АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1002/16-ц Номер провадження 22-ц/786/929/17Головуючий у 1-й інстанції Івко В. М. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Бондаревської С.М., Чумак О.В.

секретар: Радько О.М.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2. звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, мотивуючи тим, що 11.10.2003 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте спільне життя сторін не склалось та рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24.03.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Після розірвання шлюбу, за згодою сторін, донька ОСОБА_4 залишилась проживати з матір'ю.

Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у частині від заробітку (доходу), а тому прохала: стягнути з ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: 39323, АДРЕСА_1., аліменти на її користь на утримання дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення повноліття дитини.

Заочним рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/ відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.07.2016 року і до досягнення дитиною повнолітнього.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, піддано негайному виконанню.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.12.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

Вказане заочне рішення оскаржив відповідач, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення та неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, судом, всупереч вимог закону, при визначенні розміру аліментів у відсотковому відношенні, не було взято до уваги, що відповідач не має постійного місця роботи, дохід отримує час від часу, а тому аліменти повинні стягуватися в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1000,00 грн.

Окрім того вказує, що на його думку, місцевим судом було порушено ряд процесуальних норм, зокрема, щодо належного повідомлення відповідача про час та місце слухання справи.

У судовому засіданніпозивач проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, а рішення районного прохала залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення позивача, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до актового запису №646, в книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружилися 11.10.2003 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.3).

Згідно актового запису №17, в книзі реєстрації народжень Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської обалсті, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.06.2007 року (а.с.6).

Згідно актового запису №15, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_2 змінила ім'я на «ОСОБА_2», що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_4 від 30.08.2014 року (а.с.4).

Згідно актового запису №21, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_2 змінила ім'я на «ОСОБА_2», що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_5 від 18.12.2014 року (а.с.5).

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24.03.2016 року по справі позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований 11 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 646.

Залишено ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 (а.с.8).

Задовольняючи позов місцевий суд виходив із того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому, у відповідності до норм Сімейного Кодексу України, необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу).

Такі висновки місцевого суду не в повній мірі відповідають матеріалам справи та встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N606-XIV "Про виконавче провадження", він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 Закону "Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

На підставі вищевикладеного, враховуючи рівність обох батьків у вихованні та матеріальному забезпечення дитини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_4. Проте, колегія суддів не погоджується з визначенням таких у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на липень 2016 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становив 1531 грн.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З аналізу наведених у матеріалах справи доказів, згідно з вимогами ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, вбачається, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що відповідач має постійний заробіток (дохід). У матеріалах справи відсутні будь-які довідки про підтвердження факту постійного працевлаштування відповідача, розміру його доходу, а самим ОСОБА_3 в поданій апеляційній скарзі, зазначалось, що він постійного місця роботи не має, а дохід отримує час від часу, і дані твердження позивачем не спростовані.

З урахуванням наведених норм права, аналізу матеріалів справи, та враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача та визначення розміру аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій формі, а саме в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову.

Згідно з п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.15-16,303,304,307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,00 (одна тисяча гривень 00 коп.), щомісячно, починаючи з 21.07.2016 року і до досягнення дитиною повнолітнього.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів, - в межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун