Єдиний унікальний номер 234/575/17-ц Номер провадження 22-ц/775/508/2017
Головуючий у 1 інстанції Марченко Л.М. Доповідач Санікова О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Жданової В.С., Космачевської Т.В.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 31 січня 2017 року у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулося до суду з указаною заявою, яку обґрунтувало тим, що 06 березня 2007 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області, що набрало законної сили, задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзенк Банк Аваль» заборгованість у розмірі 41 563 грн. 99 коп.

14 січня 2013 року Краматорським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-1424/2007 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 41 563 грн. 99 коп. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-197/12 від 17.06.2005 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17.062016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №014/11-197/12 від 17.06.2005 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

З огляду на те, що до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» перейшло право вимоги за кредитним договором №014/11-197/12 від 17.06.2005 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 на підставі договору про відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 17 червня 2016 року, ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у справі №2-1424/2007, просило суд замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у зв'язку з переходом до товариства прав кредитора.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 31 січня 2017 року у задоволенні вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відмовлено.

У апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

В обгрунтування апеляційної скарги ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» посилається на те, що, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд фактично усунувся від розгляду заяви, в якій ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» детально виклало обставини справи, які суд зобов'язаний був перевірити згідно з приписами закону, а також з огляду на положення Закону України «Про доступ до судових рішень»; у разі, якщо є необхідність у вирішенні процесуальних питань, суд міг вирішити їх шляхом витребування цивільної справи з архіву чи з цивільної канцелярії суду, а також з урахуванням того, що заява про заміну сторони стягувача підлягає розгляду в одному провадженні з цивільної справою, в якій ухвалено судове рішення; крім того, апелянт з посиланням на правові висновки Верховного Суду України вважає, що не відкриття виконавчого провадження не є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились; про час і місце розгляду справи повідомлені повістками та телефонограмами.

Від представника ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд виходив з недоведеності права ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на заміну стягувача у виконавчому провадженні; при цьому суд послався також на надання ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» неналежно оформлених: копії з ЄДРСР рішення Краматорського міського суду від 06.03.2007 року у справі №2-1424/2007 щодо спору між ТОВ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА 1, що на думку суду не доводить стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2; ксерокопії договорів відступлення права вимоги (не засвідчені на відповідність оригіналам); витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.09.2016 року щодо ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», сформований ОСОБА_3 (не містить підпису службової особи та печатки); ксерокопії з свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (не засвідчена на відповідність оригіналу). Крім того, суд виходив з того,що заявником взагалі не доведена наявність відкритого виконавчого провадження та існування заборгованості ОСОБА_2

Проте з такими висновками погодитись неможливо, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06 березня 2007 року задоволено позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредиту - 24771,20 грн., по відсоткам - 3627,61 грн., 10204,00 грн. пеня за порушення строків погашення кредиту, 3021,18 грн. - пеня за порушення строків погашення відсотків, а усього 41563 грн. 99 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-197/12 від 17.06.2005 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17.062016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №014/11-197/12 від 17.06.2005 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Надані до суду першої інстанції копії зазначених договорів, Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», яким підтверджені повноваження директора ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», свідоцтва про реєстрацію фінансової установи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», прошиті, пронумеровані, завірені підписом директора ТОВ ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та скріплені печаткою цієї установи, що відповідає положенням Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55).

Тому в цій частині висновок суду про надання неналежно оформлених документів є помилковим.

Крім того, виходячи із положень ст. 10 ЦПК України, суд не позбавлений можливості пересвідчитися у справжності наданих заявником документів шляхом здійснення дій по витребуванню оригіналів зазначених документів.

Щодо висновку суду першої інстанції про не доведення ТОВ ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» наявності відкритого виконавчого провадження та існування заборгованості ОСОБА_2 на даний час апеляційний суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», його правонаступником - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», останнє обґрунтовувало вимоги необхідністю забезпечити належне виконання судового рішення про стягнення з боржника спірної кредитної заборгованості.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України». Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З витребуваних апеляційним судом з Краматорського міського суду Донецької області матеріалів справи (виділена справа у зв'язку зі знищенням згідно наказу ДСА України №22 від 11 лютого 2010 року «Про затвердження переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів»), в якій міститься оригінал рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06 березня 2007 року, зміст якого відповідає наданій ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» копії рішення, вбачається, що по даній справі видавалися виконавчі листи для примусового виконання зазначеного рішення і відділом державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції за заявами стягувача виносились постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 квітня 2007 року, від 19 лютого 2008 року, від 14.01.2013 року.

Крім того, з матеріалів зазначеної справи вбачається, що у квітні 2016 року ОСОБА_2 звертався до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про скасування заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06 березня 2007 року, яка ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23 червня 2016 року залишена без задоволення.

Отже, висновок суду першої інстанції про недоведеність наявності відкритого виконавчого провадження та існування заборгованості ОСОБА_2 на даний час є також помилковим.

Крім того, доводи суду першої інстанції про те, що виконавче провадження не відкрито як підстава для відмови у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», є неправильними, оскільки після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач і, не замінивши такого стягувача, немає особи, яка в силу закону може просити про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки судом першої інстанцій, у порушення вимог ст.ст. 212, 303, 315, 378 ЦПК України, не враховані вказані вимоги норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали про задоволення заяви ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», оскільки, на думку апеляційного суду, заявником надані всі належні та допустимі докази на підтвердження заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. ст. 307,312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд ,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 31 січня 2017 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у справі №2-1424/2007 за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24771,20 грн., по відсоткам - 3627,61 грн., 10204,00 грн. пеня за порушення строків погашення кредиту, 3021,18 грн. - пеня за порушення строків погашення відсотків, а усього 41563 грн. 99 коп. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді