Справа №576/2144/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сапон О. В.
Номер провадження 22-ц/788/185/17 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

19 січня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого страхового акціонерного товариства «Інгосстрах»

на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 жовтня 2016 року

у справі за клопотанням Відкритого страхового акціонерного товариства «Інгосстрах»

про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 жовтня 2016 року у задоволенні клопотання Відкритого страхового акціонерного товариства «Інгосстрах» (далі - ВСАТ «Інгосстрах») про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Брянського районного суду Брянської області від 06 серпня 2015 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ВСАТ «Інгосстрах» просить зазначену ухвалу скасувати та задовольнити клопотання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що розгляд цивільної справи та повідомлення відповідача ОСОБА_3 відбулося відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу Російської Федерації, а докази належного повідомлення відповідача містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення відповідача ОСОБА_3 на скаргу, дослідивши матеріали справи і перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, судом Російської Федерації 06 серпня 2015 року ухвалене рішення про стягнення з ОСОБА_3, який мешкає на території України, на користь ВСАТ «Інгосстрах» 74953 рублів 744 копійок на відшкодування завданої шкоди у порядку суброгації та повернення судових витрат.

Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеною державами - членами СНД у м. Мінську 22 січня 1993 року (далі - Мінська Конвенція), визначено порядок визнання і допуску до виконання рішень, постановлених судами держав СНД.

Мінська Конвенція була ратифікована Верховною Радою України, тому її положення обов'язкові для виконання на території України.

Згідно зі ст. 53 Мінської Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню.

За ст. 353 ЦПК України місцем виконання вважається місцевість, де боржник постійно проживає або де знаходиться його майно.

Оскільки ОСОБА_3 проживає на території Глухівського району Сумської області, надходження клопотання про визнання і виконання рішення суду іншої держави до Глухівського міськрайонного суду Сумської області не суперечило ні Мінській Конвенції, ні внутрішньому законодавству України.

Водночас, порядок розгляду клопотання передбачений нормами ЦПК України.

Так, ст. 394 ЦПК України передбачені вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Зокрема, в ч. 2 зазначеної статті передбачено, що до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 53 Мінської Конвенції передбачено, що клопотання має супроводжуватися, зокрема, документом, з якого вбачається, що сторона, проти якої було ухвалене рішення та яка не брала участь у процесі, була належним чином та вчасно викликана до суду, а у випадку її процесуальної недієздатності, - належним чином представлена (п. «б» ч. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Мінської Конвенції суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд ухвалює рішення про примусове виконання.

Якщо умови не дотримані, зокрема коли відповідач не взяв участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик до суду, у визнанні рішень і наданні дозволу на примусове виконання може бути відмовлено (п. «б» ст. 55 Конвенції).

Вказані вище наслідки недотримання вимог Мінської Конвенції також закріплені в ч. 1 ст. 396 ЦПК України, відповідно до якої клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вірно встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи 10 червня 2015 року Брянським районним судом Брянської області Російської Федерації отримано повідомлення від Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 27 травня 2015 року № 22393/10-03 про неможливість вручення судових документів та виконання окремих процесуальних дій у відношенні ОСОБА_3 у зв'язку з вказівкою на неточну адресу місця проживання відповідача (а.с. 17).

Матеріали клопотання хоч і містять довідку, завірену суддею Брянського районного суду Брянської області Російської Федерації, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_3 завчасно та належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду справи з посиланням про наявність таких доказів в матеріалах справи і про завірені копії цих доказів, що додаються, проте відповідні докази належного повідомлення відповідача матеріали клопотання не містять.

Наявне в матеріалах клопотання повідомлення про день судового розгляду ОСОБА_3, підписане суддею іноземного суду, не містить відміток про дату його отримання відповідачем.

Крім того, зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що справа мала розглядатися 28 серпня 2015 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Брянського районного суду Брянської області Російської Федерації, а резервною датою судового засідання є 28 жовтня 2015 року, проте рішення іноземним судом ухвалене 08 серпня 2015 року, що також свідчить про неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

За вказаних обставин обов'язкові вимоги Мінської конвенції щодо долучення до матеріалів клопотання документів про підтвердження завчасного та належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, заявником клопотання не виконані, що відповідно до положень п. «б» ст. 55 Конвенції є підставою для відмови у визнанні рішення і наданні дозволу на примусове виконання та передбаченою ч. 1 ст. 396 ЦПК України підставою для відмови у задоволенні відповідного клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ВСАТ «Інгосстрах».

Колегією суддів не виявлено порушень вимог закону, які могли б бути підставою для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відкритого страхового акціонерного товариства «Інгосстрах» відхилити.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: