Справа № 564/2353/16-ц
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Левчук В.В.
секретар судового засідання Здибель І.О.
представника позивача - ОСОБА_2
відповідачів - не з'явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області цивільну справу №564/2353/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням
ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, який отримав у дар від своєї матері в 2008 році, та в якому зареєстровані відповідачі, двоюрідний брат позивача зі своєю дружиною. Відповідачі виїхали на заробітки за кордон кілька років тому, та за адресою реєстрації не з'являються. На неодноразові прохання виписатися з будинку, відповідачі не реагують. Реєстрація відповідачів у будинку, позбавляє позивача можливості отримати субсидію у встановлених нормах. Таким чином, на думку позивача, в зв'язку з тривалою (понад рік) відсутністю відповідачів за місцем реєстрації, вони втратили право користування житловим приміщенням.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, заперечень проти позову не подали. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, а саме, в Обласній офіційній громадсько-політичній газеті "Вісті Рівненщини" №3 від 20.01.2017 року.
В судовому засіданні позивач зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Враховуючи думку позивача, дослідивши докази належного повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи, суд, дотримуючись вимог ст.224 ЦПК України,дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та постановлення заочного рішення у справі.
Окрім того, позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав, зазначених у позові. Також пояснив суду, що в січні 2002 року його мати, на прохання відповідачів, зареєструвала свого племінника та його дружину у будинку. Відповідачі ніколи за місцем реєстрації не проживали, а постійно перебувають за кордоном на заробітках. Реєстрація відповідачів у будинку, позбавляє позивача можливості отримати субсидію.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що відповідачі тільки за реєстровані за вказаною адресою. Понад як за 10 років, жодного разу не проживали за місцем реєстрації. Ніколи не бачила відповідача ОСОБА_4.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ніколи не бачила брата позивача та його дружини, які є відповідачами по справі. Пояснила суду, що проживає разом з позивачем за вказаною адресою понад рік.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
Так, судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 08.11.2008 року, відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_2 /а.с. 8,9/.
Згідно довідки №1066/02-21 виданої 20.12.2016 року виконавчим комітетом Мащанської сільської ради Костопіслького району Рівненської області ОСОБА_1, він дійсно зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_2 та разом з ним зареєстровані: дружина - ОСОБА_5, дочка - ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_8, мати дружини - ОСОБА_6, двоюрідний брат - ОСОБА_3, дружина двоюрідного брата - ОСОБА_4 /а.с.6/.
Згідно довідки №1067/02-21 виданої 20.12.2016 року виконавчим комітетом Мащанської сільської ради Костопіслького району Рівненської області ОСОБА_1, зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з дня реєстрації 29.01.2002 року по даний час за вказаною адресою фактично не проживають.
Таким чином, судом встановлено, що позивач з членами сім'ї та відповідачі є зареєстрованими за адресою АДРЕСА_2, Рівненської області, у житловому будинку з надвірними будівлями, який належить позивачу. З пояснень позивача, його представника, свідків, та наявних у справі доказів, судом встановлено, що відповідачі, двоюрідний брат позивача ОСОБА_3 та дружина двоюрідного брата - ОСОБА_4, з дня реєстрації 29.01.2002 року по даний час за адресою місця реєстрації фактично не проживають. Угоди між позивачем та відповідачами про оплатне чи безоплатне користування житловим приміщенням не укладалось.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 156 ЖК України визначено, що у разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею ст.162 Житлового кодексу.
Зазначене вказує, що така особа фактично може набути статусу наймача житлового приміщення.
В судовому засіданні встановлено, що договору найму житлового приміщення між сторонами не укладалось.
В той же час, ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В судовому засіданні встановлено, що двоюрідний брат позивача ОСОБА_3 та дружина двоюрідного брата - ОСОБА_4 зареєстровані та більше одного року без поважних причин не проживають за адресою АДРЕСА_2, Рівненської області, договору на користування житлом з власником будинку не укладали і відповідно до ст.ст.156, 162 ЖК України, ст.405 ЦК України за ними житлове приміщення не зберігається, а тому відповідачів слід визнати таким, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 551,20 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією №0.0.673580560.1 від 20.12.2016 року /а.с.1/. Таким чином, витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - задоволити.
Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 275 /двісті сімдесят п'ять/ грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 275 /двісті сімдесят п'ять/ грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук