Номер провадження: 22-ц/785/814/17
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Сєвєрової Є.С.

- Сидоренко І.П.

при секретарі - Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №1283-08 ПОУ П 0) від 10.02.2006 року, №745-7 ДОУ 1 А ( 0 ) від 04.09.2006 року та №0 від 05.04.2007 року, а також звернення стягнення на предмет іпотеки, і зустрічним позовом ОСОБА_4 про визнання припиненими порук №1283 від 10.02.2006 року та №106461 від 05.04.2007 року, за апеляційною скаргою уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 червня 2016 року, -

встановила:

17.06.2010 року ПАТ «УкрСиббанк», процесуальним правонаступником якого, у зв'язку із заміною кредитора у зобов'язанні, є ПАТ «Дельта Банк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №1283-08 ПОУ П 0) від 10.02.2006 року у розмірі 238669,72 грн. (т.2 а.с. 14)

22.03.2011 року згідно уточненої позовної заяви позивач просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором №1283-08 ПОУ П 0) від 10.02.2006 року у розмірі 35482,13 доларів США, що в еквіваленті на час звернення до суду складає 281554,28 грн., з ОСОБА_3 та для задоволення вимог звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7; у солідарному порядку з ОСОБА_10 та ОСОБА_3 стягнути

заборгованість за кредитним договором №7 45-7 ДОУ 1 А ( 0 ) від 04.09.2006 року в розмірі 16366 доларів США, що в еквіваленті на час звернення до суду складає 129 871, 01 грн.; стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 05.04.2007 року в розмірі 90930,83 доларів США, що в еквіваленті на час звернення до суду складає 721 545,22 грн.; для задоволення вимог про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 05.04.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7; стягнути в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 судові витрати у розмірі судового збору 1700 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. (т.1 а.с.145)

Заявлені вимоги, згідно позовних заяв, вмотивовані тим, що між ПАТ « УкрСиббанк» та ОСОБА_3 були укладені кредитні договори від 10.02.2006 року та 05.04.2007 року, у відповідності до яких остання отримала кредитні кошти та зобов'язалась їх повернути зі сплатою процентів за користування.

Згідно договорів поруки від 10.02.2006 року № 1283 та від 05.04.2007 року № 106461 виконання вищевказаних кредитних договорів було забезпечено договорами поруки з ОСОБА_4, та договорами іпотеки квартири, власниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Крім того, 09.04.2006 року, згідно кредитного договору, ОСОБА_4 отримав у ПАТ «УкрСиббанк» кредитні кошти, повернення яких було забезпечено договором поруки з ОСОБА_3

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за вищезазначеними кредитними договорами ПАТ « Дельта Банк», як правонаступник ПАТ « УкрСиббанк», просив суд стягнути зазначену заборгованість із боржників і поручителів та звернути стягнення на предмет іпотеки.

20.08.2012 року ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_7, який рішенням Київського районного суду м. Одесі від 28.03.2012 року по справі № 20-175/11 визнаний недієздатним (т.2 а.с. 35), звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» (в подальшому замінено на правонаступника ПАТ «Дельта Банк»), третя особа ТОВ «Колекторська компанія «Вердикт» про визнання недійсними іпотечних договорів між Відповідачем та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7: від 10.02.2006р. укладеного в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 1283-08 ПОУ П від 10.02.2006р., та від 05.04.2007р. укладеного в забезпечення виконання зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № 000 від 05.04.2007р., відповідно до яких було передано в іпотеку нерухоме майно ( т.2 а.с.32 уточнена заява т.2 а.с. 41).

30.05.2013 року у судовому засіданні ухвалою суду було залишено без розгляду позовна заява ПАТ «Дельта Банк» (т.2 а.с. 153) та рішенням суду задоволені зустрічні вимоги ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_7 (т.2 а.с. 154) - визнані недійсними: іпотечний договір, укладений 10.02.2006р. в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 1283-08 ПОУ П від 10.02.2006р., та іпотечний договір, укладений 05.04.2007р. в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 000 від 05.04.2007р., які були укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та відповідно до яких було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: - трьохкімнатну квартиру загальною площею 67 кв. м., що

розташована за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду від 30.05.2013 року було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.04.2014 року ( т.3 а.с. 46) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року ( т.3 а.с. 152).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.11.2014 року (т.3 а.с. 93) було скасована ухвала Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2013 року і справа, в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» (як правонаступника ПАТ «УкрСиббанк»), була направлена до суду першої інстанції для її подальшого розгляду.

17.02.2016 року від ОСОБА_4 надійшла зустрічна позовна заява про визнання припиненою поруки, яка виникла на підставі договору поруки № 1283 від 10.02.2006 року укладеного між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк» (в подальшому ПАТ « УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») в рахунок забезпечення кредитного договору № 1283-08 ПОУ П від 10.02.2006 року, та визнання припиненою поруки, яка виникла на підставі договору поруки № 106461 від 05.04.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк» (в подальшому ПАТ « УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») в рахунок забезпечення кредитного договору № 000 від 05.04.2007 року. Вимоги пов'язані із тим, що на думку ОСОБА_4 кредитор, звернувся з позовними вимогами після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання по кредитам, тобто після того як дії договорів поруки припинились.

Тривалість розгляду справи обумовлена тим, що справа спочатку зупинялась до розгляду іншої цивільної справи, в якої розглядалось питання про визнання недієздатним одного з відповідачів; потім по справі позов банку був залишений без розгляду та задоволена зустрічна позовна заява; після скасування апеляційним судом ухвали про залишення без розгляду первинного позову, справа знаходилась у ВССУ, де розглядалась касаційна скарга на рішення суду про задоволення зустрічних позовних вимог щодо визнання недійсними іпотечних договорів.

До судового засідання від ПАТ « Дельта Банк» та ПАТ « УкрСиббанк» надійшла заява про розгляд справи у відсутності представників.

Від відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (яка також є опікуном ОСОБА_7) надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Співвідповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до судового засідання не з'явились.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 21 червня 2016 року задоволені частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №1283-08 ПОУ П 0) від 10.02.2006 року, №745-7 ДОУ 1 А ( 0 ) від 04.09.2006 року та №0 від 05.04.2007 року, а також звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта-банк» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1283-08 ПОУ П 0) від 10.02.2006 року у розмірі 35 482,13 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на час розрахунку складає 281 554,28 ( двісті вісімдесят одну тисячу п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 28 копійок., та складається з: заборгованості за кредитом - 21 655,14 дол. США.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 10 882,79 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 582,31 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування том -1 361,89 дол. США.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта-банк» загальну суму заборгованості за кредитним договором № № 000 від 05.04.2007 року, у розмірі 90 930,83 дол. США, що в еквіваленті по курсу

НБУ на день розрахунку складає 721 545,22 ( сімсот двадцять одну тисячу п'ятсот сорок п'ять) грн., 22 копійки, та яка складається з: заборгованості за кредитом - 59 503,97 дол. США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 26 062,45 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2 139,98 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 224,43 дол. США.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства « Дельта-банк» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 745-7 ДОУ 1 А 0) від 04.09.2006 року у розмірі складає 16 366,65 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату складення розрахунку складає 129 871,01 ( сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот сімдесят одну) гривню 01 копійку, та яка складається з : заборгованість за кредитом - 10 907,96 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 270,27 дол. США; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 675,50 дол. США; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування - 512,92 дол. США.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта-Банк» про стягнення заборгованості у солідарному порядку із поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Задоволений зустрічний позов ОСОБА_4 та визнано припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки № 1283 від 10.02.2006 року укладеного між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк» (в подальшому ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») в рахунок забезпечення кредитного договору № 1283-08 ПОУ П від 10.02.2006 року, та визнано припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки № 106461 від 05.04.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (в подальшому ПАТ « УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») в рахунок забезпечення кредитного договору № 000 від 05.04.2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта-банк» судові витрати у загальному розмірі 1820 ( одна тисяча вісімсот двадцять) гривень, та які складаються з судового збору у розмірі 1700 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості з ОСОБА_4 за договором поруки № 1283 від 10.02.2006р. та № 106461 від 05.04.2007р. з ОСОБА_3 за договором поруки №745-7 ДОУ 1 А від 04.09.2006 року та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання припиненою поруки за договором поруки № 1283 від 10.02.2006р. та № 106461 від 05.04.2007р.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з Договором про надання споживчого кредиту № 1283-08 ПОУ П 0) від 10.02.2006 року (т.1 а/с 28) АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_3 ( яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_3) кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 35 000,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день укладення договору становило 176 750,00 грн. (заява на видачу готівки т.1 а/с 35), з терміном повернення кредиту та плати за кредит (процентів та комісії) до 10 лютого 2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як майновими поручителями ОСОБА_3, 10.02.2006 року укладений договір іпотеки нерухомого майна за № 359 ( т.1 а/с 31), відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: - трьохкімнатну квартиру загальною площею 67 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради від 29.09.1995 за НОМЕР_1.

Вищезазначений кредит № 1283-08 ПОУ П 0) від 10.02.2006 року також забезпечений порукою ОСОБА_4 , про що 10.02.2006 року між укладено договір поруки за № 1283 ( т. 1 а.с 34).

Згідно розрахунку заборгованості з листопада 2008 року ОСОБА_3 перестала виконувати зобов'язання по поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитом, у зв'язку із чим виникла заборгованість. Станом на 14.03.2011 загальний розмір заборгованості 35 482,13 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на час розрахунку складає 281 554,28 грн. Складовим загальної заборгованості є: заборгованості за кредитом - 21 655,14 дол. США.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 10 882,79 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 582,31 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування том -1 361,89 дол. США. (т.1 а.с 156)

Крім того, згідно з Договором про надання споживчого кредиту №745-7 ДОУ 1 А (№ 0) від 04.09.2006 року ( т.1 а/с 195), АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_4 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 15 508,00 доларів США, з терміном повернення кредиту та плати за кредит (процентів та комісії) до 04 вересня 2013 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 від 04.09.2006 року між позивачем та ОСОБА_4 укладений договір застави транспортного засобу, відповідно до якого позичальник передав в заставу рухоме майно, а саме: - транспортний засіб марки Chevrolet Lacetti, 2006 р.в. колір бежевий, номер кузову - НОМЕР_2, державний номер - НОМЕР_3, який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, та підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 31.08.2006 року ( т.1 а/с 201).

Наданий ОСОБА_4 04.09.2006 кредит також забезпечений порукою ОСОБА_3, про що 04.09.2006 між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 745-7 ДОУ 1 А ( т.1 а/с 206).

Згідно розрахунку заборгованості від 14.03.2011 року, починаючи з листопада 2008 року ОСОБА_4 перестав сплачувати кошті за кредит та плату за користування кредитом ( т.1 а/с 168). Через невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань по кредитному договору №745-7 ДОУ 1 А (№ 0) від 04.09.2006 року загальний розмір заборгованості перед позивачем станом на 14.03.2011 складає 16 366,65 дол. США , що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9351) на дату складення розрахунку складає 129 871,01 грн. Складовими загальної заборгованості по кредиту № 0 від 04.09.2006 року, є : заборгованість за кредитом - 10 907,96 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 270,27 дол. США; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 675,50 дол. США; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування - 512,92 дол. США.

Згідно з Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05.04.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_3 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 70 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту та плати за кредит (процентів і комісії) 05 квітня 2017 року ( т.1 а/с 207).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як майновими поручителями ОСОБА_3, був укладений 05.04.2007 договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого іпотекодавці передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: - трьохкімнатну квартиру загальною площею 67 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачам (іпотекодавцям) на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про права власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради від29.0 9.1995 за НОМЕР_1 ( т.1 а/с 213).

Наданий 05.04.2007 року ОСОБА_3 кредит № 0 також забезпечений порукою - між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 106461 від 05.04.2007 року ( т.1 а/с 218).

Згідно розрахунку заборгованості від 14.03.2011 року, починаючи з листопаду 2008 року ОСОБА_3 перестала сплачувати кошти за кредит та проценти за користування кредитом (т.1 а/с 183). Через невиконання зобов'язань перед позивачем по Кредитному договору № 0 від 05.04.2007 розмір заборгованості ОСОБА_3 перед позивачем станом на 14.03.2011 складає 90 930,83 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день розрахунку складає 721 545,22 грн. Заборгованість складається з: заборгованості за кредитом - 59 503,97 дол. США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 26 062,45 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2 139,98 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 224,43 дол. США.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 509 ЦК визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч.1, 2 ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком ( приписи ч.1 ст. 546 ЦК). Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548).

Частинами першою, другою та третьою статті 549 ЦК встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином ОСОБА_3 не виконуючи зобов'язання по кредитним договорам № 1283-08 ПОУ П 0) від 10.02.2006 року і № 0 від 05.04.2007 року та ОСОБА_4 не виконуючи зобов'язання по кредитному договору №745-7 ДОУ 1 А (№ 0) від 04.09.2006 року, порушили умови зазначених договорів та повинні сплатити заборгованість, які виникли по зазначеним договорам, в повному обсязі з урахуванням заборгованості за кредитом, процентної складової та розрахованою неустойкою на користь ПАТ « Дельта-Банк» як правонаступника ПАТ ( раніше АКІБ) « УкрСиббанк».

З боку відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечувались розрахунки заборгованості надані позивачем, та не заявлялись вимоги про застосування строків позовної давності по даним зобов'язанням.

Відповідно до ЗУ « Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Визначення іпотеки міститься і у ст. 575 ЦК, згідно з якою іпотека - це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності (ч. 4 ст. 3 ЗУ « Про іпотеку»).

Згідно ч.1 ст. 593 Право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Підстави припинення іпотеки наведені і у ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до цієї норми права іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), у разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином визнання рішенням суду від 30.05.2013 року, яке було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, недійсними: іпотечного договору, укладений 10.02.2006р. в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 1283-08 ПОУ П від 10.02.2006р., та іпотечного договору, укладеного 05.04.2007р. в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 000 від 05.04.2007р., припиняють право застави (іпотеки) нерухомого майна, а саме: - трьохкімнатної квартири загальною площею 67 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про права власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради від 29.0 9.1995 за НОМЕР_1.

На підставі наведеного суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що припинення права застави є підставою, в даному випадку, для відмови у задоволенні вимог про звернення стягнення на іпотечне майно.

Згідно вимог ч.1-3 ст. 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Частинами першою та другою статті 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно умов п.1.2.2 ( додаткового графіку погашення кредиту) та 1.3.4 кредитного договору № 1283-08 ПОУ П 0) від 10.02.2006 року (т.1 а/с 28) укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 ( яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_3), кредит та проценти за користування кредитом повинні сплачуватись щомісячно - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця. За порушення строків повернення кредиту та сплати процентів строком більш ніж на 5 (п'ять) календарних днів (п.5.5), сторони узгодили право банку, відповідно до п. 11.1 договору, визнавати термін повернення кредиту таким, що настав.

У відповідності до п.3.1 та 3.2 договору поруки від 10.02.2006 року № 1283 ( т. 1 а/с 34), укладеному між АКІБ « УкрСиббанк» та ОСОБА_4 строк дії договору зазначений з моменту його укладення і припиняється з припиненням всіх зобов'язань позичальником.

У договорі поруки від 10.02.2006 року сторонами не визначений чіткий строк закінчення дії договору поруки, і відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК, вказана порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «пред'явлення вимоги» та «пред'явлення позову», як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія, і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки розуміється як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Такий же правовий висновок зроблений Верховним Судом України за результатами розгляду справи № 6-53цс14 (постанова від 17 вересня 2014 р.) та № 6-272цс16 (постанова від 29 червня 2016 року).

Таким чином, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена у судовому порядку протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.(якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку основного зобов'язання (якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем)

Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, з листопада 2008 року, після того, як позичальник в порушення умов кредитного договору більш ніж п'ять календарних днів відповідно до (п.5.5), яким сторони узгодили право банку, відповідно до п. 11.1 договору, визнавати термін повернення кредиту таким, що настав, не сплачувала чергові платежі, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що у банка виникло право дострокового стягнення кредитних зобов'язань, тобто настав строк виконання основного зобов'язання.

Враховуючи, що позивач, звернувся до суду з вимогою лише 07.06.2010 року, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на час звернення до суду сплив термін пред'явлення вимоги за договором поруки від 10.02.2006 року, і тому порука вважається припиненою.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛ И Л А :

Апеляційну скаргу уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: Є.С. Сєвєрова

І.П. Сидоренко