Справа № 544/968/16-ц
№ пров. 2/544/18/2017
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 січня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря - Ралець О.С.,

позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який був нею уточнений (а.с.34-37), в обґрунтування якого вказала наступне. Вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання з ним має малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Пирятинського районного суду від 18.09.2012 з відповідача на її користь стягнуті аліменти на сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 400грн щомісяця до досягнення сином повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання сина, оскільки все подорожчало, погіршився її матеріальний стан, вона винаймає квартиру, за що сплачує орендну плату та комунальні послуги в сумі 1000грн щомісяця, проте як її щомісячна заробітна плата складає 1920,12грн. Син навчається у другому класі Пирятинського ліцею, тому у фонд школи та класу, на придбання зошитів та підручників вона регулярно сплачує гроші. На харчування дитини у школі вона в місяць витрачає приблизно 335-337грн, крім того щодня вона додатково видає дитині гроші в сумі 5-7грн, тобто в місяць 120грн. Крім того дитина два рази на тиждень додатково відвідує зайняття з англійської мови, які коштують 45грн/год, а в місяць 360грн. На речі, які вона придбала дитині для школи, витрачено 3500грн, а зараз потрібно купляти теплі речі на зиму. Крім того дитина хоче якусь іграшку, цукерку, а інколи хворіє, а ліки не є безкоштовними. Однак з 2012 року відповідач ніякої додаткової грошової допомоги на сина, крім щомісячних аліментів, не надав, не привітав з днем народження, взагалі не цікавиться життям дитини, станом її здоров'я, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча вона не перешкоджає спілкуванню батька з дитиною. Крім того їй відомо, що відповідач приховує свій справжній дохід, щоб ухилитися від сплати аліментів. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на малолітнього сина у розмірі 1/3 частини доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому просить змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 на її користь на малолітнього сина аліментів та щомісяця стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач, не погоджуючись з позовом ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов (а.с.21-22), в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь позивачки на малолітнього сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі з 400грн до 250грн щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення сином повноліття. Свої зустрічні вимоги ОСОБА_2 обґрунтував тим, що підстави для зміни розміру у сторону збільшення нормами Сімейного Кодексу України не передбачені. Поряд з цим з часу ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на сина ОСОБА_3 у розмірі 400грн у нього змінився сімейний і матеріальний стан: 12.07.2014 він уклав шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народився син ОСОБА_5. За таких обставин на його утриманні знаходиться дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та малолітній син ОСОБА_5. Він постійно перебуває у пошуку більш оплачуваної роботи, проте зараз він отримує заробітну плату у сумі1313,84грн, з яких утримуються аліменти 400грн щомісяця, тому на руки він отримує 913,84грн (1313,84-400=913,84), тобто по 304,61грн на кожного члена його теперішньої сім'ї. У зв'язку з викладеним він просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 400грн до 250грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої уточнені вимоги підтримала повністю, суду надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, просила змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 на її користь аліментів на малолітнього сина та щомісяця стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просила відповідача відмовитись від сина ОСОБА_3 взамін чого вона відмовиться від стягнення аліментів.

Відповідач з уточненими позовними вимогами ОСОБА_1 не погодився, просив в їх задоволенні відмовити, а задовольнити його позов про зменшення розміру аліментів. Суду надав пояснення, аналогічні викладеним у зустрічному позові, а також вказав, що відмовлятись від дитини він не збирається.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом установлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Пирятинського районного суду від 18.09.2012, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.60-61), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 400грн щомісяця, починаючи з 25.07.2012 до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили та є чинним. Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400грн судом було враховано, що ОСОБА_2 не працює, має нерегулярний, мінливий дохід.

На підставі вказаного рішення з ОСОБА_2 щомісяця утримуються аліменти у розмірі 400грн, що підтверджено довідкою про доходи ФОП ОСОБА_7 від 01.08.2016 №03-08/16 (а.с.26), де працює ОСОБА_2 в якості продавця. З указаної довідки також убачається, що відповідач має постійне місце роботи та щомісяця отримує заробітну плату.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: у відповідача змінився матеріальний стан, що полягає в тому, що він працює та щомісяця отримує стабільну заробітну плату. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, а саме те, що 12.07.2014 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.24). ІНФОРМАЦІЯ_2 у цього подружжя народився син ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.25). Згідно довідки про склад сім'ї від 19.07.2016 №3174 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з дружиною ОСОБА_8 та дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с.27).

Родина відповідача ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПтСЗН як малозабезпечена сім'я та щомісяця отримує допомогу з боку держави (а.с.56).

Також суд враховує і матеріальний стан позивача ОСОБА_1, яка працює в ТОВ «ПКЗ-АГРО» та щомісяця отримує заробітну плату в розмірі майже 2000грн (а.с.33).

При цьому суд знаходить безпідставними доводи позивача, що син ОСОБА_3 потребує додаткових витрат, тому що відвідує додаткові заняття з англійської мови, виходячи з того, що предметом розгляду даної справи не є стягнення додаткових витрат на дитину.

Також недоведеними є доводи позивача в тій частині, що відповідач приховує свій справжній дохід, щоб ухилитися від сплати аліментів, оскільки в обґрунтування цих доводів позивачем не надано належних та допустимих доказів.

Крім того не заслуговують на увагу доводи позивача в тій частині, що відповідач не цікавиться життям дитини, станом її здоров'я, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, виходячи з того, що предметом розгляду даної справи не є позбавлення батьківських прав.

Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів з твердої грошової суми 400грн та частку від заробітку в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав малолітніх дітей, обов'язок по утриманню яких покладений на відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом, з урахуванням їх уточнення, підлягають частковому задоволенню.

Оскільки суд прийшов до висновку про зміну розміру стягуваних з відповідача ОСОБА_2 аліментів на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми на частку від заробітку, тому позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом про зменшення розміру аліментів з 400грн до 250грн задоволенню не підлягають також з указаних підстав.

У зв'язку із задоволенням первісного позову ОСОБА_1 та відмовою у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 судовий збір в силу положень ст..88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 в сумі 1102,40грн (551,20грн. - за первісний позов та 551,20грн. - за зустрічний позов).

Керуючись ст.5-11, 57-60, 88, 212-215, 292 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.09.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400 (чотирьохсот) гривень на 1/6 частину від усіх видів доходів (заробітку) щомісяця.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Пирятин Полтавської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Виконавчий лист, виданий Пирятинським районним судом на підставі рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.09.2012 №1624/2218/2012 - відкликати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Нагорна