Справа № 168/180/17
Провадження № 2/168/82/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Остапук Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Любохинівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Любохинівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мама ОСОБА_3. За життя вона заповіту не складала, він є спадкоємцем за законом. Зазначає, що прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, подали заяву про слухання справи у їх відсутності за наявними доказами, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Любохинівська сільська рада просить розглядати справу за відсутності її представника, позов визнає.

У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання державним нотаріусом копії спадкової справи № 23/2017, заведеної після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (спадкова справа аркуш справи 33.) За життя вона заповіту не складала, позивач є спадкоємцем за законом І черги. Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 немає.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що державним нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 19).

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району від 09 березня 2017 року № 296 (аркуш справи 10), підтверджується право спадкодавця ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідач позов визнає повністю, що підтверджується поданою до суду відповідною заявою (аркуш справи 29). Дані обставини, в силу вимог статті 174 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_3 (в силу вимог статтей 549 ЦК УРСР), а тому у є всі законні підстави для визнання за ним права власності на це майно в порядку спадкування.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, що залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст. 524, 527, 529, 549 ЦК УРСР, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 197, 208, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.В. Назарук