Справа № 621/1606/16-ц
Провадження № 2/621/79/17
УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Акулової А.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представників сторін адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матірю, третя особа Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, третя особа Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матірю, третя особа Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, третя особа Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення по справі судово-психологічної експертизи, проведення якої доручити ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_5. Своє клопотання ОСОБА_4 мотивувала тим, що для вирішення спору між батьками, які мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей, в т.ч. і щодо визначення місця їх проживання, потрібно зясувати прихильність самої дитини до того чи іншого з батьків, з ким бажає проживати сама дитина, що відповідало б її інтересам, а для цього потрібні спеціальні знання в області психології. Призначення експертного дослідження потрібне для унеможливлення використання жодним з батьків індивідуально-психологічних особливостей малолітнього для навязування своєї волі та формування думки малолітнього всупереч його бажанню, тому є доцільним призначення судово-психологічної експертизи.

Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 підтримав клопотання, заявлене його представником та просив його задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні проти клопотання ОСОБА_4 про призначення судово-психологічної експертизи заперечували, вказуючи на те, що дитина сформулювала свою обєктивну думку.

Представник третьої особи ОСОБА_6 у судовому засіданні при вирішенні питання щодо призначення судово-психологічної експертизи покладалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Предметом судово-психологічного дослідження при вирішенні справ щодо визначення місця проживання дитини є встановлення індивідуально-психологічних особливостей як батьків, так і дитини, аналіз ситуації психологічної сумісності членів сімї та психологічне усвідомлення ними своїх функцій (ролей). Психологічна експертиза має можливість забезпечити суд інформацією, що допоможе обєктивно оцінити пояснення сторін.

Отже, психологічна експертиза призначається для зясування питань, що потребують спеціальних знань, а саме встановлення психологічних особливостей віку дитини, його відносин з кожним з батьків, встановлення психологічної сумісності дітей і одного або обох батьків, визначення можливості дорослих забезпечувати виховання, ставлення дітей до батьків, позитивний або негативний вплив батьків на розвиток дітей, а також особистісних якостей батьків на особисту прихильність дитини.

В обґрунтування свого клопотання адвокат ОСОБА_4 посилалася саме на зясувати прихильності самої дитини до того чи іншого з батьків, з ким бажає проживати дитина, що відповідало б її інтересам, що свідчить про необхідність спеціальних знань в області психології, однак, з такими висновками представника відповідача за первісним позовом суд не може погодитися.

Так, Законом встановлено, що суд зобов'язаний вислухати думку дитини, якщо дитина може висловити свою думку. Таким чином, закон пов'язує необхідність вислухати думку дитини при вирішенні спору про нього не стільки з віком дитини, скільки з його здібностями обґрунтувати свою думку, наприклад про те, чому він хоче проживати з матір'ю, а не з батьком. При цьому, суд не зобов'язаний погоджуватися з думкою дитини.

Так, зокрема, в ході розгляду справи була зясована думка малолітнього ОСОБА_7 щодо вирішення питання з ким він особисто бажає проживати. При цьому, дитина достатньо обґрунтовано висловила свою позиції.

Оцінка позиції дитини, в сукупності з іншими дослідженими судом доказами буде надана судом у нарадчій кімнати при ухваленні рішення у справі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що призначення даної експертизи не є обовязковим, що не суперечить положенням ст. 145 ЦПК України, а також приймаючи до уваги те, що у судовому засіданні досліджені докази представлені сторонами, оцінка яких в сукупності дає суду можливість прийняття обгрунтованого процесуального рішення, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 про призначення судово-психологічної експертизи.

Керуючись ст. ст. 143, 145, 208-210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 про призначення судово-психологічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: