У Х В А Л А

про забезпечення позову

02.02.2017 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

за участі секретаря Марецькій Я.О.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання майна спільною сумісної власністю подружжя та розподіл спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні знаходиться позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання майна спільною сумісної власністю подружжя та розподіл спільної сумісної власності подружжя.

Позивачем подана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок №97, який розташований в садівничому товаристві житлового типу «Перлина» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, який належить ОСОБА_3, автомобіль НОМЕР_1, чорного кольору номер кузова НОМЕР_2 номер двигуна НОМЕР_3 року випуску та трейлер WOLFBART WOLF 3 року випуску.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосовувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позовної вимоги полягають у визнанні майна спільною сумісної власністю подружжя та розподілі спільної сумісної власності подружжя.

Зі змісту положень ст. 152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів справи встановлено, що спірний житловий будинок №97, який розташований в садівничому товаристві житлового типу «Перлина» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, належить ОСОБА_3.

Разом з тим, заявником не доведено, і не надано будь-яких доказів, що автомобіль НОМЕР_1, чорного кольору номер кузова НОМЕР_2 номер двигуна НОМЕР_3 року випуску та трейлер WOLFBART WOLF 3 року випуску дійсно належать відповідачу ОСОБА_3.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в частині накладеня арешту на житловий будинок №97, який розташований в садівничому товаристві житлового типу «Перлина» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, який належить ОСОБА_3

Суд вважає, що заявлений вид забезпечення позову щодо накладення арешту на спірний житловий будинок передбачений цивільним процесуальним законодавством, а саме дія застосованих обтяжень не виходить за межі предмета позову.

При частковому задоволенні заяви про забезпечення позову, суд також керується прецендентною практикою Європейського суду з прав людини, а саме, в рішенні Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 р., яким встановлено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання майна спільною сумісної власністю подружжя та розподіл спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок №97, який розташований в садівничому товаристві житлового типу «Перлина» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, який належить ОСОБА_3 з метою забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання майна спільною сумісної власністю подружжя та розподіл спільної сумісної власності подружжя.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Термін пред'явлення до виконання 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Ю.М.Єпішин