Справа № 212/3492/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 березня 2017 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Більченко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, без присутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в:

13.05.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом.

У обґрунтування позову зазначив що йому належить на праві приватної власності квартира № АДРЕСА_1 . Зазначив, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у належній йому квартирі і це перешкоджає йому здійснювати свої права як власника. Через цю обставину ОСОБА_2 просить суд усунути йому перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № АДРЕСА_1, Дніпропетровської області .

Ухвалою суду від 26.10.2015 року провадження по справі було зупинено за клопотанням відповідача ОСОБА_3 до набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 212/12256/14-ц, 2/212/4635/14 за позовом ОСОБА_4 до Жовтневий відділ ДВС Криворізького МУЮ, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_6 про визнання торгів та акту недійсними та визнання права власності що перебувала на той час на розгляді судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областіЧайкіна І.Б.

Ухвалою суду від 24.01.2017 року провадження у справі № 212/3492/15ц (2/212/43/17) що перебуває на розгляді судді Дехти Р.В. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку було відновлено після усунення обставин, що викликали його зупинення що передбачено ст.. 204 ЦПК України та справу призначено до розгляду.

В судове засідання, яке відбулося 17.03.2017 року позивач ОСОБА_2 не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до суду не з'явився. До початку розгляду справи надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Рішення суду повинно відповідати вимогам ст.213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні під час розгляду справи було встановлено, що згідно наданого до позовної заяви позивачем Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 06.02.2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира № АДРЕСА_1. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів НАМ 034574 від 06.02.2015 року .

Відповідно довідки , виданої станом на 09.04.2015 року ЖБК «Жовтень 18» у квартирі № АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи : 1. ОСОБА_4, 2.ОСОБА_5., 3.ОСОБА_7, 4.ОСОБА_8., а також 5. - відповідач по справі - ОСОБА_3

Під час розгляду справи суду стало відомо, що в провадженні судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областіЧайкіна І.Б. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Головного управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Рукавіцин Ігор Анатолійович, Реєстраційна служба Криворізького міського управління юстиції про визнання електронних торгів недійсними, визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя що в подальшому стало підставою для зупинення провадження у справі № 212/3492/15ц суддею Дехтою Р.В. оскільки обидві справи пов'язані між собою наявністю матеріально - правового зв'язку оскільки обставини у справі за позовом ОСОБА_4 матимуть преюдиціальне значення для розгляду справи за позовом ОСОБА_2

02.08.2016 року суддею Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіним І.Б. було ухвалено рішення яким позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Головного управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Рукавіцин Ігор Анатолійович, Реєстраційна служба Криворізького міського управління юстиції про визнання електронних торгів недійсними, визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя - задоволено частково.

Визнано проведенні електронні торги 26.01.2015 року з реалізації арештованого майна, а саме: трикімнатної квартири, розташованої на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в системі «СЕТАМ» - недійсними.

Визнано недійсними: Протокол № 46265 від 26.01.2015 року, про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, а саме: трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 74,8 кв.м., розташованої на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та Акт про проведення електронних торгів від 05 лютого 2015 року, складений головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції згідно якого ОСОБА_2 (зареєстрованого: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) визнано покупцем трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 74,8 кв.м., розташованої на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено .

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 року Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 серпня 2016 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності, поділ майна подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення яким визнао спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності, набуте подружжям за час шлюбу, визнати право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - за кожним по 1/2 частині квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 74,8 кв.м. та житловою площею 42,3 кв.м. Витребувано від ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Рішення суду набрало законної сили 13 грудня 2016 року.

Відповідно ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щоо якої встановлено ці обставини .

Отже, під час розгляду цивільної справи 212/12256/14ц (2/212/93/16) судом першої інстанції , а згодом і колегією суддів удової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області було встановлено наступні обставини.

23.12.1988 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5, який був зареєстрований Залізничним пос. РАЦС Довгинцівського району м. Кривого Рогу, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 29 який 04 грудня 2013 року розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу. Під час спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме 02.12.1995 р. була придбана квартира АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Державним нотаріусом Криворізького нотаріального округу 02.12.1995 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 3005, за вказаним договором покупцем квартири є ОСОБА_5 Право власності ОСОБА_5 на квартиру зареєстроване в КП «Криворізьке БТІ» від 15.01.1996 року, про що у відповідній книзі зроблено запис за АДРЕСА_1.

11.01.2014 року, на підставі виконавчого листа, виданого 18.12.2013 р. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_5 суми 229814, 85 грн., державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_13 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

05 лютого 2015 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_13 складено Акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири, розташованої на 4 поверсі 9 - ти поверхового будинку за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 74,8 кв.м, житловою площею - 42,3 кв.м. Арештоване майно було реалізоване 26.01.2015 року засобами Системи електронних торгів через Веб-сайт. Вищевказану квартиру придбав ОСОБА_2, за 207972 грн. 27 коп.

Судом було встановлено , що при реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_5 були порушені вимоги чинного законодавства та реалізоване майно, що належить ОСОБА_4 як особі, яка не є боржником за виконавчим провадженням оскільки можливість звернення стягнення на частку майна боржника у випадках, коли він володіє майном спільно з іншими особами, передбачається ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягнення на майно боржника звертається в розмірі й обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Спірну квартиру № АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбано 02.12.1995 р. під час спільного проживання, при цьому покупцем квартири вказано ОСОБА_5, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню вимоги ст.ст.60,70 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для визнання торгів недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України позивачкою зазначено недодержання державним виконавцем і ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України під час проведення прилюдних торгів норм Закону та Тимчасового порядку щодо визначення об'єкта цих торгів, у результаті яких відбулось відчуження всієї спірної квартири, у тому числі і частки, яка належить позивачці, чим порушені її права.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, а отже, є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги.

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з електронних (прилюдних) торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених в даному випадку Тимчасовим порядком.

Як вбачається з матеріалів справи реалізації на електронних торгах підлягала частка боржника ОСОБА_5 в спірній квартирі, а не вся спірна квартира, яка належить боржнику ОСОБА_5 та позивачці на праві спільної сумісної власності. Однак частка боржника ОСОБА_5 в спірній квартирі не була виділена в натурі, тобто не набула статусу самостійного об'єкта нерухомості в передбаченому законом порядку, тому не могла бути реалізована з електронних торгів, а реалізація всієї квартири, в якій знаходиться і частка позивачки не відповідає вимогам закону.

Тим самим судом встановлено незаконність вибуття спірної квартири із власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Враховую наданні докази, вважаючи факт визнання недійсними електронних торгів 26.01.2015 року з реалізації арештованого майна, а саме: трикімнатної квартири, розташованої на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в системі «СЕТАМ» а також Протоколу № 46265 від 26.01.2015 року, про проведення електронних торгів з реалізації зазначеної спірної квартири , Акту про проведення електронних торгів від 05 лютого 2015 року, складеного головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції згідно якого ОСОБА_2 (зареєстрованого: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) визнано покупцем трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 74,8 кв.м., розташованої на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1. суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № АДРЕСА_1, Дніпропетровської області не підлягає задоволенню оскільки позивач ОСОБА_2 не є власником квартири № АДРЕСА_1, Дніпропетровської області на час винесення судом рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. В. Дехта