Справа № 464/3788/16 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/783/450/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шеремети Н.О.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2016 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено.

Рішення суду оскаржило ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та таким, що не ґрунтується на нормах права. Апелянт вказує, що відповідно до ч.1 ст.38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 даного Закону, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50% відсотків виплаченого страхового відшкодування. ОСОБА_2 в свою чергу було змінено цільове використання автомобіля «Daewoo Lanos TF 69», державний номер НОМЕР_1 із особистого на використання у комерційних цілях (використання таксі) без попередження про це ПАТ «СК Українська страхова група», що є грубим порушенням чинного законодавства.

Апелянт зазначає, що відповідачу направлялася претензія щодо врегулювання спірного питання в досудовому порядку від 03.11.2015 року, яка залишилася без задоволення. Апелянт вважає, що станом до 14.11.2015 року дана вимога повинна була б бути розглянута, а заборгованість сплачена. Вказує, що починаючи з 15.11.2015 року виконання вважається таким, що прострочене. Таким чином, станом на 22.01.2016 року позивач має право вимоги до відповідача у розмірі 2076,45 грн. страхового відшкодування; 11,61 грн. в якості трьох процентів річних від простроченої суми, загальна сума заборгованості складає 2088,06 грн.

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 20 січня 2015 року між ПАТ "СК "Українська страхова група" та ОСОБА_2 укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/75924474, забезпечуваним транспортним засобом якого є автомобіль НОМЕР_2 (а.с. 2).

Встановлено, що 07 липня 2015 року на перехресті вул. Руська - вул. Підвальна у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та маршрутного транспортного засобу марки "Mercedes Benz", д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3

Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), складеним 07 липня 2015 року учасниками ДТП, ОСОБА_2 винуватим себе у вчиненні ДТП визнав повністю (а.с. 4). На підставі інформації, наданої у вказаному повідомленні, складено висновок про обставини настання ДТП (а.с. 5).

07 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ "СК "Українська страхова група" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від страхователя (а.с. 6).

08 липня 2015 року до ПАТ "СК "Українська страхова група" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи звернулося Львівське комунальне автотранспортне підприємство №1, що є власником транспортного засобу марки "Mercedes Benz", д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 8).

Відповідно до звіту №854/15 про оцінку автобуса "Mercedes Benz", д.н.з. НОМЕР_3, складеного ДП "Експерт Сервіс Авто" 29 липня 2015 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ автобуса "Mercedes Benz", д.н.з. НОМЕР_3, що належить ЛК АТП №1, без ПДВ складає 4 652, 89 грн. (а.с. 10-12).

На підставі страхового акту №ЗСЦВ-850 від 01 жовтня 2015 року, ПАТ "СК "Українська страхова група" виплатило ЛК АТП №1 страхове відшкодування у розмірі 4 152 грн. 89 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 18311 від 05 жовтня 2015 року (а.с. 13).

Як вбачається із матеріалів справи 03 листопада 2015 року ПАТ "СК "Українська страхова група" зверталася до ОСОБА_2 з вимогою про відшкодування на підставі ст. 38-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суми страхового відшкодування, оскільки останній змінив цільове використання автомобіля НОМЕР_2 із особистого на використання у комерційних цілях (таксі) без попередження про це ПАТ "СК "Українська страхова група" (а.с. 14).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» районний суд виходив з того, що відсутні правові підстави щодо задоволення позовних вимоги про стягнення з відповідача 50% від суми виплаченого страхового відшкодування з врахуванням 3% річних, оскільки відсутні докази того, що відповідач змінив цільове призначення застрахованого автомобіля.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Згідно з п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Пунктом 13.2 ст. 13 цього Закону визначено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що покликання в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 було змінено цільове використання автомобіля «Daewoo Lanos TF 69», державний номер НОМЕР_1 із особистого на використання у комерційних цілях (використання таксі) без попередження про це ПАТ «СК Українська страхова група», що є грубим порушенням чинного законодавства та долучення до апеляційної скарги копій фотознімків не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки такі не були надані в суд першої інстанції під час розгляду справи.

Окрім того інших доказів які б підтверджували надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу на застрахованому автомобілі ОСОБА_2 апелянтом не надано.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що районний суд всебічно дослідив подані сторонами докази та з'ясував всі обставини справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні, оскільки таке ухвалене у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відхилити.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Н.О. Шеремета