Справа № 681/757/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Горщара А.Г.,

з участю секретаря судового засідання Будника Д.О.

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонному цивільну справу за позовом кредитної спілки «Партнер - Плюс» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

Представник кредитної спілки «Партнер - Плюс» звернулася з позовом, в якому з урахуванням уточнених в судовому засіданні вимог просила стягнути з відповідачів 15706 грн. 78 коп. заборгованості по кредиту та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначала, що відповідач ОСОБА_2 17.02. 2015 року уклав із кредитною спілкою договір № 22-К, згідно якого отримав кредит у розмірі 8500 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, строком на 12 місяців.

Відповідач повинен був повертати кредит згідно із встановленим графіком розрахунків, проте останній не проводив своєчасну сплату нарахованих відсотків та частини суми кредиту, чим порушив вимоги, встановлені кредитним договором.

З метою забезпечення своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом між Спілкою та поручителями було укладено договори поруки № 22-К від 17.02.2015 року із ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідачі не виконали свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту.

При розгляді справи представник позивача позов підтримала та просила такий задовольнити з вказаних вище підстав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали та пояснили , що на день укладання кредитного договору, позивач не був уповноважений ліцензією Нацкомфінпослуги,тому підстав вимагати стягнення відсотків у позивача не має підстав, враховуючи,що ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8500 грн., а позивачу сплатив 9380 грн.тому на їх думку кредит погашений у поновному обсязі, а отже позов задоволенню не підлягає.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належним чином про час і місце слухання справи повідомленні належним чином до суду не прибули.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 17.02.2015 року уклав із кредитною спілкою договір № 22-К, згідно якого отримав кредит у розмірі 8500 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, строком на 12 місяців. Відповідач повинен був повертати кредит згідно із встановленим графіком розрахунків, проте останній не проводив своєчасну сплату нарахованих відсотків та частини суми кредиту, чим порушив вимоги, встановлені кредитним договором.

З метою забезпечення своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом між Спілкою та поручителями було укладено договори поруки № 22-К від 17.02.2015 року із ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Згідно ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів та відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3.1 умов договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або не належним чином виконує свої грошові зобов'язання згідно кредитного договору.

Згідно з розрахунком, наданим КС «Партнер плюс», станом на 07.12.2016 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 15706,78 грн.,з них: 3949,73 грн. основна сума боргу; 1709,33 грн. заборгованість зі сплати процентів; 10047,72 грн. пені.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладанні договору,виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст.21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено,що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності,строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Отримувати кредити від імені членів кредитної спілки можуть також фермерські господарства та приватні підприємства,які знаходяться у власності. Розмір кредиту,наданого одному члену кредитної спілки,не може перевищувати 20 відсотків від капіталу кредитної спілки.

Кредитна спілка «Партнер плюс» зареєстрована, як фінансова установа відповідно до розпорядження Держфінпослуг від 15.06.2004 року № 973.

Проте не всі види діяльності кредитних спілок потребують ліцензування.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» уповноважений орган у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами: діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів;діяльності з надання будь-яких фінансових послуг,що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

Частина 2 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачає, що здійснення діяльності,зазначеної у частині першій цієї статті,дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.

Частиною 4 ст.8 закону України «про кредитні спілки» визначено,що ліцензування в кредитній спілці підлягає діяльність із залученням внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону.

Пунктом 1.2. Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг (затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 02 грудня 2003 року №146) ліцензуванню у кредитній спілці підлягає виключно діяльність по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки,використання таких коштів для надання їм кредитів та по наданню фінансових кредитів за рахунок залучених коштів (кредитів банків,коштів інших установ та організацій). Діяльність кредитної спілки з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу кредитної спілки, а також коштів об'єднаних кредитних спілок,залучених кредитною спілкою, що є їх членом, та коштів спільних фінансових фондів асоціацій кредитних спілок,утворених їх членами, не потребує отримання ліцензії.

За замістом зазначених вище норм закону діяльність кредитної установи з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу самої кредитної установи не потребує отримання ліцензії.

Згідно з протоколом засідання Кредитного комітету №5 від 17 лютого 2015 року на порядку денного розглядалось питання щодо надання кредитів членам кредитної спілки, а саме ОСОБА_2,згідно з його проханням у заяві та ухвалили рішення про надання кредиту вказаному вище члену згідно з діючими відсотковими ставками та згідно умов кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що кредит ОСОБА_2 згідно кредитного договору №22-к в сумі 8500грн. було видано за рахунок капіталу кредитної спілки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що отриманні позичальником ОСОБА_2 кредитні кошти не є фінансовим кредитом, виданих за рахунок залучених коштів (кредитів банків,інших установ та організацій), а тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», і ,як наслідок КС «Партнер плюс» має право на стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителів, оскільки останні належним чином не виконали умов договорів та поруки.

Відповідно до п.7.3 кредитного договору у разі своєчасного ненадходження (прострочення)повністю або частково, планового платежу, встановленого Графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення від суми не сплаченого в строк платежу.

Так, пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Крім того,за положеннями ч.3 ст.511 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків,та за наявності інших обставин,які мають істотне значення.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 частково виконував свої зобов'язання щодо повернення кредиту, також враховує розмір заборгованості, розмір нарахованих штрафних санкцій, а тому приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача неустойки у вигляді пені у сумі 5659грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, ст.ст.212-215 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь кредитної спілки «Партнер - Плюс» заборгованість по кредиту, а саме: 3949 грн. 73 коп. - борг за неповернутим кредитом; 1709 грн. 73 коп. - проценти за користування кредитом, 5659 грн. пені, а всього 11318 (одинадцять тисяч триста вісімнадцять) грн. 46 коп., а також з кожного по 459 грн. 33 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були на проголошенні протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.

Головуючий: