РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Франківський районний відділ ДМС України у Львівській області, про виселення без надання іншого житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом, до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Франківський районний відділ ДМС України у Львівській області, про виселення без надання іншого житлового приміщення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.09.2015р. Франківським районним судом м.Львова винесено рішення, яким вирішено розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04.11.1984р. у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис №3578.

Квартира АДРЕСА_1 загальною площею 42,10 кв.м. складається з двох кімнат, та є комунальною. В такій квартирі позивач є основним квартиронаймачем на підставі витягу рішення виконкому Радянської районної ради народних депутатів м.Львова №466 від 12.09.1989р. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №3903 від 17.08.2016р. в квартирі за адресою АДРЕСА_1, окрім позивача також зареєстровані три її доньки та відповідач.

Позивач зазначає, що за час перебування з відповідачем у шлюбі, так й після його розірвання, відповідач проживаючи разом з нею, зловживав й далі зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, провокує конфліктні ситуації відносно позивача та її доньки, що супроводжується насильницькими діями.. Крім того, будучи в стані сильного алкогольного сп'яніння, відповідач вчиняє сцени провокації вчинення ним самогубства. Дана антиморальна поведінка відповідача згубно впливає на психічний стан позивача та її доньки, викликає постійний стрес, що робить неможливим життя разом з відповідачем.

Незважаючи на неодноразові виклики органів внутрішніх справ щодо проведення профілактичних дій з відповідачем на предмет недопустимості вчинення насильства в сім'ї, попередження та зауваження , складені працівниками поліції, відповідач продовжує робити спільне життя нестерпним та взагалі неможливим, що й викликало підстави для звернення до суду за захистом своїх житлових прав.

Так, 16.04.2015р. до Франківського РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області позивачем було подано заяву щодо неправомірної поведінки колишнього чоловіка, оскільки останній вчиняв сварки та здійснював насильницькі дії відносно позивача та її доньки. Висновком від 21.04.2015р. складеним Франківським РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області сказано, що працівники міліції провели офіційне попередження про недопустимість вчинення насильства в сім'ї, при цьому орієнтовано наряди міліції та громадськість.

14.04.2016р. за матеріалами ЄО №9120 від 09.04.2016р. та ЄО №9200 від 10.04.2016р. інспектором Франківського ВП ГУНП у Львівській області, Корилкевич О.В. встановлено, що відповідач 08.04.2016р. провокував конфлікт, виражався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. За наслідками чого, працівниками поліції складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП.

16.07.2016р. висновком за зверненням ОСОБА_6 та ОСОБА_1, складеним старшим інспектором Франківського ВП ГУНП у Львівській області, встановлено, 11.07.2016р. близько 19:00 год. відповідач будучи в стані алкогольного сп'яніння, виражався грубою нецензурною лайкою, вчинив фізичне насильство. За наслідками розгляду вказаних вище заяв на ОСОБА_3 складено протокол в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, позивач зазначає, що відповідач порушує правила співжиття, що робить неможливим проживання із ним в одній квартирі інших членів сім'ї, що є підставою для виселення відповідача з квартири АДРЕСА_1. Відтак, позивач посилаючись на ст. 116 ЖК України, просить виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та визнати його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідач подав на адресу суду заперечення проти позову, в яких посилається на те, що причина, з якої позивач хоче виселити його з квартири АДРЕСА_1 - це усунення його від приватизації майна. Позивач має намір заволодіти майном шляхом приватизації та здійснити подальший продаж. З цією метою, вона свідомо вчиняє та провокує конфлікти. Під час сварок, які влаштовує позивач, навмисно відкриває двері до під'їзду і викрикує, що її б'ють та просить допомоги, проте відповідач в той час знаходиться в іншій кімнаті. Також позивач провокує сварку і відразу телефонує до поліції, по приїзду якої скаржиться, що відповідач її цілодобово б'є, ображає. Відповідач зазначає, що він не є конфліктною людиною, уникає сварок, працює на двох роботах, справно оплачує комунальні послуги, дбає про помешкання, виконуючи різні дрібні ремонти, перебуває в нормальних стосунках із сусідами. 28.09.2015р. шлюб між сторонами було розірвано за ініціативою позивача. Після розірвання шлюбу позивач хотіла щоб відповідач залишив квартиру, проте відповідач був проти цього. Відповідач зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення не носять всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи як це передбачає ст. 252 КУпАП. Працівникам поліції відповідач неодноразово пояснював обставини, які викладено в цьому запереченні, проте жодної реакції збоку поліції не було. Відповідач вважає, що позивач звернувшись до суду з позовом не надала переконливих доказів, які б беззаперечно підтверджували саме ті факти, на які вона посилається, а відтак просить відмовити в позові.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач, в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеному в запереченні проти позову, пояснив, що дійсно намагався вчинити спроби самогубства, проте насильства в сім'ї не вчиняв, просив відмовити в позові.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності

В судових засіданнях були допитані свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 З батьком вона перебуває в ділових стосунках, разом з батьками не проживає за одною адресою більше восьми років. Свідок вказала, що ще коли проживала разом із батьками, батько погрожував їй та матері фізичною розправою, вдарив її по обличчю. Більше року тому вона бачила, що в батька була розбита голова, а на турніку висіла петля.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_9 - доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Свідок вказав, що ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, погрожує дружині фізичною розправою. Неодноразово ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_6 ночували у нього вдома, так як боялися залишатися в квартирі разом із ОСОБА_3 Крім цього свідок пояснив, що ОСОБА_3 ніколи не брав на себе обов'язок оплачувати за комунальні послуги. Зі слів дружини свідку відомо, що її батько здійснює в сім'ї насильство.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1, зі слів якої їй відомо, що в коридорі квартири висіла петля котру повісив її чоловік. З літа 2015 року ОСОБА_3 будучи в стані алкогольного сп'яніння, систематично ображав ОСОБА_1 Крім цього ОСОБА_3 ночувала у неї вдома, так як боялася залишатися в квартирі. Також свідку відомо зі слів ОСОБА_1, що остання неодноразово викликала працівників поліції до ОСОБА_3, так як останній перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Батько часто бив маму кулаками в її присутності, вживає алкоголь після чого стає дуже агресивним. ОСОБА_6 вказала, що вона боїться батька, переживає за своє та мамине життя та здоров'я.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №3903 від 17.08.2016р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1. Основним квартиронаймачем є ОСОБА_1. Окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6 Квартира АДРЕСА_1 є комунальною та перебуває у державній власності (а.с.3)

Згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 28.09.2015 року шлюб, укладений 04.11.1984р. у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис №3578 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.12)

В матеріалах справи знаходяться висновки по зверненню ОСОБА_1 складені інспекторами Франківського ВП ГУНП у Львівській області від 21.04.2015р., 16.07.2016р., 14.04.2016р. (а.с. 9-11), з яких вбачається, що ОСОБА_3 вчиняючи сімейні конфлікти з ОСОБА_6, ОСОБА_1, виражався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою а також зловживає алкогольними напоями. З даних приводів з ОСОБА_3 проводилися профілактичні бесіди про недопустимість учинення насильства в сім'ї, та одночасно на нього складено адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи знаходяться постанови Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2016р. (а.с.27) та від 31.10.2016р. (а.с. 42) відносно ОСОБА_3 з яких вбачається, що ОСОБА_3 вчиняв сімейне насильство відносно своєї доньки ОСОБА_6 та дружини ОСОБА_1 а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чинив психологічний тиск.

Відповідно до вимог ч.3 ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ч. 3ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 109 ЖК України передбачає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

У відповідності до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму.

Згідно положень ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Відтак, беручи до уваги офіційний характер заходів запобігання та громадського впливу, які мають передувати виселенню наймача або членів його сім'ї на підставі ст. 116 ЖК України без надання іншого жилого приміщення, факт застосування заходів запобігання та громадського впливу має підтверджуватися письмовими доказами. В матеріалах справи знаходяться докази того, що ОСОБА_3 вчиняв насильство в сім'ї, що також стверджується показами свідків, проте таке порушення правил співжиття не стосується саме житлових відносин, такі порушення відповідача не стосуються правил користування спірним жилим приміщенням, позивачем не надано доказів систематичного псування та руйнування жилого приміщення, а тому суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити

Керуючись ст.ст. 15, 88, 209, 212-215, 254, 255 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Франківський районний відділ ДМС України у Львівській області, про виселення без надання іншого житлового приміщення - відмовити.

Судові витрати у виді сплати судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.) залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Масендич В.В.