Провадження 2/522/8967/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

17 січня 2017 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Тарасов А.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в здійсненні права власності,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 23.11.2016 року звернулась позивач ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в здійсненні права власності, згідно якої позивач просила витребувати у відповідачів квартиру АДРЕСА_1, припинивши їх право власності на зазначену квартиру, скасувавши записи про проведення державної реєстрації вказаного права та зобовязати відповідачів не перешкоджати позивачу у здійсненні прав власності на вказану квартиру шляхом виселення відповідачів та вселення в неї позивача - ОСОБА_1

Разом з позовною заявою, позивач надала суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просила забезпечити позов, шляхом постановлення ухвали про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити реєстрацію будь-яких осіб у вказаній квартирі, зазначаючи, що до суду подано позов про витребування із чужого незаконного володіння квартири АДРЕСА_1, як такої, що вибула з володіння не з волі власника, а шляхом постановлення заочного рішення від 10.08.2016 року по справі № 522/10522/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю, яке зараз перебуває в процесі перегляду. Позивач зазначає, що квартира після прийняття зазначеного судового рішення була відчужена двічі, а на даний час рекламується для продажу на сайті «OLX» (номер оголошення 354438320, дата оголошення 11.11.2016 року) і може бути відчужена найближчим часом, і її набувачами можуть стати дійсно добросовісні набувачі, що може утруднити виконання рішення суду та спричинити шкоду третім особам.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суддя вважає, що заява підлягає частковому задоволенню у звязку з наступними обставинами.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з віндикаційним позовом до відповідачів, за змістом позовних вимог якого, просила витребувати нерухоме майно з чужого незаконного володіння.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. При цьому, аналіз зазначеного положення процесуального закону свідчить про те, що для застосування вказаного виду забезпечення позову, необхідна одночасна наявність двох умов: по-перше, перебування у власності відповідача майна, щодо якого накладається арешт, по-друге, фактичне перебування майна у володінні відповідача чи інших осіб.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 73154512), вбачається, що відповідачем ОСОБА_5 29.09.2016 року було здійснено державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна: квартиру № 23, що розташована за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 10/6, загальною площею 50,9 кв.м., житлова площа 27, 3 кв.м. на підставі договору купівлі - продажу.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_5 на момент розгляду заяви про забезпечення позову є власником вказаної спірної квартири, суддя вважає, що наявні підстави для застосування виду заходу забезпечення позову, передбаченого ч.1 п. 1. ст.152 ЦПК України у вигляді накладення арешту.

З урахуванням зазначеного, відчуження спірного обєкту приватної власності по просп. Шевченка, 10/6 фактично здійснено поза волею власника, яким є ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину. Обєкт нерухомого майна: квартира № 23, що розташована за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 10/6, загальною площею 50,9 кв.м., житлова площа 27, 3 кв.м., яка перебувала у приватній власності позивача ОСОБА_1 неодноразово відчужувалась на користь інших осіб, що свідчить про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відчуження нерухомого майна автоматично стане підставою для включення інших осіб до складу спірних правовідносин, що може порушити права третіх осіб та ускладнить вирішення справи.

При задоволені заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суддя вважає, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

Суд не вбачає за доцільне задовольняти заяву в частині заборони реєстрації будь-яких осіб у вказаній квартирі, оскільки в зазначеній частині клопотання необґрунтоване.

Позивач не надав доказів того, що невжиття зазначеного виду забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі його задоволення. Таким чином, в цій частині клопотання є таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ

Заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в здійсненні права власності задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», строк предявлення ухвали до виконання становить один рік, який обчислюється з наступного дня після її постановлення, тобто з «18» січня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.В. Тарасов

17.01.2017