Справа № 2-6130/10
УХВАЛА

"13" січня 2017 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю адвоката : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника та начальника відділу державної виконавчої служби, суб»єкти оскарження: Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кіровограда Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Начальник Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кіровограда Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3, Заступник начальника Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кіровограда Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_5 Аваль», -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 звернулась в суд із скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність заступник начальника Подільського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4, начальника Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кіровограда ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо не зняття арешту та розшуку з майна ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) по закінченню виконавчих проваджень, відкритих за виконавчими листами № 2-6130 від 09.09.2010 року та № 1111/5793/12 2/1111/1425/12 від 21.12.2012 року; зобов»язати начальника Подільського (ленінського) ВДВС міста Кіровограда ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 зняти арешт та розшук з майна ОСОБА_2

Скаргу мотивує тим, що на виконанні у відділі перебували вищезазначені виконавчі листи, видані Ленінським районним судом м. Кіровограда. В рамках виконавчих проваджень державним виконавцем було накладено арешт на все майно ОСОБА_2 та оголошено розшук майна. За відсутності майна боржника виконавчі листи були повернути стягувачам на підставі п.2 ч.1 ст. 47 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_2 звертався до виконавчої служби з проханням зняття арешту та розшуку з його майна, але йому було роз»яснено про неможливість зняття арешту та розшуку з майна, оскільки відсутні відомості про виконання судових рішень за якими були видані виконавчі листи.

Посилаючись на вимоги діючого законодавства, зазначає, що відповідь начальника ДВС ОСОБА_3 є незаконною та не обґрунтованою, оскільки не надано жодних доказів чи підстав самовільно залишати арештоване майно під арештом, чи існування незавершених виконавчих проваджень щодо нього, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на його майно арешту та розшуку.

В судовому засіданні представника скаржника скаргу підтримала, посилаючись на обставини, що в ній зазначені та просила скаргу задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з»вилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про відкладення розгляду справи. Заслухавши думку учасників процесу, суд прийняв рішення про розгляд скарги за її відсутності, При цьому, представником ДВС надавались заперечення проти скарги та надавались пояснення з приводу відмови у її задоволенні.

Представник ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в судовому засіданні надав заперечення проти скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників скаржника ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1, 2, 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Судом встановлено, що на виконанні в Подільському відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області знаходився виконавчий лист № 1111/5793/12 від 21.12.2-12 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» заборгованості в сумі 121 537,35 грн.

У відповідності з вимогами ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 26.04.2013 року про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам. Боржником вказана постанова отримана 11.05.2013 року. На підставі ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача разом з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У наданий виконавцем строк боржником добровільно рішення не виконано, державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду та направлено запити до реєструючи органів для виявлення коштів та майна боржника.

З отриманих державним виконавцем відповідей вбачається: згідно довідки ДПС у боржника відсутні рахунки в банківських та фінансових установах; згідно довідки УПФУ боржник в трудових відносинах не перебуває; згідно довідки УДМС боржник зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1; згідно довідки Держсільгоспінспекції у боржника відсутня сільськогосподарська техніка.

Відповідно до відповіді ДАІ за боржником значаться автотранспорті засоби: автомобіль ВАЗ 21103, легковий, сірого кольору, 2000 року випуску, ДНЗ ВА 8911 АВ та автомобіль вантажний MERSEDES-BENS 410D, білого кольору, фургон-С, 1995 року випуску, ДНЗ 11731ОН. Державним виконавцем 03.10.2013 року здійснено вихід за адресою реєстрації боржника і відповідно до акту від 03.10.2013 року державного виконавця, зареєстровані за боржником автотранспорті засоби не виявлені. Постановою від 16.10.2013 року державним виконавцем на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» вищезазначені автотранспорті засоби оголошені в розшук.

Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку за боржником зареєстрована земельні ділянка, що знаходиться в с. Соколівське вул. Львівська, 5, а тому постановою від 16.10.2013 року надано доручення ВДВС Кіровоградського РУЮБ провести опис і арешт цієї земельної ділянки і 16.05.2014 року до Подільського ВДВС надійшов акт опису та арешту майна боржника, складений ВДВС Кіровоградського РУЮ 17.04.2014 року. Постановою від 22.05.2014 року державним виконавцем визначено експерта, суб»єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, який 25.06.2014 року направив на адресу відділу звіт про оцінку земельної ділянки. 01.09.2014 року на адресу УДВС ГУЮ у Кіровоградській області направлено заявку на реалізацію арештованого майна, але 17.09.2014 року від даної постанови надійшло повідомлення про повернення заявки, так як Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна не передбачає реалізацію земельних ділянок.

Враховуючи вказані обставини, державний виконавець постановою від 18.09.2014 року повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання на підставі п. 2 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна на день повернення виконавчого листа) виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося, або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. При цьому стягувач не позбавлений права повторно пред»явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього закону, який на той момент дорівнював одному року.

За таких підстав виконавче провадження не вважається закінченим і накладений державним виконавцем арешт на майно не знімається.

Рішення суду від 01.10.2012 року не виконане, відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред»явлені до примусового виконання протягом трьох років і право банку на повторне пред»явлення до примусового виконання виконавчого листа за рішенням суду від 01.10.2012 року не втрачене.

Вказане кореспондується п. 22 Постанови № 6 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 369, 383 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника та начальника відділу державної виконавчої служби відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом п»яти днів.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко