Справа № 737/1169/16-ц
Провадження № 2/737/11/17
і м е н е м У к р а ї н и
17 січня 2017 року смт. Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області в складі:
судді - Іванець С.В.,
за участі секретаря Юрченко М.М.,
за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача - орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав ,
ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_3, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що вона є матірю, а відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_4, 2008 року народження, який ухиляється від батьківського піклування по відношенню до свого сина, з 2009 року, не зважаючи на рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина, не надає допомогу на утримання дитини, жодного разу не навідував сина ні в дитячому садочку, ні в школі, не цікавиться навчанням сина та не відвідує батьківські збори, орган опіки та піклування за місцем проживання дитини надав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_4. Вказані обставини, на думку позивача, є підставами відповідно до ст.164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач зазначала, що батько дитини - відповідач ОСОБА_3 після народження дитини навіть не забрав їх із пологового будинку, а коли дитині було 2 тижні пішов із сімї та більше не повертався, жодного разу не телефонував та більше дитину не бачив, коли вона знайшла його номер телефону в соціальній мережі та зателефонувала, щоб попросити допомоги, він допомоги не надав, на телефонні дзвінки більше не відповідав. Аліменти на утримання дитини відповідач жодного разу не сплачував, коли їй вдавалося зясувати місце його роботи та повідомити про це виконавчу службу - він одразу звільнявся з роботи.
Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, з врахуванням висновку органу опіки та інтересів дитини.
Свідок ОСОБА_5, мати позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що її дочка познайомилась з ОСОБА_3, коли навчалась у технікумі, в цей період вийшла за нього заміж, та у жовтня 2008 року народила сина ОСОБА_4. Оскільки вони проживають у м.Прилуки, а дитина була народжена в пологовому будинку м.Чернігова за рекомендаціями лікарів, вона з батьком позивача винайняли машину і забрали дочку та онука з пологового будинку додому, батько дитини - ОСОБА_3 за ними не їздив, а проживши з дружиною та сином два тижні поїхав до своїх батьків та більше не повертався. З 2008 року по теперішній час ОСОБА_3 до сина ОСОБА_4 не приїздив, участі в його вихованні та утриманні не брав, на намагання матері сконтактувати з ним не реагував.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю, а відповідач ОСОБА_3 - батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 31 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського МУЮ (а.с.6).
Відповідно до довідки комітету самоорганізації населення №5 Плискунівського мікрорайону м.Прилук №024/5-09-2673 від 26.09.2016 позивач ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_4, сестрою ОСОБА_7, батьком ОСОБА_8, матірю ОСОБА_5.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Статтею 164 СК УКраїни передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз'яснення, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом по справі встановлено, що батько малолітнього ОСОБА_4, 2008 року народження - ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до характеристики №64 від 16.09.2016 Дошкільного навчального закладу №26 м.Прилуки Чернігівської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідував заклад з 2011 по 2014 рік, приводила до дошкільного навчального закладу та забирала додому дитину його мати ОСОБА_1, батько - ОСОБА_3 в дошкільному закладі не зявлявся, свята та відкриті заходи не відвідував(а.с.10).
З довідки Прилуцької ЗОШ І-ІІІ ступенів №10 №97 від 19.09.2016 встановлено, що ОСОБА_4 навчається у 3-му класі цієї школи та батько дитини - ОСОБА_3 навчанням сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує.
Відповідно до довідки №478 від 21.09.2016 дитячої поліклініки м.Прилуки ОСОБА_4, 2008 року народження знаходиться під наглядом у поліклініці з народження, батько дитини до лікарні не звертався, станом здоровя сина не цікавився.
Згідно висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області №02-16/3447 від 21.10.2016 орган опіки та піклування вважає за доцільне порушити клопотання перед судом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки таке рішення не суперечитиме інтересам дитини.
Зважаючи на наведене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4, 2008 року народження.
Судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 150, 164, 166, 167 СК України, ст.9, 12 Конвенції про права дитини, принципом 6 Декларації про права дитини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 15, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача - орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі у розмірі 1181(одна тисяча сто вісімдесят одна) грн 20 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте Куликівським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В.Іванець