Справа № 473/2079/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"20" січня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю представника відповідача - Боднарук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовомПублічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

05.06.2016року представник Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі ОСОБА_3 звернулося до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 13 344,16 доларів США, що еквівалентно 342 245,67 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 12.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» ( в подальшому юридична особа змінила назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем був укладений кредитний договір № СМ-SME0CA/114/2008.

Відповідно до кредитного договору банк встановив кредитну лінію з лімітом у 128 000,00 доларів США і відповідно до кредитної заявки від 02.09.2008 року позичальнику видано кредит у розмірі 25000,00 доларів США зі строком дії кредитної лінії до 11.08.2017 року зі сплатою за користування кредитними коштами - відсотками відповідно до умов договору.

Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані, позивач просить стягнути з нього прострочену заборгованість за кредитом станом на 15.04.2016 року у сумі 13 344,16 доларів США, що еквівалентно 342 245,67 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився його представник - адвокат Боднарук В.В. заперечував проти задоволення позовних вимог, позов визнав у сумі 3700 доларів США.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

12.08.2008 року міжЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № СМ-SME0CA/114/2008, відповідно до якого банк встановив позичальнику -ОСОБА_2 кредитну лінію з лімітом у 128 000,00 доларів США.

Відповідно до кредитної заявки від 02.09.2008 року останньому видано кредит у розмірі 25000,00 доларів США зі строком дії кредитної лінії до 11.08.2017 року зі сплатою за користування кредитними коштами відсотки відповідно до умов договору (п.3, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти ( фіксована процентна ставка) за користування ним в розмірі 6 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. (а.с. 3-4 ).

Своїм підписом у заяві позичальника відповідач підтвердив, що заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів обумовлено в заяві позичальника та Умовах та правилах надання банківських послуг.

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.

Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення) боржник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається те, що по кредитному договору № СМ-SME0CA/114/2008 від 12.08.2008 року оплату здійснював ОСОБА_5, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті, квитанціями та виписками з рахунку 9473, договором № 507/1983/10, укладеним між банком та вказаною особою на обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб від 11.10.2010 року.

З наданого представником позивача розрахунку вбачається, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним.

В зв'язку з цим, станом на 15.04.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме: заборгованість за кредитом -10 722,97 доларів США, що на день проведення розрахунку по офіційному курсу НБУ ( 25,6476) еквівалентно 275 018,44 грн.,

та заборгованість по процентам за користування кредитом - 2621,19 доларів США грн., що на день проведення розрахунку по офіційному курсу НБУ ( 25,6476) еквівалентно 67 227,23 грн., а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

Доводи представника відповідача, що заборгованість за кредитним договором хоча і не сплачувалась вчасно, але значними сумами, як останній раз - 13.10.13 року - 1800 доларів США і мала спочатку бути направлена на погашення основного боргу по кредиту, а не відсотків, суд сприймає критично, оскільки це твердження суперечить умовам кредитного договору, а саме п. 1.5, та 1.9 які визначають порядок виконання боргових зобов'язань позичальника, в тому числі дострокових, де зазначена складова заборгованості знаходиться у сьомій позиції черговості погашення зобов'язання.

Представник відповідача, оспорюючи розмір заборгованості по кредитному договору не довів підстави своїх заперечень відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України, що є процесуальним обов'язком відповідача, і позбавляє суд можливості дійти висновку про те, що сума заборгованості ОСОБА_2 значно менша ніж пред'явлено до стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 5133,69 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» :

- заборгованість по кредитному договору № СМ-SME0CA/114/2008 від 12.08.2008 року, станом на 15.04.2016 року в сумі 13 344,16 (тринадцять тисяч триста сорок чотири) долари США, що еквівалентно 342 245( триста сорок дві тисячі двісті сорок п'ять) гривень 67 копійок.

- судовий збір 5133 (п'ять тисяч сто тридцять три ) гривень 69 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Висоцька Г.А.