Справа 688/4345/16-ц
№ 2/688/169/17
Рішення

Іменем України

20 січня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гаврилової Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 25.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції, запис № 449.

В обгунтування позову вказав, що від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем ОСОБА_2 Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини і обов'язки по веденню спільного господарства. У 2005 році він, як військовослужбовець, був переведений на військову службу в м.Стрий Львівської області, а відповідач залишилась проживати у м.Шепетівка, з того часу спільне господарство не ведеться і шлюбні відносини припинені, втрачені всі духовні і фізичні зв'язки між ними. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. Вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати, судові витрати покласти на нього.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В позові просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Подала заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, позов визнала, підтвердила, що дитина проживає разом з нею. Просила строк на примирення не надавати, оскільки вони з 2005 року разом, як сім'я не проживають, подружніх відносин не підтримують.

З'ясувавши письмові думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в суді, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружились 25 листопада 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №449. Прізвище після одруження: чоловіка - ОСОБА_1, дружини - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданим 25 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області.

Від спільного проживання у сторін є донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2, виданим 07 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області.

Донька ОСОБА_3 проживає разом з відповідачем ОСОБА_2 в АДРЕСА_1, що визнано сторонами, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом з 2005 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту з 2005 року, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

З огляду на викладене вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 25 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №449 - розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук