АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/168/17 Справа № 195/1536/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кондус Л. А. Доповідач - Красвітна Т.П.
10 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - Красвітної Т.П.
суддів: Свистунової О.В., Максюти Ж.І.,
при секретарі Гулієву М.І.о.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання щодо постановлення окремої ухвали у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Томаківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів, -
У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 30 квітня 2010 року він з відповідачем офіційно зареєстрували шлюб та за час перебування у шлюбних відносинах у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час сумісного проживання у сторін не завжди складалися нормальні сімейні стосунки. Відповідач працює маніпуляційною медсестрою Томаківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. В середині лютого 2015 року вона, не порадившись з ним без його згоди, покинула його і дитину, і пішла добровільно служити в зону АТО. В даний час відносин з ним і їхньою спільною дитиною відповідач фактично не підтримує. Вона неодноразово після від'їзду приїжджала до своєї матері в с. Настасівку, але з ним не спілкувалася. Позивач зазначає, що фактично ОСОБА_3 самостійно розірвала їхні сімейні стосунки, так як вона має вже іншого чоловіка, з яким неодноразово приїжджала до рідної матері в село Настасівку. Така поведінка відповідача змусила його подати до суду заяву про розлучення і рішенням суду їх шлюб було розірвано. В даний час їх спільний син проживає разом з ним і фактично перебуває на його повному особистому утриманні. Відповідач самоусунулась від своїх прямих батьківських обов'язків щодо утримання та виховання їхньої спільної дитини, хоча вона зобов'язана надавати в добровільному порядку щомісячну матеріальну допомогу та займатися вихованням і утриманням дитини. Вказані безвідповідальні дії відповідача змусили його звернутися до суду щодо стягнення з неї аліментів на утримання малолітнього сина і рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 року (справа № 195/600/15-ц) з відповідача стягнуто аліменти на його користь на утримання дитини. Позивач зазначає, що відповідачка не виконує рішення суду про стягнення аліментів на дитину, сторони не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Позивач просив визначити місце проживання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним.
Із зустрічним позовом звернулась ОСОБА_3, обґрунтовуючи своїх вимоги тим, що до лютого 2015 року вона зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 та сином мешкали разом, а потім зі згоди її чоловіка з 18 лютого 2015 року на підставі Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року була мобілізована в Збройні сили України як фахівець - медична сестра, та направлена до АТО в якості солдата, санітара 2 механізованого взводу 3 механізованої роти і механізованого батальйону як медична сестра, де проходила службу до 04 січня 2016 року. Мобілізована до Збройних Сил України вона була за письмовою згодою її колишнього чоловіка наданою ним до Томаківського РВК, при цьому син, за їхньою взаємною згодою, залишився проживати разом з чоловіком за місцем їх проживання до її мобілізації, що відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Проте, в той час, коли вона перебувала на службі та приймала участь в бойових діях під час проведення АТО, чоловік не повідомивши її, подав до суду заяву про стягнення з неї аліментів на утримання їхнього сина, вказавши неправдиві відомості щодо невиконання нею батьківських обов'язків по утриманню дитини. 20 липня 2015 року рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області з неї на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також чоловік подав заяву про розірвання шлюбу і 05 серпня 2015 року заочним рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області їх шлюб було розірвано. Як їй стало відомо в той час він уже мав близькі стосунки з іншою жінкою. По приїзду додому, після звільнення зі служби, 11.01.2016 року вона отримала копію витягу з протоколу №9 від 05.11.2015 року комісії з питань захисту прав дитини при Томаківській районній державній адміністрації, де зазначено, що рішенням вказаної комісії визначено місце проживання їх дитини, сина ОСОБА_5, разом з батьком ОСОБА_2 Зазначає, що в рішенні комісії не зазначено жодної істотної обставини, яка б вказувала на те, що вона проживала окремо від дитини та не наведено жодного факту ухилення нею від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідача за зустрічним позовом маніпулює зазначеним рішенням, та виставляє їй певні умови спілкування з сином як йому вигідно, що порушує її права матері та завдає їй моральної шкоди. Проте перебуваючи на догляді у ОСОБА_2 син неодноразово хворів, що підтверджується випискою із історії розвитку дитини наданої КП «Томаківська ЦРЛ» ДОР. Вона має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризуюся позитивно, добре відноситься до сина та займається його вихованням, проте за зазначених обставин не може реалізувати свої права матері відносно свого сина. Позивач за зустрічним позовом просила визначити місце проживання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею та звільнити її від сплати аліментів встановлених рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року.
Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів задоволено, вирішено визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_3; звільнити ОСОБА_3 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлених рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 року.

Додатковим рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 у спеціальний фонд державного бюджету України 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення первісного позову у повному обсязі.

Колегія суддів одноголосно дійшла висновку про необхідність постановлення, відповідно до ст.ст. 211, 320 ЦПК України, окремої ухвали щодо виявлених під час розгляду справи порушень закону і встановлених причин і умов, що сприяли вчиненню порушення.

Так, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справа апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року було витребувано, зокрема, у органу опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області належним чином засвідчений висновок органу опіки щодо даного спору.

На виконання зазначеної вище ухвали сторонами надано, зокрема, копії висновку органу опіки та піклування - Томаківської районної державної адміністрації по питанню щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 від 23.12.2016 року. У висновку викладено рекомендацію про вирішення даного спору між батьками мирним шляхом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, з відповідними змінами та доповненнями, передбачено, зокрема, що під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9 (акт обстеження умов проживання). Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п.п. 4, 8 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, розглядає питання, у тому числі спірні, які потребують колегіального вирішення, в тому числі вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Основною організаційною формою діяльності комісії є її засідання, які проводяться у разі потреби, але не рідше ніж один раз на місяць. Засідання комісії є правоможним, якщо на ньому присутні не менш як дві третини загальної кількості її членів. До участі у засіданнях комісії можуть запрошуватися представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які беруть безпосередню участь у вирішенні долі конкретної дитини, з правом дорадчого голосу.

Ухвала апеляційного суду від 13 грудня 2016 року органом опіки та піклування - Томаківською районною державною адміністрацією належним чином не виконана. В порушення вимог наведених вище нормативних актів орган опіки самоусунувся від виконання покладених на нього функцій, представлений суду висновок органу опіки не містить інформації щодо позиції органу опіки з приводу спірного питання, що перешкоджає розгляду даної справи по суті та зумовлює порушення процесуальних строків.

Крім того, згідно особистих пояснень в судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивача та відповідачки, у зв»язку з оформленням висновку вони до органу опіки не запрошувались, з дитиною робота не проводилась.

Більше того, представник органу опіки, який залучений до участі у даній справі у якості третьої особи, на виклики суду апеляційної інстанції 09.11.2016 року, 13.12.2016 року не з»явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. 02 грудня 2016 року судом отримано листа органу опіки №521 від 29.11.2016 року про слухання справи без участі представника, про наявність поважних причин неявки не зазначено (а.с.180).

За викладених обставин колегія дійшла висновку про ухилення органу опіки та піклування - Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від належного виконання покладених обов»язків та ухвали суду, що перешкоджає всебічному розгляду даної справи по суті та зумовлює порушення процесуальних строків.

Керуючись, ст.ст. 209, 211, 320 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Довести до відома Дніпропетровської обласної державної адміністрації про ухилення органу опіки та піклування - Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від виконання своїх обов»язків та ухвали суду, для належного реагування та вжиття відповідних заходів.

Про вжиті заходи протягом місяця, з дня надходження окремої ухвали, повідомити апеляційний суд Дніпропетровської області (м. Дніпро, вул. Харківська, 13) з посиланням на цивільну справу за № 22ц-774/168/17 (031).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді