Справа № 344/528/17
Провадження № 6/344/35/17
У Х В А Л А

16 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 погодженого начальником Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним поданням, в обґрунтування якого посилалася на те, що на виконанні у Івано-Франківському міському відділі ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження №13165585 з виконання виконавчого листа № 344/2-6132, виданого 23.05.2002 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментних платежів. 12.06.2002 року держаним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання виконавчого документа. Боржником рішення самостійно не виконано. У ході проведення виконавчих дій, зі слів стягувача, було встановлено, що боржник проживає в м.Сочі Краснодарського краю. У звязку з чим, Івано-Франківським міським відділом ДВС ГТУЮ було надано документи для подальшого виконання рішення суду в Краснодарський суд, однак, на сьогоднішній день рішення суду не виконується.

Державний виконавець вважає, що наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, тому з метою повного та належного виконання виконавчого листа просила тимчасово обмежити в праві виїзду за межі території України ОСОБА_3

Головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги подання підтримала, просила задоволити в повному обсязі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просила подання задоволити.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали подання та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Права та обовязки державного виконавця передбачено ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». П. 18 ч. 3 цієї ж статті закріплено право державного виконавця, у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Виходячи зі змісту даної норми права, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника застосовується судом у випадку встановлення факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

ОСОБА_1 цього, подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається негайно тільки з участю державного виконавця, а з огляду на положення ст.ст.10, 60 ЦПК України саме на державного виконавця покладено обовязок доказування факту саме ухилення боржника від виконання рішення суду.

Так, з матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Івано-Франківському міському відділі ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження №13165585 з виконання виконавчого листа № 344/2-6132, виданого 23.05.2002 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментних платежів.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 12.06.2002 року відкрито виконавче провадження.

20.04.2015 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 в межах суми звернення стягнення 21 101,00 грн.

В процесі примусового виконання державним виконавцем неодноразово надсилались боржнику вимоги про виклик до державного виконавця.

Подання державного виконавця мотивовано тим, що наявність в ОСОБА_3 невиконаного зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань по вказаному вище виконавчому листу.

Однак, із наданих головним державним виконавцем документів не встановлено правових підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Надані головним державним виконавцем документи свідчать про те, що боржник ОСОБА_3 не проживає на території України, на даний час місце його проживання: Російська Федерація, Краснодарський край, АДРЕСА_1. З приводу виконання рішення Івано-Франківського міського суду стягувач ОСОБА_4 зверталась до Краснодарського краєвого суду та відповідно до ухвали суду від 23.12.2015 року надано дозвіл на примусове виконання на території Російської Федерації рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.05.2002 року про стягнення аліментних платежів.

Жодних доказів, щодо виконання чи невиконання на території Російської Федерації рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.05.2002 року, заявником суду не надано.

Так, ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що боржник ОСОБА_3 не проживає на території України, під час судового засідання головним державним виконавцем не надано суду жодних доказів перебування боржника на території України, суд вважає, що підстав для задоволення вказаного подання немає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 208-210, 217, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 погодженого начальником Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі території України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Пастернак І.А.