Номер справи 220/2381/16-ц
Номер провадження 2/220/88/17
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2017 року смт Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі: судді Яненко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Великоновосілківського районного суду Донецької області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

№1 Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області,

№2 ОСОБА_2,

№3 ОСОБА_3,

За участю третіх осіб:

№2 ОСОБА_4,

№1 ОСОБА_5,

№2 Великоновосілківської Державної нотаріальної контори Донецької області,

№3 Відділу реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області,

№4 Курахівської державної Нотаріальної контори Донецької області,

№5 Комунального підприємства «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації»

Про:

1. Встановлення факту перейменування вулиці Зеленої на вулицю Макарова, а потім на провулок Зелений, та у подальшому на вулицю Молодіжну у селі Шевченко Великоновосілківського району Донецької області.

2. Встановлення факту зміни поштової адреси земельної ділянки, наданої ОСОБА_6 під забудову житлового будинку згідно рішення виконкому Андріївської сільської ради від 08.07.1965 р., із адреси: Донецька область, Великоновосілківський район, село Шевченко, вулиця Зелена на адресу: Донецька область, Великоновосілківський район, село Шевченко, вулиця Молодіжна, 51.

3. Встановлення факту зміни поштової адреси домоволодіння, належного ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого Андріївською сільською радою 04.02.1988 р., з адреси: Донецька область, Великоновосілківський район, село Шевченко, вул. Молодіжна, 51 на адресу: Донецька область, Великоновосілківський район, село Шевченко, вул. Молодіжна, 9.

4. Встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16.12.2015 року після смерті її матері - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 13.05.1995 року.

5. Встановлення факту постійного проживання позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі спадкодавцем ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. Шевченко, вул. Молодіжна, 9, на час відкриття спадщини 16.12.2015 року.

6. Визнання недійсними виданих 16.05.2016 р. державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 свідоцтва про право на спадщину за законом, отриманих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на право спадкування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. Шевченко, вулиця Молодіжна, 9 (зареєстровані у реєстрі № 504 і № 505).

7. Визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16.12.2015 року на домоволодіння, що розташоване за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, село Шевченко, вул. Молодіжна, 9 і складається із житлового будинку А, коридору а, літньої кухні Б, гаражу Г, підвалу П, підвалу 1П, сараю 3, сараю Д, сараю Ж, сараю В, сараю Е, огорожі 14, воріт 1 14, колодязя К.

8. Визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16.12.2015 року, на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Шевченко Великоновосілківського району Донецької області розміром 6,76 в умовних кадастрових гектарах/

Позивачем 20 січня 2017 року суду подано заяву про забезпечення позову в якій позивач просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння по вул. Молодіжній, 9 у с. Шевченко, Великоновосілківського району Донецької області та заборонити відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти будь які дії щодо відчуження домоволодіння по вул. Молодіжній, 9 у с. Шевченко, Великоновосілківського району Донецької області.

На обґрунтування заяви позивач зазначає, що існує реальна загроза відчуження майна, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

До заяви також долучено відео диск VID_20161029_090658.

Розглянувши надані заявником докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частина друга вказаної статті покладає на заявника обовязок в заяві про забезпечення позову зазначати:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст.151ЦПК України).

У відповідності до ст.. 152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії.

У Рішенні від 31.05.2011, № 4-рп/2011 "У справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України" Конституційний Суд України зазначає, що метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексівстановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову (частина третя статті 152, частина четверта статті 153, стаття 155, пункт 2 частини першої статті 293 Кодексу).

Аналіз зазначених положень Кодексудає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, яка ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

За ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані, в силу ч.2 ст. 57 ЦПК України, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 58 ЦПК України, передбачено право сторони на обґрунтовування належності конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. (ч.3 ст. 58 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, згідно з приписами ч.2 ст. 59 ЦПК України, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У постанові "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції № 2 від 12 червня 2009 року Пленум Верховного Суду України рекомендує "Розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58, 59 ЦПКпро належність і допустимість доказів. Зокрема, статтею 57 ЦПКпередбачено, що доказом у справі є пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, допитаних як свідків. Тому пояснення зазначених осіб, отримані не за процедурою допиту свідків (стаття 184 ЦПК), не можуть використовуватися як засіб доказування.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру, у т.ч. про визнання права власності, є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, зокрема спрямованих реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В порушення приписів перелічених норм, позивачем не надані докази, які вказують на реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не наведені належні аргументи щодо застосування вказаних в заяві заходів, а тому підстави для забезпечення позову відсутні.

Суд критично оцінює долучений до матеріалів заяви відеодиск VID_20161029_090658, оскільки останній не стосується предмету доказування та містить ненормативну лексику.

Тому, в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Яненко Г.М.