Справа № 236/96/17
07 лютого 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Саржевської І.В.,
за учстю секретаря Білоус Д.А.,
розглянувши у відкртому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, суд
17.01.2017року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області.
У судове засідання позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з*явилась, просить розглянути цивільну справу в її відсутності, позов задовольнити, про що до суду надала відповідну заяву.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з*явилась, заперечення про неможливість слухати справу в її відсутнсті до суду не надала.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області Голєв С.І. просить прийняти по справі законне рішення.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з*ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об*єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено:
Відповідач ОСОБА_2 з 15.08.2001року, разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, зареєстровані в зазначеному вище будинку.
Починаючи з червня 2014року ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Власник домоволодіння - ОСОБА_1, на теперішній час обмежена у здійсненні права володіння, користування та розпорядження своїм будинком, оскільки в ньому зареєстрована відповідач - ОСОБА_2 та її неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
Згідно статті 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 156 Житлового кодексу України; ст. 405 ЦК України).
Власник житлового приміщення, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житлом, має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши, в даному випадку, вимогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Статтею 405 частиною 2 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Стаття 29 частина 4 ЦК України визначає, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.
Виходячи з положень ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання для чого звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення, дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленного значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв*язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши зібрані у справі письмові докази: правовстановлюючі документи на житловий будинок; документи підтверджуючи родинні відносини сторін; довідки Лиманської міськради про склад сім*ї, яка проживає за адресою спірного домоволодіння; надав їм належну оцінку суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони обгрунтовані та законні.
Керуючись ст. 16, 29, 405 ЦК України, 10, 11, 209, 211, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, та її неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, втратившими право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачем про перегляд щодо нього заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: