ССправа № 569/1652/17
22 березня 2017 року м Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О. О.
секретар Прокопчук Л.М.,
за участю позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі - відповідач), треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин, зі зняттям його з реєстраційного обліку по зазначеній адресі.
Позовну заяву мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності йому, відповідачу та третім особам в рівних частках. На даний час в квартирі значаться зареєстрованими всі її співвласники та ОСОБА_5 Однак, відповідач у квартирі не проживає з 2006 року, комунальні платежі не сплачує, не бере участі у поточних витратах на обслуговування квартири, його речей у квартирі немає. У зв'язку з тривалою відсутністю відповідача за місцем реєстрації позивач змушений сплачувати підвищений розмір комунальних послуг, а тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ній, просив позов задовольнити.
Третя особа ОСОБА_2 щодо задоволення позову не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. Згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Рівненській області (а.с.9) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований по АДРЕСА_1. Надіслані на адресу відповідача, зазначену в позові та повідомленні судова повістка та копії документів, повернулися до суду з позначкою на конверті «адресат не проживає за адресою». У відповідності до абзацу 3 ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення відправлення.
Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач як співвласник квартири з 2006 року не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, а тому на його думку на підставі ст. 405 ЦК України його необхідно визнати таким, що втратив право користування житлом та зняти з реєстраційного обліку.
Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 369 ЦК України, передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Отже, відповідач як співвласник квартири за адресою: АДРЕСА_1, може вільно володіти, користуватися квартирою і не може бути обмежений у праві користування квартирою. Не проживання відповідача в квартирі, який є співвласником цієї квартири, не може слугувати підставою для визнання його таким, що втратив право користування житлом.
Оскільки, право власності є абсолютним правом, яке включає володіння, користування, розпорядження, та якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків передбачених законом, то власник не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном.
Таким чином, до співвласника квартири, яким є ОСОБА_3, вимоги про визнання його таким, що втратив право у користуванні належним йому майном, виходячи з непорушності права власності, не можуть бути заявлені.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
З врахуванням викладеного, в задоволенні вимог позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, та відповідно зняття його з реєстраційного обліку, необхідно відмовити за їх необґрунтованістю.
Керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 23 березня 2017 року.

Суддя О.О. Першко