Провадження № 2/161/936/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Перший відділ державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 14 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 і зареєстрованого в реєстрі за № 1354.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до умов Договору кредиту № 082МІ1 на придбання житла на вторинному ринку від 10.12.2013 року відповідач надав позивачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 100 000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом протягом перших 3-х років від дати укладення цього Договору фіксованої процентної ставки за кредитом в розмірі 17,69 відсотків, а починаючи з 4-го року від дати укладення цього Договору, - плаваючої процентної ставки за кредитом, загальний розмір якої на кожний річний період встановлюватиметься в порядку, визначеному п. 2.8 цього Договору. Кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту 09.12.2033 (включно) року, а також достроково у випадках, передбачених договором кредиту. Погашення кредиту здійснюється в строки/терміни, зазначені в п. 1.1.1 цього Договору, а саме - до 09 числа (включно) кожного місяця, починаючи з січня 2014 року згідно графіку, що міститься в тексті кредитного договору, в сумі не менше 416,67 грн.

Відповідно до п. 2.4.1 цього Договору сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 9 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі нарахованих процентів з поточного рахунку позичальника та зарахування на відповідні внутрішньобанківські рахунки обліку нарахованих процентів.

В забезпечення виконання позичальником зобовязань за Договором кредиту, був укладений Іпотечний договір № 082МІ1 від 10.12.2013 року. За умовами Іпотечного договору предметом іпотеки виступає квартира № 31, загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Арцеулова, 1. Власником предмету іпотеки є позивач згідно Договору купівлі-продажу, укладеному 10.12.2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області 10.12.2013 року за реєстровим № 1421.

14 листопада 2016 року позивач отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № 52532274 від 04.10.2016 року, винесену державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3

Із змісту вищевказаної постанови позивач дізналась про те, що виконавче провадження було відкрито з примусового виконання виконавчого напису № 1354 від 14.03.2016 року, виданого приватного нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 31, загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Арцеулова, 1. За рахунок коштів виручених від реалізації у встановленому порядку заставного майна, задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 100285,69 грн.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 52532274, позивач вважає, що виконавчий напис № 1354 від 14.03.2016 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний позивачу на праві власності.

Вважає, що вищезгаданий виконавчий напис нотаріуса підлягає до визнання таким, що не підлягає виконанню, оскільки суперечить цивільному законодавству, згідно з яким нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Обовязкові умови вчинення виконавчих написів нотаріусами України згідно з ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», наступні: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення: інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть стягненню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Всупереч вищенаведеним нормам, оспорюваний нею виконавчий напис, вчинений нотаріусом на підставі недостовірних даних стягувача про наявність безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством. Вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом відбулось з порушенням такої передумови для вчинення виконавчого напису, як безспірність предявлених вимог. Нотаріусом не було отримано всіх документів, які могли бути підставою для вчинення виконавчого напису.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 1354, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 14 березня 2016 року про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру № 31, загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Арцеулова, 1, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та представник третьої особи Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача та представників третіх осіб по наявним матеріалам справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору кредиту № 082МІ1 на придбання житла на вторинному ринку від 10.12.2013 року відповідач надав позивачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 100 000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом протягом перших 3-х років від дати укладення цього Договору фіксованої процентної ставки за кредитом в розмірі 17,69 відсотків, а починаючи з 4-го року від дати укладення цього Договору, - плаваючої процентної ставки за кредитом, загальний розмір якої на кожний річний період встановлюватиметься в порядку, визначеному п. 2.8 цього Договору (а.с. 35-41). Кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту 09.12.2033 року, а також достроково у випадках, передбачених договором кредиту. Погашення кредиту здійснюється в строки/терміни, зазначені в п. 1.1.1 цього Договору, а саме - до 09 числа (включно) кожного місяця, починаючи з січня 2014 року згідно графіку, що міститься в тексті кредитного договору, в сумі не менше 416,67 грн.

Відповідно до п. 2.4.1 цього Договору сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 9 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі нарахованих процентів з поточного рахунку позичальника та зарахування на відповідні внутрішньобанківські рахунки обліку нарахованих процентів.

В забезпечення виконання позичальником зобовязань за Договором кредиту, був укладений Іпотечний договір № 082МІ1 від 10.12.2013 року (а.с. 12-15). За умовами Іпотечного договору предметом іпотеки виступає квартира № 31, загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Арцеулова, 1. Власником предмету іпотеки є позивач згідно Договору купівлі-продажу, укладеному 10.12.2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області 10.12.2013 року за реєстровим № 1421.

Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконувала в силу своїх можливостей, сплачуючи обумовлені договором щомісячні платежі.

14 листопада 2016 року позивач отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № 52532274 від 04.10.2016 року, винесену державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 (а.с. 6)

Із змісту вищевказаної постанови позивач дізналась про те, що виконавче провадження було відкрито з примусового виконання виконавчого напису № 1354 від 14.03.2016 року, виданого приватного нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 31, загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Арцеулова, 1 (а.с. 11). За рахунок коштів виручених від реалізації у встановленому порядку заставного майна, задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 100285,69 грн.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» уразі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до умов п. 4.1 Іпотечного договору № 082МІ1-ЗАСТ/1, укладеного між ОСОБА_1 та банком, іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання основного зобовязання, у разі невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання основного зобовязання незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у випадку будь-якого порушення умов договору та з інших підстав, визначених договором.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 4.5 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір іпотекодержателя: на підставі рішенням суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації іпотеко держателем продажу предмету іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та відповідним покупцем в порядку, встановленому ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно вимог ст. 27 вищезгаданого Закону обтяжував, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобовязаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувала, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобовязання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобовязання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Письмового повідомлення банку про порушення зобовязання забезпеченого обтяженням, як це передбачено вимогами ст. 27 Закону« Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивач не отримувала.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчиненням виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 гл. 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (пункт 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Таким чином, за змістом вказаних норм заборгованість або інша відповідальність боржника, визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого нотаріусом 14 березня 2016 року, при вчиненні якого нотаріус взяв до уваги заборгованість в розмірі 100 285,69 грн.

Однак, починаючи з лютого 2015 року позивач важко хворіла. З 10.03.2015 року позивач потрапила на стаціонарне лікування в офтальмологічне відділення Волинської обласної клінічної лікарні з діагнозом виразка рогівки з загрозою перфорації лівого ока. У звязку із захворюванням була направлена консультацію в Інститут ОХ і ТТ ім. Академіка В.П. Філатова в м. Одеса. З квітня 2015 року по вересень 2015 року позивач проходила стаціонарне лікування та періодично обстежувалась в Інституті ОХ і ТТ ім. Академіка В.П. Філатова в м. Одеса у звязку із захворюванням очей. 02 жовтня 2015 року позивач потрапила до нейрохірургічного відділення Волинської обласної клінічної лікарні. Під час перебування на стаціонарі з 02.10.2015 року по 05.11.2015 року, у позивача була виявлена менінгіома скроневої ділянки голови зліва. В результаті проведеного лікування за період з 02.10.2015 року по 05.11.2015 року була проведена операція з видалення пухлини. Увесь час вона перебувала на лікарняному, а саме з 02.10.2015 року по 21.01.2016 року.

У звязку із захворюванням та проведеним оперативним втручанням ОСОБА_1 була постановлена на облік в управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку як отримувач пенсії по інвалідності 2 групи з/з з 21.01.2016 року по 31.01.2017 року.

Як встановлено судом, позивач зверталась до ПАТ «Укрсоцбанк» з приводу виникнення обставин, що ускладнюють виконання зобовязань про Договору кредиту, зокрема - погіршення стану здоровя, отримання у звязку з цим інвалідності, витрат на лікування. Проте, розуміючи, що в період погіршення стану здоровя у неї виникла заборгованість по сплаті чергових платежів по кредиту, позивач неодноразово зверталась до банку та погашала заборгованість.

Оскільки позивач не мала фінансової можливості, зважаючи на витрати на значні витрати на лікування, здійснювати погашення по кредиту достроково, вона зверталась до страхової компанії для вирішення питання щодо страхового відшкодування, посилаючись на умови Договору страхування, укладеного із страховим агентом ПАТ «Укрсоцбанк» в день укладення Кредитного договору. Однак страховою компанією було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки група інвалідності, призначена позичальнику, не підпадає під умови, за яких відбувається таке відшкодування.

Тобто, позивач постійно контактувала із Банком, намагаючись вирішити питання стосовно відстрочки, часткового погашення заборгованості, страховоговідшкодування. При цьому, письмової вимоги про усунення порушення виконаннязобовязання від ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором кредиту та Іпотечним договором позивач не отримувала.

В судове засідання позивачем надано довідку від 13.02.2017 року, що по кредиту згідно договору кредиту № 082МІ1 від 10.12.2013 року в рахунок погашення заборгованості за період з 01.01.2016 року по 13.02.2017 року було перераховано 8 333,40 грн. боргу за кредитом та 22 135,45 відсотків за кредитом (а.с. 58).

Згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» стан кредитної заборгованості станом на 13.02.2017 року (дата погашення 09.12.2033 року) залишок основної кредитної заборгованості становить 84 166,54 грн., залишок строкової заборгованості за відсотками 172,07 грн., пеня 2 128,13 грн. (а.с. 57).

А тому, розрахунок боргу, здійснений відповідачем не свідчить про безспірність вимог банку до ОСОБА_1

Звертаючись з заявою про вчинення виконавчого напису, банк мав повідомити нотаріуса про часткове погашення заборгованості в період з 01 січня 2016 року та надати беззаперечні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, а не лише здійснений ним розрахунок боргу, щодо наявності грошового зобовязання по тілу кредиту та відсотках.

Таким чином, в даному випадку була відсутня така передумова для вчинення виконавчого напису, як безспірність предявлених вимог.

З наведеного вище, вбачається, що виконавчий напис був вчинений без дотримання обовязкових умов, що в свою чергу є підставою визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ,

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 546, 575, 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 13-1, 87-89 Закону України «Про нотаріат», п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, п.п. 1-7 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12012 року № 296/5, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від № 1354, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 14 березня 2016 року про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру № 31, загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Арцеулова, 1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 2 170,32 (дві тисячі сто сімдесят гривень тридцять дві копійки) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4