"25" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Микитченко Олексій Васильович, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про витребування майна із чужого незаконного володіння,
Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 21.03.1997 року вона придбала квартиру № АДРЕСА_1. З березня 1997 року по серпень 2015 року вона вільно володіла та користувалася своїм майном. У вересні 2015 року їй стало відомо про те, що її квартира належить іншій особі - ОСОБА_4. В процесі перевірки матеріалів за фактом шахрайства та підробки документів працівниками правоохоронних органів було встановлено, що ніби то вона (позивач) 27.09.2000 року на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Криворучком В.П., продала належну їй квартиру ОСОБА_5 10.08.2015 року ОСОБА_5 звернувся із заявою до приватного нотаріуса КМНО Коновалової Е.А., яка провела державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та здійснила запис про право власності № 10744426 від 10.08.2015 року згідно Договору купівлі-продажу від 27.09.2000 року. Того ж дня, 10.08.2915 року ОСОБА_5 відчужив квартиру ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу квартири № 2419. З метою захисту її (позивача) порушеного права вона звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з відповідним позовом. Рішенням від 14.04.2016 року Договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 27.09.2000 року між нею та ОСОБА_5 визнано недійсним з моменту його вчинення. Однак, з Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень їй стало відомо, що спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22.09.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
В судовому засіданні представники позивача підтримали обставини викладені в позові, позовні вимоги, просили їх задовольнити. Не заперечували щодо заочного порядку розгляду справи у зв'язку з неявками відповідача в судові засідання.
В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача.
В судове засідання представник Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві не з'явився, надіслав письмові пояснення з проханням розглянути справу за його відсутності, розгляд даної справи залишив на розсуд суду.
В судове засідання третя особа - приватний нотаріус КМНО Микитченко О.В. не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.
В судове засідання третя особа - ОСОБА_4 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.
В судове засідання третя особа - ОСОБА_5 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.
Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
В суді встановлено, що 21.03.1997 року ОСОБА_1 придбала квартиру № АДРЕСА_1.
27.09.2000 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П. посвідчено Договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5.
10.08.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено Договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А.
22.09.2015 року ОСОБА_4 продав квартиру № АДРЕСА_1 ОСОБА_2, згідно Договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Микитченком О.В. Інформація до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено 22.09.2015 року о 20.59 год.
В рамках даного кримінального провадження були допитані ОСОБА_5, приватний нотаріус Криворучко В.П., ОСОБА_4 та ОСОБА_2
Приватний нотаріус Криворучко В.П. пояснював, що Договір купівлі проваджу квартири № АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 27.09.2000 року він не посвідчував, бланк договору та підпис не його.
ОСОБА_5 пояснював, що Договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 від 27.09.2000 року він не підписував, в цей час відбував покарання в місцях позбавлення волі; спірна квартира йому ніколи не належала. Свої документи - паспорт та ідентифікаційний код він давав знайомому - ОСОБА_8 для оформлення кредиту на операцію для поліпшення зору, і це було під час вживання спиртних напоїв.
ОСОБА_4 пояснював те, що він з метою отримання 1 000,00 доларів США, погодився на пропозицію ОСОБА_9 щодо оформлення договору купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1, дійсно брав документи у ОСОБА_5, та був у нотаріуса 10.08.2015 року.
ОСОБА_2 пояснював, що він шукав квартиру, на в інтернеті знайшов об'яву про продаж квартири № АДРЕСА_1. Оскільки кватира та ціна його влаштовували, він вирішив її придбати. 22.09.2015 року він та ОСОБА_8, який представився ріелтером, біля 17.00 години під'їхав до нотаріальної контори та зайшов до приміщення. Згодом прийшов ОСОБА_8 з іншими особами, які не представилися. Під час укладення угоди до приміщення нотаріальної контори зайшли працівники міліції, які повідомили, що продавці квартири не мають законних прав на володіння вказаної квартири.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2016 року Договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 укладений 27.09.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П., визнано недійсним з моменту його вчинення. В процесі розгляду справи в суді було встановлено, що ОСОБА_1 Договір купівлі-продажу спірної квартири 27.09.2000 року не підписувала.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 2, 318 ЦК України річ (майно) може знаходитись у власності Українського народу, фізичних та юридичних осіб, держави Україна, Автономної Республіки Крим, територіальних громад, іноземних держав й інших суб'єктів публічного права. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦУ України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Вивчивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим. На спростування доводів позивача відповідач доказів суду не надав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судовий збір в розмірі 6 890,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 387, 388 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Микитченко Олексій Васильович, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати із незаконного володіння у ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, обліковий номер платника податків НОМЕР_1) у власність ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, обліковий номер платника податків НОМЕР_2) квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 6 890,00 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя: