Провадження №4-с/523/66/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

секретаря судового засідання Дзюби Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» до державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2016 року ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» звернулось в суд зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.06.2016р. про повернення виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/8087/13-ц стягувачеві.

В обґрунтування скарги зазначив, що Суворовським районним судом м. Одеси 28.11.2013р. по справі № 523/8087/13-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» заборгованості у розмірі 7777,66 грн. та 229,40 грн. судового збору. Виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 неодноразово направлявся на примусове виконання до Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Останній раз виконавчий лист було направлено на примусове виконання до Суворовського ВДВС м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області 25.05.2015р.

В порушення вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем на адресу ПАТ «Одесаобленерго» не направлялась. 28.11.2016р. на адресу ПАТ «Одесаобленерго» надійшла постанова Суворовського ВДВС м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21,06.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачеві. Обґрунтовуючи повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець посилався на наступне. «В ході проведеної перевірки за адресою вказаною в виконавчому документі, встановлено, що боржник не мешкає та майно на яке за Законом можливо звернути стягнення не виявлено. Згідно довідки АДБ боржник не знятий з реєстрації. Дані обставини зафіксовано актом державного виконавця. Все майно арештоване. Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково повертається стягувачеві у разі, якщо: 5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.».Тобто, виконавчий документ було повернуто у звязку з неможливістю державним виконавцем зясувати місце проживання, перебування боржника.

ПАТ ЕК Одесаобленерго вважає, що при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві Суворовським відділом державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області були порушенні норми матеріального права та зазначена постанова підлягає визнанню недійсною.

Представник ПАТ ЕК Одесаобленерго просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити заявлені вимоги.

Представник Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Крім того, будь-яких заперечень до суду не надходило.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся за місцем проживання, проте за вищевказаною адресою не проживає, що підтверджується поштовим повідомленнями.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін, що не зявились.

Суд, оглянувши та перевіривши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Суворовським районним судом м. Одеси 28.11.2013р. по справі № 523/8087/13-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» заборгованості у розмірі 7777,66 грн. та 229,40 грн. судового збору. Виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 не одноразово направлявся на примусове виконання до Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Останній раз виконавчий лист було направлено на примусове виконання до Суворовського ВДВС м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області 25.05.2015р..

Доказів направлення стягувачу ПАТ «Одесаобленерго» державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження не надано, що є порушенням ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу не направлялась.

28.11.2016р. на адресу ПАТ «Одесаобленерго» надійшла постанова Суворовського ВДВС м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.06.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачеві. Обґрунтовуючи повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець посилався на наступне. «В ході проведеної перевірки за адресою вказаною в виконавчому документі, встановлено, що боржник не мешкає та майно на яке за Законом можливо звернути стягнення не виявлено. Згідно довідки АДБ боржник не знятий з реєстрації. Дані обставини зафіксовано актом державного виконавця. Все майно арештоване.

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково повертається стягувачеві у разі, якщо: 5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.».

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві в ході проведеної державним виконавцем перевірки за адресою вказаною у виконавчому документі, встановлено, що боржник не мешкає за даною адресою, хоча згідно довідки АДБ боржник не знятий з реєстрації. Вищевикладене стало підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві по п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

В свою чергу, згідно вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Витрати органів внутрішніх справ, повязані з розшуком боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду.

ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 взагалі визначено, що звернення до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника є обовязком державного виконавця у разі неможливості самостійно встановити місцезнаходження боржника.

Однак, державний виконавець в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не звертався до суду з поданням.

У звязку з вищевикладеним суд, вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві є необгрунтованою, оскільки державним виконавцем не здійснені всі дії з метою розшуку боржника.

Окрім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржник є співвласником однокімнатної квартири за адресою зазначеною у виконавчому документі.

Стаття 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Згідно п. 1 даної статті звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно (п. 5 ст. 52). В свою чергу пунктом 7 передбачено обмеження звернення стягнення на єдине житло боржника у разі, якщо сума що підлягає стягненню за виконавчим провадженням не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Так, станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві розмір мінімальної заробітної плати становив 1 450,00 грн. Тобто, десять розмірів мінімальної заробітної плати складало 14 500,00 грн.

Отже, загальна сума заборгованості боржника перед ПАТ «Одесаобленерго» перевищує десять розмірів мінімальних заробітних плат та державний виконавець зобовязаний був накласти арешт на дане майно та розпочати процедуру реалізації арештованого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до п.7 постанови від 26.12.2003р. №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи наведене, слід дійшов висновку про те, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.209,210, 384-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» до державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.06.2016р. про повернення виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/8087/13-ц стягувачеві.

3. Зобовязати Суворовський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеської області відновити виконавчі дії та прийняти до провадження виконавчий лист Суворовського районного суду м. Одеси від 24.01.2014р. по цивільній справі № 523/8087/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» заборгованості у розмірі 7777,66 грн. та 229,40 грн. судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: