Справа № 344/2675/15-ц
Провадження № 22-ц/779/95/2017.
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Проскурніцького П.І.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю ОСОБА_2 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

24 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення коштів за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 21 жовтня 1992 року по 13 січня 2015 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 07 листопада 2014 року її було попереджено про наступне звільнення із займаної посади у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та змінами істотних умов праці. 13 січня 2015 року її було звільнено з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП.

Посилаючись на те, що при звільненні не було враховано її переважне право на залишення на роботі, ОСОБА_3 просила задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційні скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт зазначила, що вона відмовилась від вакантної посади електромеханіка систем передання електрозвязку 2 категорії станціїйної дільниці транспортної мережі №3 КЦТ №172 (м. Івано-Франіківськ) технічної служби в звязку із строковим трудовим договором, та ніякої співбесіди вона не проходила.

Суд не звернув увагу на те, що при проходженні співбесіди на заміщення другої вакантної посади електромеханіка систем передання електрозвязку 1 категорії станціїйної дільниці транспортної мережі №1 КЦТ №172 (м. Івано-Франіквськ) технічної служби, яка їй була запропонована, і вона на неї погодилась, комісія зробила висновок, що вона не відповідає займаній посаді.

Не погоджується позивач і з висновком суду про те, що її ознайомлено 11.11.2014 року з переліком вакантних посад по ПАТ «Укртелеком», оскільки суд ототожнив термін «ознайомлення з переліком вакантних посад» та «пропонування вакантної посади». Тільки дві посади їй було запропоновано. Різниця між ними була тільки в строковості та безстроковості трудового договору. На безстрокову посаду електромеханіка систем передання електрозвязку 1 категорії станціїйної дільниці транспортної мережі №1 КЦТ №172 (м. Івано-Франіквськ) технічної служби вона погодилась, однак співбесіду вона не пройшла.

Судом не враховано того, що відповідач мав можливість перевести її на іншу посаду в межах підприємства, що підверджується хоча б фактом пропонування їй вакантної посади електромеханіка систем передавання електрозвязку 1 категорії станціїйної дільниці транспортної мережі №1 КЦТ №172 (м. Івано-Франіквськ) технічної служби та проведення співбесіди, яку їй незаконно призначили.

Також зазначає, що власник є таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40 та ч.3 ст. 492 КЗпП щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобовязаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які наявні на цьому підприємтсві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який звільняється, працював.

Просила рішення першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представник ПАТ «Укртелеком» апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 21 жовтня 1992 року по 13 січня 2015 року, працюючи оператором електрозв'язку 1 класу відділення «Телекомсервіс» № 18 Центру телекомунікаційних послуг Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» та має понад 20 років трудового стажу, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-10).

На підставі наказу ПАТ «Укртелеком» від 01.10.2014 року № 518 «Щодо організаційної структури філій ПАТ «Укртелеком» 16.10.2014 року було видано наказ ПАТ «Укртелеком» № 543 «Про внесення змін до штатного розпису філій ПАТ «Укртелеком», яким з 16.10.2014 року внесено зміни до штатного розпису Івано-Франківської філії (а.с.62-78).

На виконання наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року № 583 Івано-Франківською філією було видано наказ № 253 від 07.11.2014 року «Про попередження працівників про майбутнє звільнення» (а.с.39-42, 43-61), в п. 1.1 якого зазначено про необхідність попередження в термін до 13.11.2014 року про майбутнє звільнення з роботи у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, та під порядковим номером 76, зокрема, вказано прізвище позивача ОСОБА_2 оператора електрозв'язку 1 класу відділення «Телекомсервіс» № 18 Центру телекомунікаційних послуг.

З наказами від 31.10.2014 року № 583 та від 07.11.2014 року № 253 позивач була ознайомлена 11.11.2014 року шляхом їх зачитування, від підпису про ознайомлення з наказами відмовилась, про що було складено акт. (а.с.38).

11 листопада 2014 року позивач була письмово попереджена про майбутнє звільнення із займаної посади 13 січня 2015 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Одночасно з попередженням про звільнення ОСОБА_2 було запропоновано ознайомитись з переліком вакантних посад по ПАТ «Укртелеком» станом на 11.11.2014 року, від ознайомлення зі списком запропонованих вакансій та підпису про ознайомлення вона відмовилась, про що було знову ж складено відповідний акт. З актом вона була ознайомлена, проте від підпису відмовилась (а.с.30).

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечила того, що вона відмовилась від ознайомлення зі списком вакантних посад станом на 11.11.2014 року, мотивуючи тим, що у зазначеному списку були наявні вакантні посади не за місцем її проживання.

Також встановлено, що 27.11.2014 року ОСОБА_2 повторно було ознайомлено з переліком вакантних посад ПАТ «Укртелеком», і вона погодилась розглянути її кандидатуру на три вакантні посади, які у списку посад містились під №№ 26, 27 та 30.

Від посад під №26, 27 - електромеханіка систем передавання електрозв'язку 2 категорії станційної дільниці транспортної мережі №3 КЦТ №172 (м. Івано-Франківськ) технічної служби та електромеханіка станційного устаткування електрозвязку 2 категорії технічної служби РТЦ №171 м. Калуш позивач відмовилась, що підтверджується копією її заяви (а.с.28) та чого вона не заперечила в судовому засіданні.

Для оцінки відповідності кандидата вимогам другої вакантної посади (під №30) електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії станційної дільниці № 1 КЦТ № 172 (м. Івано-Франківськ) технічної служби 23.12.2014 року відповідачем було проведено співбесіду з ОСОБА_2, за результатами якої учасниками прийнято рішення про невідповідність позивача вимогам цієї вакантної посади.

Відповідно до кваліфікаційних вимог, електромеханік станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії повинен мати стаж роботи за професією електромеханіка електрозв'язку 2 категорії не менше 2 років (а.с.26), а позивач такого стажу не мала.

ОСОБА_2 з результатом співбесіди ознайомлена, проте від підпису відмовилась (а.с.25).

11 грудня 2014 року позивач після ознайомлення з переліком вакантних посад просила розглянути її кандидатуру на вакантну посаду провідного спеціаліста з організації непрямих продажів відділу продажів масового сегменту.

15 грудня 2014 року з позивачем була проведена співбесіда для оцінки її відповідності вимогам даної вакантної посади, за результатами якої прийнято рішення про невідповідність позивачки вимогам, що ставляться до особи, яка претендує на зайняття вказаної посади.

Відповідно до кваліфікаційних вимог, провідний спеціаліст з організації непрямих продажів відділу продажів масового сегменту повинен мати вищу освіту відповідного напрямку підготовки, якої у позивача не було (а.с.24).

Позивач з результатом співбесіди ознайомлена, що підтверджується її підписом на протоколі співбесіди (а.с.23).

16.12.2014 року адміністрацією філії було направлено до профспілкової організації Центру телекомунікаційних послуг Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» подання за номером №07-20/425 на отримання згоди на розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України з ОСОБА_2 (а.с.33).

Профспілкова організація Центру телекомунікаційних послуг Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» 25.12.2014 року надала таку згоду (а.с.22).

Наказом Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» № 36/к від 13.01.2015 року про припинення трудового договору, позивач була звільнена 13.01.2015 року з посади оператора електрозв'язку 1 класу відділення «Телекомсервіс» №18 Центру телекомунікаційних послуг Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» у зв'язку із скороченням штату працівників (п. 1 ст.40 КЗпП України).

З приводу вирішення цього трудового спору позивач також зверталася до профспілкової організації, про що свідчить відповідь від 15.01.2015 року № 11 (а.с.32), яка була надана на звернення позивача (а.с.32 зворот).

Відповідно до ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Встановлено, що відповідачем було запропоновано позивачу всі наявні вакантні посади, зокрема наявні 34 вакантні посади станом на 20.11.2014 року, ОСОБА_2 була ознайомлена з переліком цих посад та погодилась на посади під №№ 26, 27 та 30, що підтверджено копією списку посад та підписом ОСОБА_2 на зворотній стороні такого списку, де вона власноручно зазначила посади, на які вона згідна працевлаштуватись.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що звільнення ОСОБА_2 з роботи було проведено з дотриманням вимог трудового законодавства.

В засіданні суду апеляційної інстанції позивач пояснила, що в її трудові обовязки входило приймання платежів від абонентів за надані послуги підприємством. У звязку зі скороченням чисельності штату звільнені усі оператори електрозвязку, оскільки вирішено, що абонентами будуть здійснюватися платежі через банківські установи. Вона була попереджена за два місяці про звільнення. Їй пропонувалися усі вакантні посади, які були у ПАТ «Укртелеком» по Україні, при цьому пояснювалося, що можна їхати працювати у іншу місцевість. Зі списком вакантних посад вона ознайомлювалася. Їхати працювати у іншу місцевість вона не має можливості, тому обирала із можливих вакантних посад м. Івано-Франківська. Погодившись спочатку на роботу електромеханіка систем передавання електрозвязку 2 категорії станційної дільниці транспортної мережі № 3 КТЦ м. Івано-Франківська, 19 грудня 2014 року вона відмовилася від цієї посади у звязку зі строковим трудовим договором, про що написала відповідну заяву (а.с.28). На інші посади, на які б вона погодилася, не приймала її адміністрація через недостатній рівень кваліфікації, оскільки вимагалося знання іноземної мови, навички роботи з персональним компютером, наявність повної вищої освіти та досвіду роботи, чим вона не володіла.

Згідно з частинами першою та третьою статті 49 2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49 2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на те, що вона має переважне право на залишення на роботі, оскільки має безперервний трудовий стаж на підприємстві, вона є єдиним працівником в сім'ї, на її утриманні перебуває троє дітей, один з яких, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Встановлено, що у ПАТ «Укртелеком» дійсно відбулися зміни в організації виробництва та праці, у результаті чого скорочені всі аналогічні посади операторів електрозвязку, тому будь-яка перевага щодо залишення на роботі в цьому випадку не могла бути реалізована.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не мав права проводити із нею співбесіди як з кандидатом на зайняття вакантних посад, не заслуговують на увагу, оскільки таким чином роботодавець зясовував кваліфікаційний рівень працівника з метою його працевлаштування.

Суд вірно дійшов висновку про те, що позивач не могла за своїм кваліфікаційним рівнем працювати на інших вакантних посадах, які були на підприємстві, так як поняття «кваліфікація» включає в себе як освітній рівень працівника, так і стаж роботи, здатність виконувати особливі доручення керівництва, володіння певними програмами тощо.

Оскільки вимоги ОСОБА_2 про поновлення на роботі є безпідставними, то немає підстав і для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: М.Д. Горейко

ОСОБА_4