АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Галась І.А.
№22-ц/796/4479/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про відшкодування майнової та немайнової шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової та немайнової шкоди.

У мотивування вимог посилалася на те, що їй на прав власності належить транспортний засіб - автомобіль Nissan Qashqai, р.н.НОМЕР_2.

28 червня 2016 року о 17.30 год по вул. М. Цвєтаєвої, 9-А, в м. Києві вона виявила пошкодження автомобіля Nissan Qashqai, а саме: деформацію переднього правого крила; деформацію правої передньої та правої задньої дверей, деформацію розширювача переднього правого крила та розширювача заднього правого крила; пошкодження ЛФП заднього правого крила; пошкодження ЛФП заднього бампера; пошкодження бризговика заднього правого колеса. На місцях пошкоджень автомобіля залишилася фарба зеленого кольору. Поряд з пошкодженим автомобілем знаходився контейнер для сміття характерного зеленого кольору.

Їй стало відомо, що зазначені пошкодження автомобіля були спричинені контейнером для сміття, який під дією сили вітру мимовільно почав рухатися по прибудинковій території АДРЕСА_1 та врізався у транспортний засіб, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які в цей час знаходилися поряд та були очевидцями події.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №329/7-16 від 15.07.2016 року розмір збитків (вартість відновлювального ремонту), завданих їй пошкодженням транспортного засобу, складає 36880,90 грн.

Послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в тому числі збирання та вивіз відходів, за адресою АДРЕСА_1 надає відповідач - ТОВ «Перший український експертний центр».

Так, бездіяльністю відповідача, яка виявилася у незабезпеченні належного утримання прибудинкової території, об'єктів благоустрою, недотриманні норм та правил у сфері поводження з відходами, незабезпечення безпечних для життя, здоров'я та майна громадян умов при здійсненні операцій щодо поводження з відходами їй було спричинено майнову шкоду (реальні збитки), яка полягає у витратах, які вона мусить понести для відновлення свого порушеного права (витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу).

Таким чином, розмір майнової шкоди (реальні збитки), завданої бездіяльністю відповідача, складає 36 880,90 грн.

Крім того, їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн.

З урахуванням наведеного просила суд стягнути з ТОВ «Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду (реальні збитки) у сумі 36 880,90 грн, немайнову шкоду (моральну шкоду) в сумі 10 000 грн, а також судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про відшкодування майнової та немайнової шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 36 880 гривень 90 копійок.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Не погоджуючись з рішенням, ТОВ «Перший український експертний центр» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки матеріалам перевірки з Деснянського УП ГУ НП в м. Києві щодо звернення з заявою ОСОБА_2 по факту виявлення нею пошкодження автомобіля Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2, у яких відсутня будь-яка інформація про знаходження контейнера для сміття характерного зеленого кольору біля пошкодженого автомобіля позивача.

Вказує, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути належними доказами по справі, оскільки останні не підтвердили факту завдання шкоди контейнером для сміття відповідача, так як із початку руху контейнера не бачили та в цей час не знаходились поряд з даним автомобілем, а спостерігали дану подію з балконів будинку АДРЕСА_1.

Посилається, що зазначений у рішенні суду факт наявності 28.06.2016 року активного атмосферного фронту, сильного вітру та зливи, що спричинили рух контейнера для сміття біля будинку АДРЕСА_1, який зіштовхнувся з автомобілем позивача та спричинив механічні пошкодження, не підтверджується жодним доказом ОСОБА_2

При цьому, судом не взято до уваги довідку з Українського гідрометеорологічного центру Державної служби з надзвичайних ситуацій від 04.10.2016 р. №01-20/1133.

Звертає увагу й на те, що не відповідає дійсності встановлена судом обставина, що відповідачем не дотримано Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій від 17.05.2005 р. №76 під час встановлення контейнерів для сміття на прибудинковій території, оскільки перевіркою представників відповідача підтверджено, що контейнери встановлені згідно Правил №76 від 17.05.2005 року, знаходяться в технічно справному стані, будь-яких зауважень до їх розташування у державної приймальної комісії під час введення будинку в експлуатацію не було, висновки санітарно-епідеміологічної служби щодо порушення умов утримання сміттєвих контейнерів відсутні.

Також суд першої інстанції проігнорував порушення позивачем правил паркування.

Крім того, долучений позивачем Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного позивачу №329/7-16 від 15.07.2016 р. встановлює вартість відновлюваного ремонту автомобіля, але ніяк не посвідчує факт спричинення майнової шкоди відповідачем, а тому не є належним доказом по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків у розмірі 36 880,90 грн, суд першої інстанції підставно виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Судом встановлено, що автомобіль Nissan Qashqai, р.н.НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4. (а.с. 122)

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначала, що 28.06.2016 року вона припаркувала свій автомобіль Nissan Qashqai у дворі будинку АДРЕСА_1. О 17.30 год вона виявила пошкодження на своєму автомобілі. Пошкодження були спричинені контейнером для сміття, який під дією сили вітру мимовільно почав рухатися по прибудинковій території АДРЕСА_1 і зіткнувся з транспортним засобом.

Цього ж дня ОСОБА_2 звернулася з заявою до Деснянського УП ГУ НП в м. Києві і після проведеної перевірки особу, яка пошкодила автомобіль, встановлено не було. Вказане підтверджується Висновком ДОП Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 від 03.07.2016 року. (а.с. 7)

Відповідно до Звіту №32/7-16 від 15.07.2016 року вартість збитку завданого власнику автомобіля Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_2, становить 24 181 грн 58 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Nissan Qashqai, р.н.НОМЕР_2, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення дослідження становить 36 880 грн 90 коп. (а.с. 11-20)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Так, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Перший український експертний центр» отримало на баланс обслуговування житловий будинок по АДРЕСА_1. (а.с. 58-62)

У суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 показав суду, що він живе на третьому поверсі будинку і 28.06.2016 року після обіду бачив як котився бак у сторону автомобіля Nissan Qashqai, як бак в'їхав у даний автомобіль, при цьому біля баку нікого не було.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що 28.06.2016 року приблизно о 16:30-17:00 год вона перебувала на шостому поверсі будинку. Як почав рухатися бак, вона не бачила, але бачила як цей бак тягнуло по автомобілю.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у суді першої інстанції підтвердили, що на пошкодженому автомобілі була фарба зеленого кольору.

Наведеним вище спростовуються посилання апелянта, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути належними доказами по справі, так як останні не підтвердили факту завдання шкоди контейнером для сміття відповідача.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що факт наявності 28.06.2016 року активного атмосферного фронту, сильного вітру та зливи, що спричинили рух контейнера для сміття біля будинку АДРЕСА_1, не підтверджується жодним доказом ОСОБА_2, а при цьому судом першої інстанції не взято до уваги довідку з Українського гідрометеорологічного центру Державної служби з надзвичайних ситуацій від 04.10.2016 р. №01-20/1133.

Так, згідно довідки №01-20/1133 від 04.10.2016 року, наданої Українським гідрометеорологічним центром, метеорологічні спостереження за станом погодних умов проводяться лише на стаціонарних пунктах - метеорологічних станціях. За оперативними даними метеорологічної станції Київ (пр-т Науки, 37) 28 червня 2016 року з 13 год 50 хв. до 14 год 15 хв. та з 14 год 43 хв. до 15 год 38 хв. відмічалася гроза, опадів не було; вітер північних напрямків, 3-5 м/с. (а.с. 64)

Вказана довідка не спростовує доводи позивача щодо наявності активного атмосферного фронту, сильного вітру та зливи на АДРЕСА_1.

Крім того, у суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 показала суду, що у час, коли було пошкоджено автомобіль, був сильний вітер і дощ.

Наведене також підтверджується інформацією на інтернет-сайтах. (а.с.77-94)

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) об'єктів благоустрою є, зокрема, будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів.

За ст. 25 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Відповідно до п. 7.3.4, 7.3.6 Правил благоустрою міста Києва контейнери для збирання сміття та відходів як вторинної сировини повинні встановлюватись на майданчику з твердим покриттям з П- чи Г-подібними огорожами та закриватись щільно кришками. Переповнення контейнерів та місць накопичення відходів не допускається.

Контейнерні майданчики влаштовують на відстані від вікон та дверей житлових будинків, дитячих закладів, спортивних та дитячих майданчиків, а також місць відпочинку населення не менше 20 м, але не більш 100 м від входів до під'їздів житлових будинків.

Забороняєтьсярозміщення контейнерів на тротуарах, проїзних частинах вулиць, міжквартальних проїздів та в арках будинків.

У п. 3.6.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій передбачено, що сміттєзбиральники всіх типів повинні встановлюватися на бетонованому або асфальтованому майданчику, як правило, з огородженням із стандартних залізобетонних виробів або інших матеріалів із насадженням навколо майданчика чагарникових насаджень.

Майданчики для контейнерів на коліщатах повинні обладнуватися пандусом від проїзної частини й огородженням (бордюром) висотою 7-10 см, що унеможливлює скочування контейнерів убік.

Як вірно зазначено судом першої інстанції із фотографій, наданих ОСОБА_2, вбачається, що сміттєзбиральні контейнери біля будинку АДРЕСА_1, де 28.06.2016 року стояв автомобіль позивача, були встановлені без дотримання вимог п. 3.6.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а саме, встановлені не на окремому майданчику, без огородження, без пандусів, що могли б попередити скочування контейнерів убік. (а.с. 33-46)

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За положеннями ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За вимогами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідальність за правильне облаштування та розміщення контейнерів для відходів несе балансоутримувачТОВ «Перший український експертний центр».

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що пошкодження автомобіля позивача відбулося не з вини ТОВ «Перший український експертний центр».

У суді апеляційної інстанції представник відповідача підтвердив, що будь-яких заборон на паркування автомобіля у дворі будинку не було і відсутні докази, які б свідчили про неправильне паркування автомобіля позивачем.

Всі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, суд дав їм оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Фактично в апеляційній скарзі відповідач порушує питання про переоцінку доказів без належних на те підстав.

При цьому відповідачем не надано доказів на спростування висновків суду.

Отже, рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва