ЄУН №337/4001/16-ц
Провадження № 2/337/1886/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Малишенко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору, визнання порушеним права, визнання недійсним кредитного договору, укладеного під впливом обману,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

У позові вказала, що 16.09.2005 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Кредитний договір № ZP38GK50020005, відповідно до якого вона отримала грошові кошти. Укладений кредитний договір визначений сторонами як споживчий кредит. Банк, до укладання кредитного договору, повинен був надати споживачеві для ознайомлення необхідну, доступну, достовірну, повну та своєчасну інформацію про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, але банком такої інформації їй надано не було. Крім того, кредитний договір за умовами є несправедливим, про що їй не було відомо на момент підписання догоровору, а саме 16.09.2005 року. Протягом дії кредитного договору банк жодного разу у письмовій формі не повідомив її про зміну у сторону збільшення вартості іноземної валюти. Сам по собі кредитний договір укладений з порушенням закону та не відповідає внутрішній волі позичальника, тому просила визнати кредитний договір недійсним з моменту його укладання, застосувати до договору принцип подвійної реституції.

Ухвалою суду від 23.03.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 у частині застосування принципу подвійної реституції, залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позов.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просить закрити провадження по справі, про що надав також письмове клопотання, оскільки Хортицькоим районним судом м.Запоріжжя 20.05.2015 року вже була розглянута цивільна справа за аналогічним позовом ОСОБА_1, поданим з тих же підстав, по справі оголошено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01.07.2015 року вказане рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя залишено без змін.

Позивачка ОСОБА_1 не заперечує проти закриття провадження по справі щодо оскарження укладеного між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору від 16.09.2005 року.

Представник ОСОБА_2 заперечує проти закриття провадження по справі, оскільки ними подана суду уточнена позовна заява, у якій вони оскаржують кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» 21.02.2008 року.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, заслухавши клопотання представника відповідача щодо закриття провадження по справі, думку позивачки та її представника по заявленому клопотанню, судом встановлено наступне.

Звертаючись до суду 24.10.2016 року позивачка ОСОБА_1 у позовній заяві вказала, що 16.09.2005 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №ZP38GK50020005, відповідно до якого вона отримала грошові кошти. Укладений кредитний договір визначений сторонами як споживчий кредит. Строк дії договору до 16.09.2025 року. Банк, до укладання кредитного договору, повинен був надати споживачеві для ознайомлення необхідну, доступну, достовірну, повну та своєчасну інформацію про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, але банком такої інформації їй надано не було. Крім того, кредитний договір за умовами є несправедливим, про що їй не було відомо на момент підписання- 16.09.2005 року. Протягом дії кредитного договору банк жодного разу у письмовій формі не повідомив споживача про зміну у сторону збільшення вартості іноземної валюти. Сам по собі кредитний договір укладений з порушенням закону та не відповідає внутрішній волі позичальника, тому просила визнати кредитний договір недійсним з моменту його укладання.

Вивчивши та проаналізувавши рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.05.2015 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01.07.2015 року, суд вважає, що провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 частини першої ст. 205 ЦПК України, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову, або укладанням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду 24.10. 2016 року з позовом про визнання недійсним кредитного договору, застосування подвійної реституції, ОСОБА_1 звернулася до суду з тих самих підстав і про той самий предмет спору, з яким зверталася до суду раніше та по спору якого постановлено судом рішення 20.05.2015 року, яке на даний час набрало законної сили, а тому провадження по справі у частині визнання недійсним кредитного договору від 16.09.2005 року, підлягає закриттю.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, до суду ОСОБА_1 звернулася із вказаним позовом 24.10.2016 року та просила визнати недійсним кредитний договір, який було укладено між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» 16.09.2005 року.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідаач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті, позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач предявити зустрічний позов.

Предметом позову є та його частина, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити судове рішення (спірне право позивача та спірний обовязок відповідача). Вона опосередковується спірними правовідносинами суб'єктивним правом і обов'язком позивача і відповідача. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин. Предмет позову характеризується певним змістом, а в багатьох випадках і окремим об'єктом. Тому необхідно відрізняти предмет позову в його безпосередньому розумінні від матеріального об'єкта або матеріального предмета позову.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, що тісно пов'язані з фактами матеріально-правового характеру, на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність (у справах про встановлення батьківства, факти ведення спільного господарства тощо). Активна підстава підстави позову, які підтверджують, що спірне право належить позивачу, а на відповідача покладено певні обов'язки. Пасивну підставу позову складають факти, які свідчать, що відповідач виконав дії, спрямовані на заперечення права позивача або утвердження за собою права, яке йому не належить. Це факти з приводу подання позову, які покликані обґрунтувати необхідність захисту прав чи інтересів позивача.

Як вбачається з уточненої позовної заяви, яка подана ОСОБА_1 до суду 09.03.2017 року по справі № 337/4001/16-ц, провадження № 3/337/83/2017, ОСОБА_1 оскаржує вже зовсім інший кредитний договір, укладений між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» 21.02.2008 року, але суду навіть не надано копію оскаржуваного договору.

Доводи у судовому засіданні представника позивачки про те, що канцелярією суду переплутано позови, не заслуговують на увагу, оскільки первинний позов від 24.10.2016 року зареєстровано канцелярією у встановленому законом порядку, а позовна заява (уточнена) подана позивачкою до цивільної справи № 337/4001/16-ц, провадження № 3/337/83/2017, як вказано самою ОСОБА_1 і помилкою бути не може.

Оскільки в уточненій позовній заяві позивачка оскаржує зовсім інший кредитний договір, її уточнена позовна заява не може бути розглянута судом в одному провадженні з первинним позовом, за яким оскаржується кредитний договір від 16.09.2005 року, а тому уточнена позовна заява повинна бути залишена без розгляду.

Розяснити позивачці ОСОБА_1, що залишення без розгляду позовних вимог по уточненій позовній заяві щодо оскарження укладеного кредитного договору від 21.02.2008 року, не позбавляє її права на звернення до суду з позовними вимогами на загальних підставах.

Керуючись ст. 31, 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору від 16.09.2005 року - закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» за уточненою позовною заявою від 09.03.2017 року про визнання порушеним права, визнання недійсним кредитного договору від 21.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «Приватбанк», залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик