Номер справи 220/2414/16-ц
Номер провадження № 2/220/97/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.;

за участю секретаря - Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в особі представника за довіреністю ОСОБА_3, до виконавчого комітету Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на частки земельних ділянок, які розташовані на території Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, матері позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та брата ОСОБА_2 - ОСОБА_6 .

Вимоги заявників мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів.

Сторони по справі в судове засідання не зявились.

Від позивачів та їх представника за довіреністю ОСОБА_3 надійшли заяви, в яких вони свої вимоги підтримали повністю та просили суд здійснювати розгляд без їх участі.

Від Костянтинопільської сільської ради надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст. 31,174 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

Відповідно до довідки відділу держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області та копій державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема:

- ОСОБА_7 площею 5,45 га ріллі кадастрові номери :03:001:0267, :03:001:0625, :03:001:0887, ОСОБА_5 площею 5,43 га. ріллі, кадастровий номер :01:001:0623 та площею 1,5901 га ріллі кадастрові номери :03:001:0268, :03:001:0626, :03:001:0888, :03:001:0889, розташовані на території Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Із відомостей відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області з проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) колишнього КСП «ім. Куйбишева» Великоновосілківського району Донецької області, вбачається, що грошова оцінка вказаних вище земельних ділянок станом на 2016 рік складає відповідно - кадастрові номери :03:001:0267, :03:001:0625, :03:001:0887 145496,53 грн., кадастрові номери :03:001:0268, :03:001:0626, :03:001:0888, :03:001:0889- 145467,75 грн.

04.10.2005 року померла ОСОБА_5 а 27.01.2006 року помер ОСОБА_7, про що свідчать копії свідоцтв про смерть І-НО № 058309 від 04.10.2005 року та І-НО № 634391 від 27.06.2012 року.

Померлі ОСОБА_5 і ОСОБА_7 були подружжям та ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_8 являються дітьми народженими від шлюбу померлих, що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження.

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 померли, відповідно до копій свідоцтв про реєстрацію смерті І-НО № 634391 від 27.06.2012 року та І-НО № 671671 від 03.01.2012 року.

Згідно заповіту від 04.11.1997 року, посвідченомго секретарем Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, померлий ОСОБА_7 заповів сину ОСОБА_4 належну йому земельну ділянку площею 5,45 га ріллі, кадастрові номери :03:001:0267, :03:001:0625, :03:001:0887, яку ОСОБА_4 прийняв не заявивши відмови від неї у встановлений законом строк та шляхом постійного проживання з ОСОБА_7, що підтверджується відповідною довідкою сільської ради.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 згідно копії свідоцтва про народження та на момент смерті ОСОБА_4 проживав з батьком однією сімєю та вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька у вигляді земельної ділянки площею 5,45 га ріллі, кадастрові номери :03:001:0267, :03:001:0625, :03:001:0887.

Згідно довідок Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_8, на момент смерті ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживала з ними однією сімєю за однією адресою, є спадкоємцем часток майна померлих першої та другої черги відповідно та є такою, що прийняла спадщину та не заявляла відмови від неї.

Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 20.02.2016 р. у видачі свідоцтва на спадщину за законом на частки земельних ділянок позивачам було відмовлено на підставі того, що відсутні оригінали державних актів на вказані земельні ділянки.

Поряд з цим, інформації про інших осіб, які претендують на спадкове майно нотаріусом не зазначено.

Відповідями органів реєстрації та земельного кадастру визначено неможливість отримання позивачами дублікатів правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

Неможливість оформити право власності на земельні ділянки в позасудовому порядку, перешкоджає можливості володіти, користуватись та розпоряджатись майном, а тому стало підставою для звернення позивачів до суду із позовом про захист їх майнових прав та інтересів.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так виходячи із змісту наведених норм і відповідно до встановлених у даній справі обставин, неможливість реєстрації права власності на нерухоме майно не повинно обмежувати права власника, щодо ефективного користування своїм правом власності, яке гарантоване статтю 1 Протоколу N 1 Конвенції.

У той же час, у відповідності до дійсного змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у відповідності з діючим законодавством, фактично прийняли спадщину не заявляючи відмови від неї у відповідності ст. 1270 ЦК України та проживаючи постійно із спадкодавцями на час відкриття спадщини, однак отримати свідоцтва про право на спадщину позбавлені можливості, через відсутність правовстановлюючих документів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, а також те, що іншого способу захисту порушених прав у позивачів не існує, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимоги у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_1), право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,450 га. рилі, кадастрові номери :03:001:0267, :03:001:0625, :03:001:0887, вартістю 145496,53 грн., розташованої на території Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в порядку спадкування за заповітом після померлого 29.11.2012 року батька ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_1), право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,860 га. рилі, кадастровий номер :03:001:0268, 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,200 га. рилі, кадастровий номер :03:001:0888, 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,110 га. рилі, кадастровий номер :03:001:0626, 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,260 га. рилі, кадастровий номер :03:001:0889, розташованих на території Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в порядку спадкування за законом після померлого 29.11.2012 року батька ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН НОМЕР_2), право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,860 га. рилі, кадастровий номер :03:001:0268, 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,200 га. рилі, кадастровий номер :03:001:0888, 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,110 га. рилі, кадастровий номер :03:001:0626, 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,260 га. рилі, кадастровий номер :03:001:0889, розташованих на території Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в порядку спадкування за законом після померлого 22.06.2012 року брата ОСОБА_6 та померлої 04.10.2005 року матері ОСОБА_5

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.М. Яненко