Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3315/16-ц

Провадження № 2/126/138/2017

"25" січня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №31. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син - ОСОБА_3.

Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та різні погляди на сімейне життя. Вказані обставини призводили до виникнення сварок, що призвело до того, що з березня 2016 року сторони припинили подружня стосунки та почали проживати окремо.

Дитина залишилась проживати з матір'ю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає.

З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 12 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №31, залишити проживати з нею неповнолітнього сина та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "ОСОБА_1".

В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. наданий судом строк на примирення позитивного результату не надав.

З позовної заяви вбачається, що сторони не заявляють вимог щодо поділу спільного майна.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4) ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син - ОСОБА_3.

Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, син проживає з матір'ю, що відповідачем не оспорюється.

Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11 у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Оскільки відповідачем не заперечується факт пріоритетного проживання дитини з матір'ю, тому в цій частині позов також підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 7, 105, 110, 112, 141 Сімейного кодексу України, ст. ст. 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2, 1987 року народження та ОСОБА_1, 1990 року народження, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області 12.07.2012 року, актовий запис №31.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці - ОСОБА_1 набуте в шлюбі прізвище "ОСОБА_1".

Неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити проживати з матір'ю - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Р. В. Хмель