АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

24 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Кравець В.А.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в інтересах якого діє Поліщук Юлія Вікторівна,

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року про визнання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню

у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий лист № 755/27864/13-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 20.11.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 1 676 145,83 грн. та третейського збору в сумі 17 161,46 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ПАТ «Укрсоцбанк» через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилався на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції визнав виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню з підстав, які не передбачені ст. 369 ЦПК України. Судом застосовано до правовідносин щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, позиції Верховного Суду України, що стосуються правовідносин з приводу скасування рішення третейського суду.

Просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк» - ГуйванІ.М. апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6, який одночасно є представником ОСОБА_4, проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники судового розгляду про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили.

Від Червоноградського міського ВДВС ГТУЮ у Львівській області надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.11.2014 Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду від 10.04.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 1 676 145,83 грн. та третейського збору в сумі 17 161,46 грн.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України, у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання ОСОБА_2 виходив з того, що оскаржуваний лист видано помилково.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виходив з того, що спір не підвідомчий третейському суду, оскільки боржник за кредитним договором є споживачем послуг та кредит надавався в іноземній валюті.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 квітня 2013 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та стягнуто солідарно з боржників заборгованість за кредитним договором у сумі 1 676 145,83 грн. і третейський збір 17 161,46 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням третейського суду ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про його скасування.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року, яка залишена в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.04.2014 року, в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування рішення третейського суду відмовлено (т. 1, а.с. 76-80).

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Оскільки рішення третейського суду, на виконання якого Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи у даній справі, в установленому порядку не скасоване, доводи заявника, що оспорюваний виконавчий лист видано помилково, є необґрунтованими.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції не у повній мірі визначився з характером спірних правовідносин.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що виконавчий лист видано на підставі рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, оскільки боржник за кредитним договором, який укладено між банком та позичальником, є споживачем послуг банку, кредит надавався в іноземній валюті, у зв'язку з чим спір щодо стягнення заборгованості за кредитом третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» не був підвідомчий з огляду на те, що рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків ухвалено 10.04.2013, після внесення змін до вказаного Закону.

Однак, судом не враховано, що заявником обрано спосіб захисту порушеного права шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, стаття 369 ЦПК України міститься виключний перелік підстав, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та непідвідомчість справи третейському суду не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 389-5 ЦПК України, прийняте третейським судом рішення, яке йому не підвідомче, є підставою для скасування такого рішення. Крім того, згідно ст. 389-10 ЦПК України непідвідомчість справи третейського суду є підставою для відмові у видачі виконавчого листа.

Суд першої інстанції, зробивши висновок про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, фактично переглянув рішення третейського суду.

Крім цього, посилання суду на правові позиції Верховного Суду України є помилковим, оскільки наведені правові позиції стосуються інших правових норм у справах з іншим предметом та підставами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в інтересах якого діє Поліщук ЮліяВікторівна, - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року про визнання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді

Справа № 755/27864/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1023/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.