У Х В А Л А

17 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня та 14 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

Бориспільський міськрайонний суд Київської області рішенням від 4 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2015 року, позов ОСОБА_4 задовольнив частково, витребував з незаконного володіння ПАТ «КБ «Даніель» на користь ОСОБА_4 майно, а саме садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку розташовану за цією ж адресою.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 7 липня 2016 року поновив ТОВ «ФК «Кванта» строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень та відкрив касаційне провадження.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 грудня 2016 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про закриття касаційного провадження і повернення касаційної скарги ТОВ «ФК «Кванта».

Ухвалою від 14 грудня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «ФК «Кванта» задовольнив частково, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2015 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

У березні 2017 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2016 року та двох ухвал цього ж суду від 14 грудня 2016 року, з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального і процесуального права, а саме статей 387, 388 ЦК України та статті 325 ЦПК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також з підстави невідповідності судових рішень викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах зазначених норм матеріального права.

На обґрунтування своїх доводів заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 та 24 грудня 2015 року, 23 травня, 13 липня, 21 вересня, 12 жовтня, 9 листопада та 12 грудня 2016 року, 3 та 28 лютого 2017 року, а також постанови Верховного Суду України від 16 квітня та 11 червня 2014 року, 28 січня, 24 червня, 2 та 16 вересня 2015 року, 2 березня, 5 жовтня та 21 грудня 2016 року, 1 березня та 8 лютого 2017 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що подана заява в частині перегляду ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня та 14 грудня 2016 року підлягає поверненню, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подавати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження (частина третя статті 354 ЦПК України).

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2016 року, про перегляд якої подано заяву, постановлена відповідно до частини першої статті 328 ЦПК України про поновлення строку на касаційне оскарження та відкриття касаційного провадження, не може бути предметом перегляду з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, оскільки вона не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ухвалою від 14 грудня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовив ОСОБА_4 в задоволенні заяви про закриття касаційного провадження і повернення касаційної скарги, зазначивши, що ТОВ «ФК Кванта» не брало участі у справі в судах першої та апеляційної інстанції, однак оскаржуваними судовими рішеннями вирішені питання про його права як особи, що набула права кредитора за договорами про відступлення права вимоги, укладеними з ПАТ «КБ «Даніель».

Ураховуючи викладене, заява ОСОБА_4 в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому не може бути прийнята Верховним Судом України у порядку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, та підлягає поверненню.

Крім того, перевіривши доводи заявника в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження в цій частині слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року касаційну скаргу ТОВ «ФК «Кванта» задоволено частково, рішення суду першої та ухвалу апеляційної інстанцій скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв'язку з цим, підстави для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбачені пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутні.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Заявником подано клопотання про зупинення виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року.

Оскільки заява ОСОБА_4 в частині перегляду вищевказаної ухвали з підстав передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України є необґрунтованою, то відсутні підстави для зупинення виконання судового рішення.

Отже, клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання ухваленого у справі судового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 353, 354, 355, 360, 3601 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_4 в частині перегляду ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2016 року та 14 грудня 2016 року повернути заявнику.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності за заявою ОСОБА_4 в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року відмовити.

Клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко