АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Шахової О.В.,

ПоливачЛ.Д.,

при секретарі Горак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року,

у с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконними дій відповідача, які полягали у відмові в обслуговуванні його банківського карткового рахунку, просив зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» поновити обслуговування карткового рахунку в повному обсязі, а також просив стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року, позовні вимоги - задоволено частково, визнано незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо відмови в обслуговуванні банківського карткового рахунку ОСОБА_2 та зобов'язано відповідача поновити обслуговування карткового рахунку в повному обсязі. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Також, вирішено питання про судові витрати (а.с.41-44).

Не погодившись з вказаним рішення суду, ОСОБА_3 в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Крім того, просила стягнути з відповідача судові витрати.

_______________________________________________

Справа № 755/15408/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/4042/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Апеляційну скаргу мотивувала, зокрема, тим, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог ухвалене без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх матеріалів справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права, оскільки з рішення суду не зрозуміло, якими доказами підтверджується наявність будь-якого обмеження за рахунком позивача, крім того, суд взагалі не з'ясував, чи наявні фактично будь-які обмеження у користуванні позивачем рахунками, відкритими у ПАТ КБ «Приватбанк», а якщо такі існують, то у зв'язку з чим вони виникли, з якого часу, з якими обставинами пов'язані, яка їх правова природа, а також чи можливе зняття таких обмежень без істотного порушення прав та інтересів третіх осіб.

Крім того, остання вважає, що позов подано передчасно та безпідставно, позивачем не доведено позовні вимоги, а тому суд ухвалив рішення про задоволення позову без належного з'ясування усіх обставин справи.

В суді апеляційної інстанції, представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Штронда А.М., підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, крім того, направив до суду свої письмові пояснення щодо апеляційної скарги, а тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника Банку, з'ясувавши фактичні обставини справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що 07 травня 2013 року ОСОБА_2 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк (а.с.30-31). В ПАТ КБ «ПриватБанк» останній відкрив банківський рахунок, після чого йому було надано банківську карту платіжної системи MasterCard, номер НОМЕР_1.

Як встановлено в ході розгляду справи, 02 вересня 2016 року в телефонному режимі, особою, яка не представилася, позивача було повідомлено про прийняття ПАТ КБ «ПриватБанк» рішення про припинення співробітництва з ним та необхідність закриття рахунку.

З метою перевірки відсутності шахрайських дій, 02 вересня 2016 року позивач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», НБУ, Національної поліції України з відповідним зверненням.

На звернення останнього, від ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь, датована 14 вересня 2016 роком, у якій відповідач вказав, що Банк змушений відмовити в обслуговуванні картки ОСОБА_2 через одну з описаних причин, а саме: згідно Умов і Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» має право відмовити клієнту без пояснення причин у видачі або пере випуску карти в разі надання ним в заяві неправильної інформації, нестійкого фінансового стану або наявності інших даних, що свідчать про неможливість видачі (перевипуску) карти цій особі; призупинити дію картки, а також відмовити в продовженні строку дії карти в разі здійснення операцій, що суперечать інтересам клієнта або банку, з використанням картки або нанесеної на неї інформації; призупинити здійснення розрахунків за картою (заблокувати карту) і/або визнати карту недійсною в разі порушень держателем або довіреною особою вимог законодавства України, умов договору, Умов і Правил надання банківських послуг і/або в разі виникнення овердрафту; призупинити або припинити дію карти, відмовити в продовженні, заміні або видачі нової карти чи доручити будь-якому учаснику міжнародних платіжних систем вилучити карту, якщо: держатель (довірена особа) зумисно неправильно повідомив банку про себе та/або своїх відносин з іншими банками або приховав відомості, раніше невідомі банку та не враховані під час розгляду заяви на відкриття карткового рахунку; держатель понад один раз допустив прострочення погашення мінімального обов'язкового платежу; держатель понад один раз звертався в банк і блокував карту та при цьому за карткою до моменту її фактичного блокування в системі авторизації банку та поміщення до стоп-лиска здійснювалися операції, від яких пізніше держатель відмовився.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання незаконними дій відповідача щодо відмови в обслуговуванні його банківського карткового рахунку та зобов'язання поновити обслуговування карткового рахунку позивача в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Банком не вказано конкретну підставу відмови в обслуговуванні картки позивача, що свідчить про недоведеність заперечень Банку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Виходячи зі змісту ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Так, з відповіді на звернення ОСОБА_2 та заперечень ПАТ КБ «ПриватБанк», не вбачається, що у відповідача взагалі були підстави відмовляти в обслуговуванні картки позивача.

Доводи Банку в частині не доведення та не з'ясування судом наявності будь-якого обмеження за рахунком позивача, є необґрунтованими, оскільки в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, в частині відмови в обслуговуванні (призупиненні обслуговування) його карткового рахунку з наступним аргументуванням відповідача: «Ограничение по карте. Обслуживание Ваших счетов приостановлено согласно п.1.1.3.2.14 Условий и правил предоставления банковских услуг. После проведения проверки с Вами свяжется сотрудник банка. Подробнее на сайте pb.ua/1892.».

Письмові посилання представника Банку на те, що оскільки діяльність клієнта - ОСОБА_2, який є широковідомим «догхантером» та засновником Громадської організації «Спілка журналістів-догхантерів», тимчасово заборонена, є сумнівною та може бути в подальшому розцінена відповідними державними органами як порушення законодавства, у зв'язку з чим Банком було прийнято рішення припинити співпрацю з клієнтом, не були предметом розгляду судової справи, не досліджувалися судом першої інстанції під час розгляду справи по суті та не були доводами апеляційної скарги, а тому такі посилання відповідача не впливають на висновки суду першої інстанції та не досліджувались апеляційним судом в межах розгляду апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги також не впливають на рішення суду першої інстанції, а тому не приймаються колегією суддів.

Крім того, в частині рішення суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, у зв'язку з їх недоведеністю, суд апеляційної інстанції також погоджується з таким висновком.

Згідно ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищевикладеного, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова