Справа №489/3853/16-ц 19.01.2017 19.01.2017 19.01.2017
Провадження №22-ц/784/366/17
Категорія 59 Єдиний унікальний номер 489/3853/16-ц
Номер провадження 22-ц/784/366/17
Головуючий у І інстанції Кокорєв В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Прокопчук Л.М.,

Суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.

За участю позивача ОСОБА_2

представника відповідача Садик Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління № 28», подану його представником Садик Русланом Дмитровичем, на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління № 28» про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги, тим що відповідач відмовив йому у видачі довідки, уточнюючої пільговий характер його роботи на посаді монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій у період роботи з 06.08.1979 року по 30.04.1980 року, з 08.06.1982 року по 25.08.1983 рік Робота по вказаній професії дає йому право на пільгову пенсію за списком № 2. Просив зобов'язати відповідача видати йому довідку про роботу та заробітну плату. (а.с. 1-2).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року позов задоволено частково. Зобов'язано Товариство з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління № 28» надати ОСОБА_2 уточнюючу довідку про характер та умови його праці. Вирішено питання про судові витрати (а.с. 51-52).

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права (а.с. 55-57).

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач дійсно в зазначені в позові роки працював у відповідача монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій. Назва відповідача згодом змінилась. Робота, яку виконував позивач, передбачена Списком №2 для призначення пільгової пенсії. Запис про роботу позивача на підприємстві в трудовій книжці позивача мається, але він не відображає характер роботи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності вимог.

Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального та процесуального права.

Розділом ХХ1Х «Будівництво зданій та споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, шляхово-мостових, транспорту та зв'язку, жилих та культурно-побутових, рудників та комунікацій» Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджених постановою СМ СРСР від 22.08.1956 року № 1173, які діяли на час роботи позивача, передбачена посада монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до п. 10 вказаного Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно з пунктом 20 зазначеного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював у Миколаївському спеціалізованому управлінні № 28, назва якого в подальшому змінилась, монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій з 06.08.1979 року по 30.04.1980 року та з 08.06.1982 року по 25.08.1983 року, про що мається запис у трудовій книжці (а.с. 11-16).

Зазначені записи в трудовій книжці не містять відомостей про характер та умови роботи.

Відсутність уточнюючої довідки перешкоджає позивачу скористатися своїм правом щодо можливості призначення та отримання пільгової пенсії за Списком №2, про що свідчить лист УПФУ В Заводському районі м. Миколаєва (а.с. 43-46).

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги щодо того, що для призначення позивачу пільгової пенсії за Списком № 2 достатнього тих записів, які містяться в його трудовій книжці, не заслуговують на увагу. Не можна погодитись з аргументом скарги щодо того, що підприємство не має всіх необхідних архівних документів для видачі зазначеної довідки, оскільки відповідних доказів матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає фактичним обставинам справи, вимогам норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління № 28», подану його представником Садик Русланом Дмитровичем відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: