Справа № 135/27/17
Провадження № 2/135/74/17
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.01.2017 року м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подано в суду позовну заяву до ОСОБА_2 про встановлення батьківства. В позовній заяві зазначено, що сторони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вважають, що справа підсудна Ладижинському міському суду. При цьому зазначено, що відповідач є громадянкою ОСОБА_3 Федерації, і діти народились на території Росії, де видані їх свідоцтва про народження.

Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про міжнародне приватне право», встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Відповідно до положень ст. 20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року) (далі по тексту - Конвенція), яка ратифікована Верховною Радою України в 1994 році, передбачено, що якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони.

Відповідно до змісту ст. 21 Конвенції передбачено, що виключна компетенція, що випливає, зокрема, з норм, установлених частинами ІІ-V цього розділу, а також із внутрішнього законодавства відповідної Договірної Сторони, не може бути змінена угодою сторін.

Разом з тим, відповідно до ст. 31 Конвенції (ст. 31 знаходиться в частині ІІІ Конвенції) встановлення і заперечення батьківства або материнства визначається за законодавством Договірної Сторони, громадянином якої дитина є за народженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Тобто вказаною нормою передбачено, що суд України не може вирішувати справу на підставі законів іншої країни.

Враховуючи викладене, оскільки суд України вирішує справи на підставі норм національного законодавства, а при встановленні батьківства дітей, які народились в Росії, відповідно до міжнародного договору має використовуватись законодавство цієї країни, даний позов не підлягає розгляду Ладижинським міським судом, так як має вирішуватись виключно судом ОСОБА_3 Федерації.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачу якщо справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що справа не підсудна Ладижинському міському суду, так як міжнародним договором встановлено виключну підсудність справ про встановлення батьківства за місцем народження дитини, тому позовну заяву слід повернути позивачеві для подання до належного суду за місцем народження дітей.

Керуючись ч. 1 ст. 109, ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства повернути ОСОБА_1 для предявлення до належного суду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: