Справа № 194/255/17
Номер провадження 2-о/194/16/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Солодовник І.С.,

при секретарі - Сафоновій А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до заінтересованої особи - Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою до зацікавленої особи про встановлення факту народження дитини, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року в неї народилася дитина ОСОБА_3, внаслідок чого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, 24.07.2015 року видано свідоцтво про народження дитини.

Зазначене місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України та Законом України від 15.04.2014р. № 1207-УІІ.

Вона проживає на тимчасово окупованій території України та звернулася до Тернівського міського відділу ДРАЦС для проведення реєстрації новородженої дитини, однак отримала відмову.

Крім того, заявник зазначила, що вона має копію обмінної карти пологового будинку та свідоцтво про народження, що підтверджують народження дитини.

Встановлення факту народження дитини необхідно їй для здійснення державної реєстрації факту народження у органах Державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі викладеного, заявник просить суд встановити факт народження дитини ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року у місті Донецьк Донецької області, у матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України та батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні заяви наполягає (а.с.13).

Представник зацікавленої особи - Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, але їх представник надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності їх представника та винести рішення на розсуд суду, звернути увагу на той факт, що державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин, справа розглянута без участі сторін.

Перевіривши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Для встановлення народження дитини в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Частиною 1 статті 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2, однак на даний час мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить копія паспорта та її заява, які містяться в матеріалах справи (а.с. 7, 13).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у заявниці народилася дитина ОСОБА_3, внаслідок чого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, 24.07.2015 року видано свідоцтво про народження дитини.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, встановлено, що батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є мати - ОСОБА_1 та батько - ОСОБА_4 (а.с. 9).

Як зазначено в заяві представника заінтересованої особи, державна реєстрація факту народження дитини була проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України.

Крім того, з обмінної карти, виданої центральною міської клінічною лікарнею № 6 м. Донецька Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки, встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 року народила дівчинку, пологи І, пологи партнерські (а.с.5).

Заявник звернулася до Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Листом Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 30/14.25-143 від 21.03.2017 року, заявнику було відмовлено у державній реєстрації народження дитини. Відмова мотивована тим, що заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.10).

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-УІІІ, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк віднесено до таких районів.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку та обмінна карта, видана центральною міської клінічною лікарнею № 6 м. Донецька Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки, що встановлює факт народження є недійсними і не створюють правових наслідків.

Натомість суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки вона є громадянкою України, її родинні відносини з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, підтверджені копією свідоцтва про народження та обмінною картою, однак документи про підтвердження факту народження є недійсними, що унеможливлює державну реєстрацію народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту народження заявникові необхідно для державної реєстрації народження дитини.

На підставі вищезазначеного, суд вважає доведеним факт народження у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 року у місті Донецьк дитини жіночої статі.

З метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212-213, 215, 234, 235, 257-1, 259 ЦПК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 до заінтересованої особи - Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Донецьк, Україна, дитина перша, у матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, у батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.С. Солодовник