БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2326/16-ц
Провадження № 2/497/172/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, та просить постановити рішення, яким:

- визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4.64 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області, належну ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності серії ЯА № 366912 від 01 березня 2006 року, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації № 378 від 08.06.2005 року, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі записів актів №24, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 22 квітня 2004 року;

- визнати недійсними сертифікати на право на земельну частку серії ОД №0293603 розміром 2.61 га, серії ОД №0293604, розміром 2.61 га, виданих Болградською районною державною адміністрацією від 04 грудня 1997 року та 22 листопада 2000 року (відповідно) на ім'я ОСОБА_3;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області від 01 квітня 2005 року на спадкове майно, що складається з двох сертифікатів на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Криничне» Болградського району Одеської області, розміром кожний 2.61 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 30 969.00 гривен, належних померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікатів серії ОД № 0293603, серії ОД № 0293604.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона, як спадкоємець за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_3, померлої 22 квітня 2004 року, прийняла спадщину, до складу якої входила земельна ділянка, площею 4.64 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності серії ЯА №366912, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №378 від 08.06.2005 року, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі записів актів №24 від 01 березня 2006 року.

Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини, і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з двох сертифікатів на право на земельну частку (пай). Однак, у подальшому було зясовано, що замість названих сертифікатів було видано на імя спадкодавця державний акт на право приватної власності на ці ж земельні ділянки, однак вже після смерті померлої ОСОБА_3.

Крім того відповідно до розяснення відділу Держкомземагенства у Болградському районні державний акт серії ЯА №363912 на земельну ділянку площею 4,64 га, одержаний ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території ОСОБА_2 сільської ради, за межами території ОСОБА_2 сільської ради, виданий замість двох сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ОД №0293603 та ОД №0293604, оскільки в державному акті на право власності вказано прізвище «Дєнкова», а в свідоцтві про право на спадщину за заповітом вказано «Денкова» цю помилку можливо виправити лише шляхом звернення до суду.

В звязку з цим Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, в звязку з тим, що державний акт на право приватної власності було видано після смерті померлої ОСОБА_3. Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Позивачка в судове засідання не прибула, повідомлялася згідно вимог чинного законодавства (а.с.17, 37). В позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність (а.с.3).

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Болградського району Одеської області до суду також не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.38). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надсилав.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 10 та ч.1 ст.60 ЦПК України зобовязують кожну сторону (якою відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України є позивачка та відповідач) довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. При цьому суд сприяє повному і всебічному зясуванню всіх обставин справи.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що 22 квітня 2004 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 382701, виданим на підставі запису акту про смерть №37 від 22 квітня 2004 року, складеним виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна також входить земельна ділянка загальною площею 4.64 га у межах згідно з планом, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлій на підставі державного акту серії ЯА №366912 від 01.03.2005 року, де прізвище власника було зазначено з помилкою «Дєнкова» (а.с.9).

Відділом Держгеокадастра у Болградському районі Одеської області 15.02.2016 року надано лист за № 616/86-16 про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі на території ОСОБА_2 сільської ради, яким визначено вартість цієї земельної ділянки станом на 01.01.2015 рік: рілля 32 797.13 гривен за 1 га ( а.с.11).

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області від 12.10.2016 року за №390 позивачка ОСОБА_1 не проживавала в одному домоволодінні разом зі спадкодавцем за адресою: вул. Тимошенко, №21, с.Криничне, Болградський район, Одеська область (а.с.10).

За повідомленням Держгеокадастра у Болградському районні Одеської області від 07.12.2016 за №29-1511-0.13-3289/2-16 слідує, що державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯА №366912, площею 4,64 га одержаний ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради, за межами населеного пункту, виданий замість 2-х сертифікатів на право на земельну частку ( пай) серій ОД №0293603 та ОД №0293604, а також повідомляє, що в державному акті на право власності вказано прізвище власника «Дєнкова», а в свідоцтві про право на спадщину за заповітом вказано «Денкова» (а.с. 12).

За час свого життя спадкодавець ОСОБА_3 розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, посвідчений секретарем Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 04.10.2004 року, а саме: все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і в загалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_4, а сертифікати на земельну частку (пай) заповіла онучці ОСОБА_1 (а.с.27).

Згідно матеріалів спадкової справи № 191/05 заведеної Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна померлої 22 квітня 2004 року ОСОБА_3 (а.с.21-36), вбачається, що позивачка 25.03.2005 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті бабусі, та 01.04.2005 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно: двох сертифікатів на право на земельну частку серії ОД №0293603 та ОД №0293604, розміром 2.61 га кожний, виданих Болградською районною державною адміністрацію 04 грудня 1997 року та 22 листопада 2000 року (відповідно), на ім'я ОСОБА_3;

Постановою від 22.10.2016 року державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №366912 виданий після смерті спадкодавця, та в звязку з тим, що вже видано свідоцтво про право на спадщину на ці ж земельні ділянки на підставі сертифікатів на земельну частку (пай) (а.с.14).

Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що позивачка прийняла спадщину за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3.

Разом з цим, як зазначено в п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Вказані обставини свідчать, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.04.2005 року на майно: двох сертифікатів на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Криничне» с. Криничне, Болградського району, розміром 2.61 в умовних кадастрових гектарах кожний, вартістю по 30 696.05 гривен кожний, належних померлій на підставі сертифікатів серії ДО №0293603 від 04.12.1997 року, серії ОД №0293604 було видано на імя ОСОБА_5 - неправомірно, тому вимоги позивачки в цій частині щодо визнання недійним названого свідоцтва є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Положення ст. 1273 ЦК України визначають, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Приписами ст. 1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення .

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на час оформлення відповідачем права власності на спірну земельну ділянку) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Таким чином, позивачка, як спадкоємець за заповітом, вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої 22 квітня 2004 року. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 4.64 га у межах згідно з планом, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області.

Підстави для визнання недійсними сертифікатів на право на земельну частку серії ОД №0293603 розміром 2.61 га, серії ОД №0293604, розміром 2.61 га, виданих Болградською районною державною адміністрацію 04 грудня 1997 року та 22 листопада 2000 року (відповідно) на ім'я ОСОБА_3 відсутні, оскільки вони були вилучені, і замість них видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 366912 від 01.03.2006 року.

На підставі ст.ст.125, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст.182, 328, 373, 1216-1218, 1225, 1233, 1 ст. 1235, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1297 ЦК України та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 65, 131, 197 п.2, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області від 01 квітня 2005 року на імя ОСОБА_5 на спадкове майно, що складається з двох сертифікатів на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Криничне» Болградського району Одеської області, розміром кожний 2.61 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю кожний по 30 696.05 гривен, належних померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікатів серії ОД № 0293603 від 04.12.1997 року, серії ОД № 0293604 від 22.11.2000 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт КЕ № 525794, виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 28 січня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 4.64 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області, належну на праві власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 366912 від 01 березня 2006 року, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації № 378 від 08.06.2005 року, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №24, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 22 квітня 2004 року

В частині визнання недійсними сертифікатів на право на земельну частку серії ОД №0293603 розміром 2.61 га, серії ОД №0293604, розміром 2.61 га, виданих Болградською районною державною адміністрацію 04 грудня 1997 року та 22 листопада 2000 року, що видані на ім'я ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В.Кодінцева