Єдиний унікальний номер 229/255/17
Номер провадження 2-о/229/31/2017
Рішення

Іменем України

25.01.2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Петрова Є.В.

при секретарі Пивовар В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернулася 25.01.2017 року до Дружківського міського суду з заявою про встановлення факту смерті.

В своїй заяві вона посилається на те, що 26 серпня 2016 року в м. Ясинувата Донецької області, померла її бабуся ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті бабусі відкрилась спадщина. Для оформлення спадщини, отримання коштів на поховання їй треба отримати свідоцтво про смерть.

На підставі свідоцтва про смерть, виданого в м. Ясинувата Донецької області вона звернулася до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті її бабусі, оскільки надане нею свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно видане свідоцтво є незаконним та не створює правові наслідки, тому орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті.

У зв'язку з вищезазначеним просить встановити факт, що 26 серпня 2016 року в місті Ясинувата Донецької області померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про відкладення розгляду справи не надав.

З огляду на це на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Статтею 257-1 ЦПК України передбачено, особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч. 1 вищевказаної статті заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2, про що свідчать: актовий запис №483 про народження ОСОБА_1, зроблений 21 листопада 1972 року у міській раді м. Ясинувата Донецької області; актовий запис про народження її батька №127 від 22 березня 1950 року, зроблений у міському бюро ЗАГС м.Ясинувата Донецької області (а.с. 6, 7).

У свідоцтві про смерть від 27 серпня 2016 року, виданому в м.Ясинувата Донецької області вказано, що 26 серпня 2016 року в м.Ясинувата померла ОСОБА_2 (а.с.8).

На підтвердження факту смерті своєї бабусі заявник ОСОБА_1 також надала медичну довідку про причини смерті, видану у поліклініці залізничної лікарні станції Ясинувата, в якій зазначено, що 26 серпня 2016 року померла ОСОБА_2 у віці 89 років (а.с.9).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На звернення ОСОБА_1 до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області їй було відмовлено у реєстрації смерті її бабусі, оскільки нею для підтвердження факту смерті пред'явлено документ виданий на території тимчасово не підконтрольній Україні .

Надати лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 у заявника немає можливості, оскільки її бабуся померла на території тимчасово не підконтрольній Україні і довідка про причини смерті їй видана за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р м.Ясинувата Донецької області внесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Тобто свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померлої 26 серпня 2016 року в м. Ясинувата Донецької області - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків.

Вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також те, що встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини та отримання коштів на поховання. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту смерті її бабусі ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10-15, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 256,257-1 ЦПК України, п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Дружківський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 26 серпня 2016 року в м. Ясинувата Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя Є.В. Петров