Справа № 419/3500/16-ц
Провадження № 2/419/162/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,

при секретарі - Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 05 січня 2016 року померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті залишилось спадкове майно.

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, яким частину свого майна заповідала своєму сину ОСОБА_1, який є позивачем. Спадкування іншої частини майна після померлої повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом, є ОСОБА_2, ОСОБА_3, як доньки померлої та ОСОБА_1, як син померлої.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини, подавши відповідні заяви.

На даний час позивач позбавлений можливості прийняти спадщину після смерті матері, через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини, що змусило позивача звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно після ОСОБА_4

На підставі вищенаведеного, позивач просив суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після ОСОБА_4, яка померла 05 січня 2016 року та визнати за ним право власності на спадкове майно після ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви, у яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 05 січня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Після її смерті залишилось спадкове майно (а.с.20, 22-25, 28), частину якого ОСОБА_4 заповідала своєму сину ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 12.10.2010 р., зареєстрованого в реєстрі за № 268 (а.с.15). Спадкування іншої частини майна після померлої повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після померлої є ОСОБА_2, ОСОБА_3, як доньки померлої та ОСОБА_1, як син померлої.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини, подавши відповідні заяви (а.с.35, 36).

Факт зміни прізвища відповідачки ОСОБА_3 з «Терпак» на «Біндас» підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.17).

Факт зміни прізвища відповідачки ОСОБА_2 з «Терпак» на «Пасько» підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.18).

На даний час позивач позбавлений можливості прийняти спадщину після смерті матері, через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини, що змусило позивача звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно після ОСОБА_4

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, ст. ст. 1296 - 1299 ЦК України.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, оскільки, вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини, окрім того, з обставин викладених в позовній заяві, не вбачається перешкод для отримання позивачем свідоцтва про право власності у нотаріальній конторі після визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, згідно ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Заявляючи вимоги щодо встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилався на те, що раніше не звернувся з заявою про прийняття спадщини через свою правову необізнаність, що, на думку суду, можливо визнати поважною причиною.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зважаючи на те, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом та за законом першої черги спадкування, має намір прийняти спадщину, зазначив поважну причину пропуску ним строку, встановленого законом для прийняття спадщини, яка визнана судом поважною, що позивач позбавлений в позасудовому порядку реалізувати своє право на зазначену частину спадщини, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 1220, 1221, 1233, 1235, 1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 72, 73, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк 6 (шість) місяців для прийняття спадщини, після ОСОБА_4, яка померла 05 січня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. Б. Мартинюк