічної експертизи нею було сплачено 2918,40 грн (а.с.88 та ) та 2000 грн на правову допомогу (а.с.89).

Рішенням суду було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та визначено порядок користування земельною ділянкою, проте порядок було визначено і на користь відповідача у рівній частині з позивачкою, і за таких обставин, судові витрати по сплаті судового збору та висновку експерта підлягають розподілу між сторонами в рівних частинах. Отже, стягнуті з відповідача на користь позивача судові витрати підлягають зменшенню на половину.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 15 березня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат змінити, зменшивши стягнену суму з 5414,74 грн до 2707,37 грн.

Доповнити рішення суду першої інстанції визначенням опису розподільчої межі земельної ділянки по вул. Мостовій,57 у м.Херсоні згідно 2-го варіанту Висновку № 42/15 судової земельно-технічної експертизи від 09.12.2015 року, а саме:

-від існуючої т. «А» лівого бокового кута пряма лінія вздовж лінії забудови до т. «Б» довжиною 3,2 м;

-від т. «Б» поворот наліво під прямим кутом вздовж стіни прибудови літ. «а» до т. «В» довжиною 7,8 м;

-т. «В» розташована на відстані 2,0 м від прибудови літ. «б»;

-від т. «В» лінія під кутом 45° до т. «Г» на відстані 1,4 м від житлового будинку літ. «Б»;

-від т. «Г» пряма лінія в бік гаража літ. «В» до т. «Д» довжиною 4,1 м на відстані 1,8 м від житлового будинку літ. «А»;

-від т. «Д» пряма лінія до перетину з задньою межею до т. «Е» довжиною 14,9 м;

- від т. «Е» по лінії задньої межі в бік лівої бокової межі до т. «З» довжиною 9,89 м.

В іншій частині зазначене рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_1