Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №328/2664/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Покопцева Д.О.
Провадження №22-ц/778/996/17 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

секретаря Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Курдюкова Вячеслава Миколайовича, Державної казначейської служби України про скасування постанови від 10.12.2003 року слідчого Токмацького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області України про відмову у відшкодування шкоди, та відшкодування шкоди, завданої притягненням до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 05.03.2002 року слідчим Токмацького РВ ГУМВС України Курдюковим В.Н. відносно нього було порушено кримінальну справу за ч. 4 ст. 190 КК України, яка постановою від 16.05.2003 року слідчого того ж відділу Вараниці О.О. була закрита за відсутністю в його діях складу злочину.

08.12.2003 року він звернувся до Токмацького РВ ГУМВС України з заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності, але постановою від 10.12.2003 року слідчого Войтенко А.В. йому відмовлено у такому відшкодуванні.

Посилаючись на вказані обставини просив суд визнати недійсною та незаконною зазначену постанову, солідарно стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 607 500 грн., та моральну шкоду, завдану притягненням до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди та визнання недійсною, незаконною постанови слідчого Токмацького РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до Токмацького районного суду Запорізької області.

ОСОБА_3 просить суд проводити апеляційний розгляд справи без його участі ( т.2 а.с.45).

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштою судової повістки (т.2 а.с.68,70,71,75).

Інші учасники апеляційного розгляду, які не з'явилися до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили, будь - яких письмових клопотань від них не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 05.03.2002 року слідчим Токмацького РВ УМВС України в Запорізькій області Курдюковим В.М. відносно ОСОБА_3 порушено кримінальну справу №2260231 за ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1,3 ст. 358 КК України.

Постановою від 16.05.2003 року слідчого Токмацького РВ УМВС України в Запорізькій області Вараниці О.О. кримінальна справа № 2260231 у відношенні позивача була закрита за ч. 4 ст.190 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

16.05.2003р. слідчим Токмацького РВ УМВС України в Запорізькій області Вараницею О.О. винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 в якості обвинуваченого за ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України по кримінальній справі № 2260231.

10.12.2003р. постановою слідчого Токмацького РВ УМВС України в Запорізькій області Войтенко А.В., в рамках кримінальної справи № 2260231, у задоволенні клопотання позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконними діями дізнання та досудового слідства відмовлено ( а.с.5).

За результатами судового розгляду в порядку КПК України в редакції 1960 року постановою Токмацького районного суду від 20.03.2013 року вказану кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України повернуто Токмацькому міжрайонному прокурору на додаткове розслідування.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.06.2013 року постанову Токмацького районного суду від 20.03.2013 року залишено без змін, а апеляційну скаргу державного обвинувача - без задоволення.

На підставі п. 12 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, відомості про кримінальні правопорушення 28.07.2013 року СВ Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 358 КК України за №0000876 та за ч. 3 ст. 358 КК України в редакції від 05.04.2001 року за №0000877, які того ж дня процесуальним прокурором об'єднані в одне провадження.

28.07.2013 процесуальним прокурором на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000876 за ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 3 ст. 358 КК України в редакції від 05.04.2001 року у зв'язку з не встановленням достатніх доказів винуватості ОСОБА_3.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 01 листопада 2013 року позов ОСОБА_3 до держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування збитків, завданих незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду - задоволено частково. Стягнуто на користь позивача з Державної казначейської служби України моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду, в період притягнення до кримінальної відповідальності з 05.03.2002 року по 28.07.2013 року за ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358 КК України, в сумі 156 846 грн. ( т.1 а.с.200-203).

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня 2013 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 01 листопада 2013 року змінено:за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 стягнуто у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури 156 846 грн.( т.1 а.с.204-206).

Крім того, рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 16 липня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року, позов ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволено: відшкодовано за рахунок Державного бюджету України моральну шкоду, завдану незаконним притягнення до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 190 КК України (т.1 а.с.238-241).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд першої інстанції правильно виходив з того, що питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_3 незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, вже було позитивно вирішено у судовому порядку, отже права позивача на компенсацію моральної шкоди захищені.

Апеляційна скарга доводів щодо незаконності рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, не містить.

При вирішенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, визнання незаконною та скасування постанови слідчого Токмацького РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 10.12.2003 року, суд першої інстанції виходив з наступного.

Постановою від 04 квітня 2014 року в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Савран О.М. позивачу було відмовлено у відшкодуванні шкоди, передбаченої п.п.1,3,4 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», з 05.03.2002 року по 28.07.2013 року, за весь період перебування під слідством та судом, по кримінальній справі №2260231 (в подальшому кримінальне провадження № 0000876).

ОСОБА_3 не погоджуючись із зазначеною постановою звернувся до суду з позовом до Казначейської служби України, Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, Токмацького МВ ГУМВС України Токмацького РВ ГУМВС України в Запорізькій області про її скасування.

На час вирішення даного спору, згідно відповідді Пологівського районного суду Запорізької області №324/5/15-ц/3433/2016 від 09.11.2016 року рішення у вказаній справі ухвалено, проте законної сили не набрало (т.1 а.с.237).

Крім того, рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року позов ОСОБА_3 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Токмацької міжрайонної прокуратури Запорізької області, прокуратури Запорізької області, Токмацького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, Войтенка А.В. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконними діями слідчого у кримінальній справі № 2260231залишено без задоволення (т.1 а.с.207-210).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 травня 2014 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04.04.2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди щодо не отриманої заробітної плати, втраченого заробітку та інших доходів скасовано з закриттям провадження в справі. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (т.1 а.с.211-213).

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 05.01.2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Токмацького відділення поліції Василівського районного відділу поліції в Запорізької області Головного управління національної поліції в Запорізькій області, Войтенка А.В., судді Токмацького районного суду Запорізької області Курдюкова В.М. про скасування постанови слідчого та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Закрито провадження у даній справі в частині стягнення матеріальної шкоди, скасування, визнання недійсною, незаконною постанови слідчого Токмацького РВ ГУМВС України в Запорізькій області Войтенко А.В. від 10.12.2003 року ( т.2 а.с.24-29).

Рішенням Василівського районного суду Запорізької боласті від 02.02.2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Войтенко А.В., Токмацького ВП Василівського відділу ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови слідчого про відмову у відшкодуванні шкоди та стягнення моральної шкоди відмовлено ( т.1 а.с.187-189).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2016 року вищеназване рішення скасовано та провадження по справі закрито на підставі ст. 205 ЦПК України (т.1 а.с. 190-195).

Отже, суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та визнання недійсною, незаконною постанови слідчого Токмацького РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 10.12.2003 року,обґрунтовано виходив з положень частини 1 статті 205 ЦПК України.

Такий висновок районного суду узгоджується з фактичними обставинами, наявними у справі документами, відповідає положенням пунктів 1, 2 частини 1 статі 205 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова