Справа 688/4342/16-ц
№ 2/688/166/17
Рішення

Іменем України

20 січня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гаврилової Н.К.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 01.07.2015 року, актовий запис № 174.

В обгунтування позову посилається на те, що від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем ОСОБА_2 Через різні характери та погляди на сімейні відносини, спільне життя не склалось. Протягом останніх п'яти місяців проживають окремо. Відповідач проживає з іншим чоловіком, з яким створила сім'ю, у зв'язку з чим між ними припиненні шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала, вказала, що ними визначено місце проживання дитини із нею, спір про поділ майна відсутній. Просила шлюб між ними розірвати, оскільки протягом п'яти місяців проживає однією сім'єюз іншим чоловіком, з яким має намір зареєструвати шлюб.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в суді, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 01.07.2015 року, про що складено відповідний актовий запис за №174. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_1, дружини - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 01 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Від спільного проживання у сторін є донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2, виданим повторно, 08 листопада 2016 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Сторонами у судовому засіданні визнано, що донька ОСОБА_3 проживає разом з відповідачем ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом п'ять місяців не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 01 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №174 - розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук