Справа № 565/1042/15-ц
Провадження № 4-с/565/4/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області

під головуванням судді Мануляка Ю.В.,

при секретарі судового засідання Нафєєвій Н.В.,

з участю:

представника позивача-заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Кузнецовського міського суду справу за скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, поданою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся представник позивача ОСОБА_2- ОСОБА_1 зі скаргою, зазначивши про подачу скарги у виконавчому провадженні (ВП №50188346) в справі № 565/1042/15-ц в порядку судового контролю за виконанням судового рішення. ОСОБА_1 просить суд визнати контроль ДВС ГТУЮ у м.Києві за виконанням судового рішення, що не підлягає мараторію, відповідно до ст. ст. 383-389 ЦПК України у справі №565/1042/15-ц протиправною.

Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що 28.09.2016 року ОСОБА_2 звернулася до начальника управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м.Києві та до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві із скаргою на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві у ВП № 50188346 відповідно до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, скарга була розглянута як звернення громадян, при розгляді скарги порушено терміни, не повідомлено про розгляд заяви про відвід та при контролі виконання ВП№ 50188346 не виявлено порушень на які вказував скаржник.

У судове засідання для розгляду скарги з»явився заявник ОСОБА_1

Представники суб»єктів оскарження - управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м.Києві та відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»явилися та не повідомили суду причини неявки, однак були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Керуючись вимогами ч.1 ст. 386 ЦПК України, яка передбачає розгляд скарги у десятиденний строк суд прийшов до висновку про розгляд скарги ОСОБА_1 у відсутності осіб, що не з»явилися.

Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги скарги в повному обсязі з підстав зазначених у скарзі.

Вислухавши пояснення заявника- позивача, вивчивши доводи скарги, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог скарги на підставі наступного.

Відповідно до норми ст.383 ч.1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до начальника управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м.Києві та до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві із скаргою 28.09.2016 року в порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на той час).

Частина 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на той час) передбачала, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ч.1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на той час) контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Статтею 84 цього ж закону передбачено перелік посадових осіб, які мають право здійснювати перевірку законності виконавчого провадження.

05 жовтня 2016 року набрав законної сили Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції.

Пунктом 10 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції передбачено, що скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, подані в установленому законом порядку до набрання чинності цим Законом, розглядаються у строки та порядку, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Отже, скарга ОСОБА_2 повинна була розглядатися в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинною на момент подання скарги.

У відповідності до абзацу 3 пункту 1 та пункту 7 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, начальник управління державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані має право перевірити законність виконавчого провадження, а про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова.

До суду не подано суб»єктами оскарження доказів, що свідчили б про розгляд скарги ОСОБА_2 в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинною на момент подання скарги.

Також до суду не надано належних доказів того, що суб»єктами оскарження розглянуто в порядку передбаченому ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на той час) заяву про відвід державного виконавця -начальника відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 поданою заявником ОСОБА_2 29.02.2016 року.

Отже, із наведеного вище слідує, що начальником управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м.Києві та начальником відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві не проведено належний розгляд скарги ОСОБА_2 в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинною на момент подання скарги, а розглянуто скаргу згідно Закону України «Про звернення громадян».

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП50188346 від 17.02.2016 року відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №565/1042/15-ц виданому 12.01.2016 року Кузнецовським міським судом Рівненської області. В судовому засіданні встановлено, що дана постанова була отримана ОСОБА_2 та не була нею оскаржена та на даний момент є чинною, тому посилання представника заявника у змісті скарги на неправомірність дій при відкритті провадження є безпідставними. У вимогах скарги представник заявника ОСОБА_2 не ставить вимоги про визнання неправомірною дану постанову.

Вимоги скарги щодо визнання рішення у справі № 565/1042/15-ц таким, що не підлягає мараторію є безпідставними, оскільки постановою головного державного виконавця Ченківського О.О. від 17.02.2016 року виконавче провадження ВП №50188346 з примусового виконання виконавчого листа №565/1042/15-ц виданого 12.01.2016 року Кузнецовським міським судом Рівненської області зупинене у зв»язку із запровадженням тимчасової адміністрації у боржника - ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до закінчення строку дії зазначених обставин. Правомірність даної постанови була підтверджена ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.11.2016 року у справі № 565/1042/15-ц, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 23.12.2016 року.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У змісті скарги представник заявника ОСОБА_1 зазначає про неправомірні дії та бездіяльність управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м.Києві та відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві, однак не просить суд визнати неправомірними дії посадових осіб відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 208-210, 383, 386-387 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

1.Вимоги скарги задовольнити частково.

2.Визнати неправомірною бездіяльність управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м.Києві по контролю за виконанням судового рішення по справі №565/1042/15-ц у виконавчому провадженні ВП №50188346.

3.В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути ос каржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги, через Кузнецовський міський суд Рівненської області, протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особою без участі якої постановлено ухвалу - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :