Номер провадження: 22-ц/785/1422/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4

За участю секретаря Поліхранової Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2015 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору та зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

-про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

13.02.2013 року, публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України (далі-Банк) звернулось із позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 50 315,46 доларів США і 33 611,97 гривень пені, посилаючись на те, що відповідно до договору про переведення боргу від 24.09.2010 року, укладеного між АТ Укрексімбанк, ОСОБА_7 /первісний боржник/ і відповідачем ОСОБА_6/новий боржник/, до відповідача перейшов борг первісного боржника у сумі 98 941,61 доларів США за кредитним договором від 24.04.2008 року. На підтвердження переведення боргу за договором від 24.09.2010 року, укладена додаткова угода №2, якою сторони договору визначили позичальником відповідача, виклавши текст кредитного договору у новій редакції. Умовами договору, зокрема встановлено термін сплати відсотків та основного боргу, проте станом на 11.02.2015 року відповідач належним чином не виконав зобов'язань щодо сплати відсотків і суми основного боргу.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем і ОСОБА_5 24.09.2010 року укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалась нести содірану відповідальність за невиконання позичальником умов за кредитним договором.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів у строки, визначені зобов'язанням і постійно порушує умови договору, поручитель несе солідарну відповідальність за неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, позивач просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав і подав зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору з тих підстав, що умови кредитного договору є несправедливими та дискримінаційними і таким, що обмежують його права, як споживача й не відповідають вимогам Закону України Про захист прав споживачів.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2015 року року первісний позов задоволено, у зустрічному позові відмовлено. Суд стягнув з відповідачів у солідарному порядку на користь Банка заборгованість у сумі 50 315,46 доларів США і 33 611,97 гривень пені за несвоєчасне виконання зобов'язання. З відповідачів на користь Банка, у рівних частках, суд стягнув судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5. просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, про відмову Банку у позові і про задоволення зустрічного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального пава.Зокрема посилається на те, що вона не знала і не могла знати про коливання курсу валюти та валютні ризики та кредитний договір суперечить Постанові НБУ.

В судове засідання відповідачі не зявились,про час та місце розгляду спави сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ч.1 ЦПК України).

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд, задовольняючи позов Банка і стягуючи заборгованість у солідарному порядку виходив з того, що вимоги позивача обгрунтовані та доведені.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи апеляційна скарга ОСОБА_5 є тотожною апеляційній скарзі ОСОБА_6 щодо якої ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 відхилено.Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2015 року залишено без змін.( а.с.72-77).

Встановлено, що за додатковою угодою № 2 від 24.09.2010 року до кредитного договору від 24.04.2008 року та договором переведення боргу від 24.09.2010 року між Банком, ОСОБА_7 і ОСОБА_6, до останнього перейшов борг ОСОБА_7 у сумі 98 941,61 доларів США за кредитним договором від 24.04.2008 року. Факт видачі і отримання готівкою суми кредиту підтверджено належним доказом (а.с.7-16,18-26,30 т.1).

Кредит отримано на умовах забезпеченності, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, зі строком повернення кредиту до 23.04.2018 року (п.2.1.1 додаткової угоди №2 від 24.09.2010 року,а.с.18,18 зворот).

Умовами кредитного договору встановлено термін сплати відсотків і основної суми боргу за кредитом, а саме: з 1 по 15 число кожного місяця (п.п.2.5.1 а.с.8 зворот,п.2.5.1. а.с. 19 т.1).

Станом на: 18.09.2014 року позичальник мав прострочену заборгованість по кредиту у сумі 1 683,73 доларів США; на 20.10.2014 року мала місце прострочена заборгованість за кредитом у сумі 2 298 доларів США

Станом на 11.02.2015 року мала місце поточна заборгованість по нарахованим процентам у сумі 588,71 доларів США і заборгованість по простроченим процентам у сумі 1 750,14 доларів США (а.с.73,74 т.1).

ОСОБА_7 також станом на 11.02.2015 року нарахував пеню за порушення умов зобов'язання у сумі 33 611,97 гривень.(а.с.82,83 т.1).

Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами ОСОБА_8 банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 відхилено.Рішення Київського районного суду м. одеси від 22 травня 2015 року залишено без змін.( а.с.72-77).

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

В Пленумі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснено, що „саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Відповідно до статті 36 Закону України Про ОСОБА_8 України офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється ОСОБА_8 Банком України.

Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання та валютного контролю, встановлюються ОСОБА_8 Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_8 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, встановлюється щоденно, а отже незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не передбачена.

Таким чином, укладаючи Кредитний договір та договір пруки відповідачі свідомо взяли на себе ризики на випадок подальшої зміни валютного курсу. Будь-яких законних підстав вважати, що така зміна, у тому числі - в сторону збільшення курсу - не настане, у них не було.

Позичальник зобовязаний погасити Кредит на рахунок, вказаний у підпункті 2.3.1 цієї Додаткової угоди в строк, зазначений у пункті 2.1 цього Договору. Погашення Кредиту Позичальник повинен здійснювати у Валюті Кредиту у строки та у сумах, визначених Графіком надання та погашення Кредиту за Договором. Строки, передбачені Графіком надання та погашення Кредиту за Договором, є обовязковими для виконання Позичальником (п. 2.4.1);

Договір набуває чинності з дати його підписання повноважним представником Банку та Позичальником, набуття чинності усіма правочинами (договорами, угодами), спрямованими на забезпечення зобовязань Позичальника за цим Договором, та діє до повного виконання Сторонами своїх зобовязань по Договору (п. 6.1);

Позичальника перед укладенням цього Договору повідомлено Банком усю необхідну інформацію щодо реквізитів Банку та умов кредитування (кредитних умов), а також те, що один примірник (оригінал) цього Договору він отримав (п.6.11);

Позичальника попереджено про валютні ризики, які він може понести у разі отримання кредитних коштів, та надано інформацію щодо методики, яка використовується Банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, повязаних з конвертацією валюти (абз. 2 п.6 .12);

Сукупна вартість Кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартість всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань Позичальника, які повязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням Кредиту, у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання Кредиту визначена з наявних на момент укладення цього Договору у Банка показників і даних та наведена у Додатку №2 до цього Договору (п. 6.13).

При цьому, посилання на ст. 607 ЦК України, як на підставу припинення зобовязань перед Банком, є безпідставним і некоректним, оскільки зазначеною нормою встановлено, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Між тим, ОСОБА_6, уклавши кредитний договір на запропонованих Банком умовах, тим самим прийняв на себе відповідальність і зобовязання, які підлягають безумовному виконанню, у відповідності із 'умовами кредитного договору та чинного законодавства України.

Між тим, підпунктом 2.1.5 договору поруки від 24.09.10, укладеного між Банком та ОСОБА_9, в якості забезпечення зобовязань ОСОБА_6.І, за кредитом перед Банком, встановлено, що Поручитель цим підтверджує, що він ознайомився з умовами Кредитного договору (включаючи всі додатки до Кредитного договору, що є чинними на дату укладення цього Договору), укладеної між Кредитором і Позичальником, поінформований про фінансово-економічний стан Позичальника і повністю розуміє свої обовязки згідно з цим Договором.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання.

Зважаючи на те, що позичальник належним чином не виконував зобов'язання щодо повернення суми кредиту й сплати процентів у строки, встановлені п.п.2.2.1,2.5.1 кредитного договору і додаткової угоди №2 до кредитного договору, систематично порушує умови зобов'язань, у Банка виникло право на дострокове стягнення суми кредиту і заборгованості за кредитним договором.

Суд, відмовляючи у зустрічному позові обгрунтовано виходив з того, що позичальник прийняв умови кредитного договору, оскільки виконував зобов'язання у період з 2010 року по 2014 рік.

Не встановлено судом і порушень Закону України Про захист прав споживачів під час укладення між Банком та позичальником кредитного договору.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2015 року ОСОБА_6 відмовлено у позові до Банка про визнання недійсним п.2.22 кредитного договору від 24.04.2008 року (а.с.250,251 т.1).

Виходячи з вищевикладеного,судова колегія дійшла висновку , що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.218, 303,308, 316, 317, 319ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

ОСОБА_4