УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку Волинської області до комунального закладу «Луцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Управління охорони здоров'я Луцької міської ради, третя особа - ОСОБА_4, про скасування актів та визнання нещасного випадку таким, що не пов'язаний з виробництвом, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку Волинської області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку Волинської області (далі - ВВДФССНВВПЗ України у м. Луцьку Волинської області) звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 14 серпня 2015 року в кабінеті завідувача відділення АЗПСМ № 2, що знаходиться на другому поверсі комунального закладу «Луцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Управління охорони здоров'я Луцької міської ради (далі - КЗ «Луцький центр первинної медико-санітарної допомоги»), стався нещасний випадок із сімейним лікарем ОСОБА_4

16 серпня 2015 року ОСОБА_4 була госпіталізована до травматологічного відділення Луцької міської клінічної лікарні, де їй був встановлений діагноз: «Закритий черезвертлюговий перелом правої стегнової кістки з незначним зміщенням. Правобічний коксартроз III стадії». Лікування проводилось скелетним витягом.

Наказом відповідача від 17 серпня 2015 року № 234 було створено комісію з розслідування даного нещасного випадку.

25 серпня 2015 року за узгодженим переводом ОСОБА_4 була виписана для подальшого оперативного лікування в ортопедо-травматологічне відділення Волинської обласної клінічної лікарні. 27 серпня 2015 року проведена операція - тотальне цементне ендопротезування правого кульшового суглобу ендопротезом.

14 вересня 2015 року ОСОБА_4 виписана для подальшого амбулаторного лікування за місцем проживання.

Комісією з розслідування нещасного випадку були складені акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 16 вересня 2015 року та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 16 вересня 2015 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 відмовилась від повноцінного об'єктивного огляду та проведення додаткових методів обстеження, необхідних для верифікації діагнозу відразу після падіння, а також те, що відсутня інформація про стан її здоров'я з 14 серпня по 16 серпня 2015 року, ВВДФССНВВПЗ України у м. Луцьку Волинської області просило скасувати акти комісії з розслідування нещасного випадку форм Н-1 та Н-5 від 16 вересня 2015 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року, у задоволенні позову ВВДФССНВВПЗ України у м. Луцьку Волинської області відмовлено.

У касаційній скарзі ВВДФССНВВПЗ України у м. Луцьку Волинської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, вірно застосувавши положення ст. 171 КЗпП України, ст. 22 Закону України «Про охорону праці», п.п. 2, 7, 14, 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходили із відсутності підстав для скасування актів форм Н-1 та Н-5 від 16 вересня 2015 року комісії з розслідування нещасного випадку, який стався 14 серпня 2015 року із ОСОБА_4, і визнання цього випадку таким, що не пов'язаний з виробництвом.

Колегія погоджується з такими висновками і відхиляє доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_4 лише через дві доби була госпіталізована до травматологічного відділення, що викликає сумнів у встановлених комісією обставинах нещасного випадку.

Зокрема, з листа головного позаштатного спеціаліста УОЗ ОДА з ортопедії та травматології Аршулік М. вбачається, що перебування ОСОБА_4 з даною травмою в домашніх умовах протягом двох діб теоретично можливе з дотриманням суворого ліжкового режиму (а.с. 21).

Відповідно до акту за формою Н-5 від 16 вересня 2015 року комісія з розслідування прийшла до висновку, що факт падіння, який стався 14 серпня 2015 року в кабінеті завідувача відділенням АЗПСМ № 2 з сімейним лікарем ОСОБА_4, дійсно мав місце в робочий час під час виконання нею службових обов'язків, тому він визнаний нещасним випадком на виробництві.

Усупереч ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які б підтверджували те, що зазначений нещасний випадок є таким, що не пов'язаний з виробництвом.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку Волинської області відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
Б.І. Гулько О.В. Закропивний