АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_6, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макарової Ольги Петрівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лєон» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_5 в особі свого уповноваженого представника ОСОБА_9 звернувся до суду з позовом до відповідачів ПОВ «Ірланд Транзіт», ОСОБА_6 та приватного нотаріуса КМНО Макарової О.П., за участі третіх осіб: ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Лєон», про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень .

Справа №757/44567/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1936/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 листопада 2011 року між позивачем та третьою особою ПАТ «Банк Камбіо», в забезпечення зобов'язань третьої особи ТОВ «Лєон» перед третьою особою ПАТ «Банк Камбіо» за кредитними договорами від 15 грудня 2010 року, укладено Договір іпотеки належної позивачу на праві власності квартири АДРЕСА_1. В подальшому, право вимоги за Кредитними договорами від 15 грудня 2010 року та Договором іпотеки від 18 листопада 2011 року третьою особою ПАТ «Банк Камбіо» було передано відповідачу ПзОВ «Ірланд Транзіт» на підставі Договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 11 вересня 2014 року.

10 грудня 2014 року право вимоги відповідача ПзОВ «Інланд Транзіт» за Договором іпотеки від 18 листопада 2011 року було передано відповідачу ОСОБА_6 на підставі Договору відступлення прав за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Макаровою О.П. за реєстровим №498.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року №757/10469/15-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відповідача ОСОБА_6 на вищезазначену спірну квартиру.

Позивач, посилаючись на недотримання при передачі 12 вересня 2014 року прав за Договором іпотеки від 18 листопада 2011 року вимог ч.3 ст.24 Закону України «Про іпотеку» щодо нотаріального оформлення, в силу положень ч.1 ст.216, ч.1 ст.220 ЦПК України стверджує про нікчемність договору та відсутність наслідків у вигляді переходу прав іпотекодержателя від третьої особи ПАТ «Банк Камбіо» до відповідача ПзОВ «Інланд Транзіт». За таких обставин, позивач просить суд визнати оспорюваний Договір відступлення прав від 10 грудня 2014 року недійсним на підставі ч.1 ст.215, ч.1 ст.203 ЦПК України, оскільки третя особа ПОВ «Інланд Транзіт» не мав права його вчиняти. У зв'язку з цим, також просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте на підставі оспорюваного Договору.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_6, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макарової Ольги Петрівни, за участю третіх особі Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон» - про визнання недійсним Договору відступлення прав за договором іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представником позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу, в якій вона просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи та надавши їм загалом правильну юридичну оцінку, прийшов до хибного висновку про відсутність порушеного права позивача.

Крім того, не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, подано апеляційну скаргу, в якій вона просить змінити заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року, шляхом виключення з нього наступного висновку: «Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до п.3 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. 2. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодсржателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Таким чином, недотримання сторонами ПАТ «Банк Камбіо» та ПзОВ «Інланд Транзіт» вимог ст.513 ЦК України та ст.24 Закону України «Про іпотеку» про нотаріальне посвідчення правочину про заміну кредитора (іпотекодержателя) у зобов'язанні за Договором іпотеки від 18.11.2011 вказує на його нікчемність з підстав, визначених ч.1 ст.220 ЦК України», посилаючись на те, що такий висновок суду є необґрунтованим.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, підтримала доводи своєї апеляційної скарги та заперечувала проти доводів апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3

Представник відповідачів ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреностей в інтересах ОСОБА_6 та ПОВ «Інланд Транзіт», підтримала доводи своєї апеляційної скаги та заперечувала проти доводів апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, підтримала доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреностей в інтересах ОСОБА_6 та ПОВ «Інланд Транзіт» та заперечувала проти доводів апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає в повній мірі вказаним вимогам процесуального закону.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18 листопада 2011 року між позивачем та третьою особою ПАТ «Банк Камбіо», в забезпечення зобов'язань третьої особи ТОВ «Лєон» перед третьою особою ПАТ «Банк Камбіо» за Генеральною кредитною угодою та кредитними договорами від 15 грудня 2010 року, укладено Іпотечний договір про передачу в іпотеку належної позивачу на праві власності квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кандзюбою О.Є. за реєстровим №3420 (т.1 а.с.50-57).

11 вересня 2014 між третьою особою ПАТ «Банк Камбіо» та відповідачем ПОВ «Інланд Транзіт» було укладено Договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти), предметом якого було забезпечення зобов'язань третьої особи ТОВ «Лєон» перед ПАТ «Банк Камбіо» за Кредитними договорами від 15 грудня 2010 року шляхом передачі в заставу ПОВ «Інланд Транзіт» майнових прав та відступлення прав вимоги грошових коштів у розмірі 354 768,88 Євро згідно з Договором інвестиційного вкладу №06д/840 від 17 червня 2008 року (т.1 а.с.58,59).

Відповідно до листа ПАТ «Банк Камбіо» від 12 вересня 2014 року, адресованого ТОВ «Лєон» та ПОВ «Інланд Транзіт», 12 вересня 2014 року в зв'язку з порушенням умов Кредитного договору Позичальником, Банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 354 768,88 Євро, що еквівалентно 458 645,29 доларів США, в рахунок погашення заборгованості Позичальника перед Банком. Цим листом Банк також повідомив ПОВ «Інланд Транзіт» про набуття останнім прав кредитора за Кредитним договором у сумі 458 645,29 доларів США, прав Іпотекодержателя та Заставодержателя за договорами забезпечення кредитних зобов'язань (т.1 а.с.62).

10 грудня 2014 року між відповідачами ПОВ «Інланд Транзіт» та ОСОБА_6 укладено Договір відступлення прав за Договором іпотеки від 18 листопада 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Макаровою О.П. за реєстровим №498 (т.1 а.с.63-65).

Як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 10 грудня 2014 року №30782552 підставою відступлення прав ПОВ «Інланд Транзіт» за Договором іпотеки від 18 листопада 2011 року зазначено вищезгаданий Договір застави та відступлення прав вимоги, укладений 11 вересня 2014 року між третьою особою ПАТ «Банк Камбіо» та відповідачем ПОВ «Інланд Транзіт» (т.1 а.с.66-67, 132-133).

В подальшому, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2015 №757/10469/15-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки за зазначеним Договором іпотеки від 18 листопада 2011 року шляхом визнання права власності відповідача ОСОБА_6 на вищезазначену спірну квартиру як іпотекодержателя.

Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами - копіями документів в матеріалах справи: копіями Генеральної кредитної угоди та кредитних договорів від 15 грудня 2010 року (т.1 а.с.15-49), Договору іпотеки від 18 листопада 2011 року (т.1 а.с.50-52), копіями Договору застави майнових прав та про відступлення прав вимоги від 11 вересня 2014 року, Договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 10 грудня 2014 року (т.1 а.с.58-61, 63-65), копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.66-67, 132-133), копією листа ПАТ «Банк Камбіо» від 12 вересня 2014 року (т.1 а.с.62) та копією рішення суду з ЄДРСР (т.1 а.с.68-73).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є стороною оспорюваного Договору відступлення прав за договором іпотеки від 10 грудня 2014 року і закон не вимагає його згоди як боржника та іпотекодавця на заміну кредитора та іпотекодержателя у зобов'язанні, оспорюваний договір не стосується інтересів позивача.

Колегія суддів вважає такий висновок суду необгрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 20 ч. 5 Закону України «Про заставу» до третьої особи , яка задовольнила в повному обсязі вимоги заставодержателя, переходить разом з правом вимоги забезпечена нею застава у встановленому законодавством порядку.

Статтею 209 ЦК України встановлено, що у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином, законодавством чітко визначено спосіб, в якій відбувається заміна сторони кредитора в нотаріально посвідченому іпотечному договорі - шляхом укладання нотаріально посвідченого договору відступлення прав іпотекодержателя. Відповідна позиція наведена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року № 6-34294ске15; від 23 липня 2014 року №6-19092св14, від 20 травня 2015 року № 6-4555св15, від 15 липня 2015 року № 6-6063св15, від 20 травня 2015 року № 6-43359св14.

Саме наявність нотаріального договору відступлення прав іпотекодержателя є підставою для вчинення державним реєстратором (нотаріусом) реєстраційних дій по зміні сторони іпотекодержателя, що передбачено нормами спеціального законодавства в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру проводить, в т.ч., нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора. Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії.

Відповідно до п. 15 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, зокрема щодо обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення: наявності факту виконання умов правочину з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав тощо.

Відповідно до п. 67 Порядку для проведення державної реєстрації відступлення прав за іпотечним договором заявник також подає укладений в установленому законом порядку договір, відповідно до якого відбувається відступлення прав. Таким договором з урахуванням ст. 24 Закону України «Про іпотеку» є нотаріальний договір відступлення прав за іпотечним договором.

Нотаріус не вирішує спір про право, а лише на підставі визначених законодавством документів вчиняє реєстраційні дії під час вчинення ним відповідної нотаріальної дії з майном.

Таким чином, жодний інший документ, крім нотаріального договору відступлення права іпотекодержателя не міг бути підставою для внесення нотаріусом Макаровою О.П. реєстраційного запису про заміну сторони іпотекодержателя квартири.

ПАТ «Банк Камбіо» не укладалося письмового та нотаріально посвідченого договору про відступлення прав за Договором іпотеки від 18 листопада 2011 року, в якому б виявило свій намір передати майнові права іпотекодержателя іншій особі.

Проте, 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Макарова О.П. за зверненням представника ПОВ «Інланд Транзіт» без відповідних правових підстав внесено запис про відступлення прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 18 листопада 2011 року на користь ПОВ «Інланд Транзит».

ПОВ «Інланд Транзіт» виступаючи майновим поручителем по зобов'язанням ТОВ «Лєон» відступав на користь ПАТ «Банк Камбіо» право вимоги грошових коштів по власним депозитним договорам.

В той же час, Договори від 11 вересня 2014 року мали зовсім інший предмет, не стосувались договору іпотеки від 18 листопада 2011 року, не містили волевиявлення банку щодо відступлення прав по договору іпотеки від 18 листопада 2011 року, не визначали моменту та умов такого відступлення. Ці договори укладені в простій письмовій формі, а тому не можуть бути підставою для заміни сторони кредитора в нотаріальному договорі іпотеки.

Відповідно до цих договорів ПОВ «Інланд Транзит» на забезпечення зобов'язань ТОВ «Лєон» передає в заставу банку майнові права, а саме: права вимоги грошових коштів по інвестиційним (депозитним) договорам. В п.1.6. Договорів від 11 вересня 2014 року зазначено, що вони є змішаними договорами, які складаються з договору застави майнових прав та договору відступлення прав вимоги грошових коштів за Договорами інвестиційного вкладу. Тобто, підписуючи ці договори ПОВ «Інланд Транзіт» одночасно відступив банку майнові права.

Відповідно до ст. 584 ЦК України у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (ст. 590 ЦК України). В ст. 23 Закону України «Про заставу» визначено, що при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки (відступлення) заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Договори відступлення прав вимоги грошових коштів по банківським вкладам не підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Проте, такі договори не є підставою для вчинення нотаріусом реєстраційної дії по заміні кредитора в зовсім іншому іпотечному зобов'язанні.

Законодавством встановлений спеціальний порядок відступлення прав іпотекодержателя. Правочин, вчинений всупереч визначеному законом порядку, є нікчемним в частині наслідків зміни іпотекодержателя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Оскільки у встановленому законом порядку ПОВ «Інланд Транзіт» не набуло прав іпотекодержателя, то і не могло передати такі права ОСОБА_6

Проте, 10 грудня 2014 року нотаріусом Макаровою О.П. було незаконно зареєстровано ПОВ «Інланд Транзит» іпотекодержателем належного позивачу нерухомого майна.

Одночасно, 10 грудня 2014 року, ПОВ «Інланд Транзит» та ОСОБА_6 укладають договір відступлення прав іпотекодержателя, який посвідчує нотаріус Макарова О.П,, як це і передбачено чинним законодавством. На цій підставі нотаріус Макарова О.П. приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17887913 від 10 грудня 2014 року 18:24:36, на підставі чого реєструє ОСОБА_6 іпотекодержателем.

Відповідно до норм ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Оскільки договір відступлення прав за договором іпотеки, укладений 10 грудня 2014 між ЛОВ «Інланд Транзіт» і ОСОБА_6, а також рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не відповідають вимогам законодавства і порушують права та інтереси власника майна ОСОБА_5, то позовні вимоги ОСОБА_5 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судом першої інстанції рішення було постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення районного суду, відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Більш того, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, то у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК з позивача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 974 грн. 40 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, а також судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1213,30 грн., а всього 2187 грн. 70 коп.

Отже, з відповідачів: Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» (Офіс 1, Студіо, Сейнт Ніколас Клоус, Елстрі, Гардфошир, WD6 3EWАнглія Велика Британія), ОСОБА_6 (83122 АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_5 (83004 АДРЕСА_2) сплачений судовий збір в розмірі 729 гривні 36 копійок з кожного.

Керуючись ст. ст.88, 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 - відхилити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

Позов ОСОБА_5 до Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_6, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макарової Ольги Петрівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лєон» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задовольнити.

Визнати недійсним договір відступлення прав за договором іпотеки, укладений 10 грудня 2014 року між Партнерством з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою Ольгою Петрівною, зареєстрованого в реєстрі за №498.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17887913 від 10 грудня 2014 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою Ольгою Петрівною.

Стягнути з відповідачів Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» (Офіс 1, Студіо, Сейнт Ніколас Клоус, Елстрі, Гардфошир, WD6 3EWАнглія ВеликаБританія), ОСОБА_6 (83122 АДРЕСА_3) приватного нотаріуса Макарової Ольги Петрівни (01021 АДРЕСА_4) на користь ОСОБА_5 (83004 АДРЕСА_2) сплачений судовий збір в розмірі 729 гривні 36 копійок з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: