Справа № 456/848/16-ц
Провадження № 2/456/226/2017
РІШЕННЯ

іменем України

12 січня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

при секретарі Стасів О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2, зареєстрований 19.10.2006 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 450.

В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що 19.10.2006 року вони уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважає, що їхня сім'я розпалась з вини відповідачки. Ще в 2014 році вона забрала дітей і своє майно та пішла від нього. З того часу вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер, а тому він змушений був звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив суд позов задоволити.Також пояснив, що протягом трьох років вони не проживають як одна сім'я, а тому примирення між ними не можливе. Дітей та відповідачку він продовжує забезпечувати, що підтверджується відповідними рішеннями суду про стягнення аліментів.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, однак надіслала на адресу суду заяву в якій просить справу слухати без її участі. Крім того, подала письмове заперечення в якому вказує, що дійсна причина розірвання шлюбу позивача пов'язана з небажанням ОСОБА_1 матеріально її підтримувати в період здійснення нею фактичного догляду за дитиною інвалідом ОСОБА_3 та розірвання шлюбу суперечить інтересам дитини на соціальну реабілітацію і здобуття середньої освіти в домашніх умовах, а тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 19.10.2006 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 450.

Від даного шлюбу у них народились двоє дітей: син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Поясненнями позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні достовірно з'ясовано, що він з відповідачкою ОСОБА_2 не проживають однією сім'єю протягом трьох років, однак від продовжує матеріально забезпечувати неповнолітніх дітей та відповідачку, оскільки це являється його обов'язком, який передбачений чинним законодавством, про що надав суду належним чином завірену копію рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2016 року, в якому зокрема встановлено, що ОСОБА_1 сплачує і аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця.

Відповідно до п.10 Постанови ВСУ від 21.12.2007 р. №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Ухвалою суду від 17.10.2016 року сторонам по справі надавався термін на примирення, що свідчить про те, що суд приймав всі необхідні міри для збереження сім'ї, однак поясненнями позивача достовірно з'ясовано, що таке не відбулось.

Суд вважає, що в подальшому недоцільно знову надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивача до шлюбу, його небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачкою.

Сім'я позивача та відповідачки фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки протягом тривалого часу вони не підтримуюсь сімейних стосунків і не ведуть подружнього життя.

Також суд з критикою ставиться до твердження відповідачки ОСОБА_2 про те, що дійсною причиною розірвання шлюбу позивача є небажання ОСОБА_1 матеріально її підтримувати в період здійснення нею фактичного догляду за дитиною інвалідом ОСОБА_3 та розірвання шлюбу суперечить інтересам дитини на соціальну реабілітацію і здобуття середньої освіти в домашніх умовах, оскільки наведене спростовується вищенаведеними рішеннями суду про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання відповідачки ОСОБА_2.

Що ж стосується вимоги відповідачки ОСОБА_2 щодо режиму окремого проживання подружжя, то суд вважає таку безпідставною та ставиться до неї з критикою, оскільки в ході розгляду справи достовірно встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю уже більше трьох років, що підтверджує формальність існування їхньої сім'ї.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, твердження відповідачки ОСОБА_2, викладені нею у письмовому запереченні є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 10, 62, 209, 212-215 ЦПК України, ст., ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 19.10.2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 450.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко