Справа № 128/3914/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2017 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1, при секретарі- Кіяниця А.О., за участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Парпуровецької сільської ради Вінницького районну Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку ,-

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2016 року до Вінницького районного суду Вінницької області із позовною заявою звернулась ОСОБА_2 до Парпуровецької сільської ради Вінницького районну Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що 13.04.2014 року помер її батько -ОСОБА_3 Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку № 217, кадастровий номер земельної ділянки 060040042, площею 1,6982 га, яка належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Зазначає, вона є єдиною спадкоємцем після смерті батька , що підтверджується інформацією наданою Вінницької районної державної нотаріальної контори, оскільки спадкову справу -заведено не було. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових справ, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не надано до нотаріальної контори оригінали документів для оформлення спадщини, та рекомендовано звернутися до суду.

Тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом та просить суд визнати нею право власності на земельну ділянку №217 кадастровий номер 060040042, площею 1,6982 га., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та надала пояснення аналогічні зазначеним у ньому. Суду доповнила, що не знає за якою адресою на день смерті проживав її батько, також не знає місце його реєстрації, оскільки на день його смерті вони мешкали за різними адресами та довгий час не спілкувалися.

Відповідач представник Парпуровецької ради Вінницького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Суд, з урахуванням міркування позивача, яка не заперечувала, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника позивача.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає що позов необґрунтований та такий, що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Судом встановлено, що 13 квітня 2014 року помер ОСОБА_3 в м. Кременчук Полтавської області , що вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії 1-АМ №346394 (а.с.6).

З копій- свідоцтва про народження від 06.06.1965 р., свідоцтва про розірвання шлюбу від 10.12.2014 р. та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану ( дата формування 10.12.2014 р.), судом вбачається, що позивач є донькою померлого ОСОБА_3 ( а.с.7-11,12).

Після його смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 060040042, площею 1,6982 га, яка належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №426573, виданого ОСОБА_3 на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 17 лютого 2003 №136, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №55 від 29 липня 2008 року (а.с.8).

З копії довідки Парпуровецької сільської ради Вінницького району №730 від 03.10.2016 року, вбачається, що позивач є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 (а.с.13).

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач в нотконторі не має можливості, оскільки у позивача відсутні докази факту прийняття спадщини та оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується копією листа від 06.07.2016 року №1721/02-17 (а.с.10).

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З гідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК УКраїни. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє

місце реєстрації спадкодавця.

Відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судом встановлено, та позивачем підтверджено в судому засіданні , що вона зареєстрована та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 а, кв.1 Вінницького району . Її батько ОСОБА_3 помер 13.04.2014 року в м. Кременчук Полтавської області , місце його проживання та реєстрації позивачу не відомо.

Відповідно до положень, викладених в ч.ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1272 ЦК УК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Отже , позивачем суду не надано доказу, що вона прийняла спадщину після смерті батька. З листа з Вінницької районної державної нотаріальної контри від 09.12.2016 року №3468/01-16 , також вбачається, що ні вона ні інші особи до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3, 13.04.2014 року, не звертались, спадкова справа не заводилась (а.с.37), та з відповіді нотаріуса вбачається, що у позивача відсутні докази фату прийняття спадщини після смерті батька.

З огляду на вищезазначені обставини, судом достеменно встановлено, що позивач не прийняла спадщину в установлений законом строк після смерті свого батька, тому у суду відсутні підстави для задоволення даного позову.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до Парпуровецької сільської ради Вінницького районну Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку ,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 24.01.2017 року.

Суддя: