Справа № 147/1516/16-ц
Провадження № 2/147/12/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошина І.А.,

з участю секретаря судових засідань Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом і просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 06.06.2004 року у виконкомі Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №12. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що в період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач залишила сім'ю та в даний час вони проживають окремо. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Сім'я існує тільки формально. Подальше збереження сім'ї вважає неможливим та недоцільним.

Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Судові витрати позивач бажає залишити за собою. Відповідач також просила після розірвання шлюбу залишитися на прізвищі «ОСОБА_3».

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2004 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області за актовим записом № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1

Від шлюбу сторони мають спільного сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2

Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе.

Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя.

Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідач не виявила бажання змінити своє теперішнє прізвище.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ст. ст. 10, 60, 158, 197, 212, 213, 215 ЦПК України, керуючись ст. ст. 104, 109, 110, 112 , 113, 114 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 червня 2004 року у виконавчому комітеті Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис № 12 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу за її згоди залишити прізвище - «ОСОБА_3».

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя