Справа № 180/1845/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої Тананайської Ю.А.

при секретарі Новоселецькій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та зменшення розміру аліментів

Керуючись ст. ст. 57, 58, 59, 60, 209,212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах перед ОСОБА_2 за виконавчим листом 2-1080/05 від 1.08.2013 року за період з 1 вересня 2015 року по 20 листопада 2015 року в розмірі 2630 гривень 82 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення від забогованності по аліментах та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В листопада 1016 роу позивач змінив позовні вимоги та просив суд звільни від сплати заборгованості ао аліментах за період з вересня 2013 року по листопад 2015 року в сумі 22907 гривень та зменшити розмір стягнутих аліментів з ? до 1/12 частки доходу. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем, сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішеннями Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2005 року стягнуто з позивача на утримання неповнолітнього Євгена аліменти у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, з 4 березня 2005 року до повноліття дитини. 20.09.2003 року відкрито виконавче провадження. Він працював в Росії, перебував в АТО, де був поранений та йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження. У листопаді 2015 року йому встановлено 1 групу інвалідності по зору та призначено пенсію в розмірі 1300 гривень. Його матеріальне становище погіршилося, він не має можливості працювати, тому відповідно до ст..192,197 СК України має право на звільнення від сплати заборгованості по аліментах та зменшення розміру аліментів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

Відповідач просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач неодноразово був засуджений до позбавлення волі, перебував у розшуку, травму отримав у виправній колонії, а не в АТО, як зазначає. Про обовязок сплачувати аліменти знав, аліменти ніколи не сплачував в звязку з чим виникла заборгованість. Вважає, що матеріальний стан його поліпшився, а не погіршився, оскільки він має регулярну виплату.

Представник тертьої особи пояснила , ща на виконанні у виконавчий службі перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі ? частини заробітку(доходу) на утримання дитини. Державним виконавцем визначена заборгованість в суму 22907 гривень за період з вересня 2003 року по листопад 2004 року.

Вислухавши учасників справи, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного:

12 липня 2005 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області стягнуто з позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, з 4.03.2005 року до повноліття дитини, на користь ОСОБА_2, про що видано виконавчий лист 2-1080/05.

20 вересня 2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження за дублікатом виконавчого листа 2-1080/05 від 1 серпня 2013 року.Як встановлено в судовому засіданні, позивач аліменти не сплачував, кошти а утримання дитини не надава, вихованням сина не займався.

Державним виконавцем Марганецького ВДВС МУЮ за заявою позивача було здійснено розрахунок заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за період з 19 вересня 2013 року по 20 листопада 2015 року заборгованість складає 22907 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного,морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Суд не вбачає підстав для зменшення розміру стягнутих аліментів, оскільки позивач отримує допомогу в розмірі 1130 гривень, відповідно розмір стягнутих аліментів складає 282 гривень 50 коп.

Згідно до ст..182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір прожиткового мінімуму, встановлений законом на 1 січня 2017 року, складає 1689 гривень, відповідно 30 % складає 506 гривень 70 коп., тому розмір стягнутих аліментів, значно менше встановленого законом мінімального розміру аліментів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що з 3 вересня 2014 року ОСОБА_1 відбував покарання. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 1 вересня 2015 року звільнено ОСОБА_1 Олександровича від призначеного покарання за хворобою.

20 листопада 2015 року ОСОБА_1В, визнано інвалідом 1 групи по зору, безстроково.

За період з 1 вересня 2015 року по 20 листопада 2015 року розмір нарахованої заборгованості по аліментах складає 2630 гривень 82 коп.

Суд вважає, що від сплати заборгованості за зазначений період необхідно звільнити, оскільки в цей період ОСОБА_1 ніякого доходу не мав в звязку з тяжкою хворобою, а 20 листопада 215 року його визнано інвалідом 1 групи по зору.

Відстрочити або розстрочити сплату заборгованості ОСОБА_1 не просив.

В судовому засіданні встановлено, що заборгованість виникла з вини відповідача, в тому числі за час відбування покарання у виді позбавлення волі ( за період з 3 вересня 2014 року по 1 вересня 2015 року), що на думку суду не є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах.

Надані позивачем медичні документи не підтверджують тяжкого захворювання позивача в період, коли виникла заборгованість.

Інших належних та допустимих доказів , на підтвердження того, що заборгованість виникла в звязку з тяжкою хворобою чи іншими обставинами, які мають істотне значення, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Суддя: Ю. А. Тананайська