Номер провадження 2/754/1546/17
16 січня 2017 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно п. 2.1 Кредитного договору, кредитні кошти призначені на придбання земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишенківська сільська рада СТ "Вега".
Відповідно п. 3.1 Кредитного договору, кредит наданий Відповідачу на умовах забезпечення, строковості, повернення та плати за користування.
Відповідно п. 3.6 Кредитного договору, забезпеченням цього Договору є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишенківська сільська рада СТ "Вега".
Відповідно п. 3.7 Кредитного договору, кредит, наданий Кредитором, забезпечується також всім належним Позичальнику майном, коштами та активами, що належать йому на праві власності, незважаючи на терміни, коли і як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.
Відповідно п. 5.1 Кредитного договору, Позичальник зобов'язується використати кредити на зазначені в Кредитному договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих відсотків та інших платежів на умовах, передбачених Кредитним договором.
Відповідно п. 5.2 Кредитного договору, Позичальник зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з Графіком платежів, наведеним у Додатку № 1 до цього Договору, та остаточне погашення отриманого кредиту до «12» червня 2028 року на рахунок зазначений в п.4.1 Кредитного договору.
Відповідно п. 6.5. Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов договору Позивач має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Відповідача, включаючи забезпечення за Кредитним договором.
Відповідно п. 5.6 Кредитного договору Позичальник зобов'язується достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені Кредитним договором у разі: невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або третіми особами умов Кредитного договору та/або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Кошти мають бути повернені протягом 30 днів з моменту надіслання Позивачем відповідного листа-повідомлення.
Відповідно п. 9.1 Кредитного договору, передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням кредитного договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.
Відповідно п. 11.2 Кредитного договору, зміни в Договорі оформлюються додатковими угодами, які стають невід'ємною частиною Договору, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.
Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного кредитного договору виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а останній зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України.
Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
орушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213 - 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, відповідно статей 3, 11, 15, 16, 22, 525, 526, 530, 546, 549, 599, 610, 625, 1054-1055, Цивільного кодексу України,
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» задовольнити.
Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 9834,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Петріщева І.В.