Справа № 638/3807/16-ц
Провадження № 2/638/1239/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді Цвіри Д.М.,

при секретарі Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду був уточнений, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач 04.01.2007 р. отримав кредитну картку з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 4000,00 грн.

Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, заборгованість по відсоткам за договором б/н від 04.01.2007 р. нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 09.03.2013 р. по 09.03.2016 р. складає 6 672,38 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення відповідно до змісту уточненої позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, надав пояснення відповідно до письмових заперечень, просив повністю відмовити у задоволенні позову, у звязку із спливом строку позовної давності та у звязку з тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до заяви від 04.01.2007 р. відповідач отримав кредитну картку з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 4000,00 грн. Базова процентна ставка по кредитному ліміту 3 % в місяць на залишок заборгованості. Крім того, дана заява містить зазначення, що заявник ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанк, а також його місце знаходження. Заявник висловлює згоду з тим, що дана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між заявником та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.13 Умов та Правил надання банківських послугу випадку, якщо після закінчення строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вклад, вклад автоматично вважається продовженим на строк, вказаний у п. 1 даної згоди. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта до банку. При цьому нарахування нового строку вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Визначення поняття «зобов'язання» міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, заборгованість по відсоткам за договором б/н від 04.01.2007 р. нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 09.03.2013 р. по 09.03.2016 р. складає 6 672,38 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно)

Відповідно до ч. 1 ст. 1040 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі не повернуто, проценти за кредитом підлягають стягненню у межах строку позовної давності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість по відсоткам за договором б/н від 04.01.2007 р. нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 09.03.2013 р. по 09.03.2016 р. у розмірі 6 672,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Д.М.Цвіра