Справа № 296/8986/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участі секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 29.08.2009 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1424.

Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, зокрема через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімені відносини. Вказала, що шлюб носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні 01.12.2016 заявив клопотання про надання часу на примирення з позивачем, на виклик суду на 11.01.17 не зявився, будь-яких заяв або клопотань суду не надавав.

Суд, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1424 зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.4).

Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач в судовому засіданні наполягала на розлученні.

За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає її волі, а існування сімї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 112 СК України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 158, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, 15.0691988 року народження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований 29.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1424.

Після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача ОСОБА_1 на дошлюбне прізвище «Старченко».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота