Справа № 138/3489/16-ц
Провадження №:2/138/85/17
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2017 м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючої судді Жикевич Т.Б.,
за участю секретаря Алєксєєвої І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.02.2010 між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язалась сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушила умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 24 489,51 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові зазначив, що не заперечує проти заочного рішення, розгляд справи просив проводити у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином за місцем реєстрації.
Враховуючи зміст заяви представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
26.02.2010 сторони уклали договір № б/н, відповідно до якого кредитор надав відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 6.5, 6.7 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.
Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, зокрема, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
В позові зазначено, що кредитор виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів позичальнику, а позичальник зобов'язання за вказаним договором не виконав.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1.ст.526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак згідно розрахунків позивача, станом на 30.09.2016 відповідач допустив заборгованість по вказаному договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості позивача, борг за договором №б/н від 26.02.2010 становить 24 489,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2 227,16 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 17 619,99 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3 000,00 грн.; штраф (фіксованої частини) 500 грн., штраф (процентна складова) 1 142,36 грн.
Щодо нарахування штрафу то відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Щодо нарахування процентів та комісії то відповідно до п.6.5 умов і правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перерахунку платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених тарифами договору.
В ході розгляду справи судом встановлено, що на підставі укладеного договору №б/н від 26.02.2010 відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту, але взяті на себе зобов'язання щодо повернення коштів та плати за користування коштами належним чином не виконала, чим порушено умови договору. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача.
Крім того, відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст.3,525, ч. 1 ст.526, ч. 1 ст.530, ч. 1 ст.626, ч. 1 ст.629, ч. 1 ст.1054 ЦК України, ст.ст.10,60, ч. 1 ст.88, ч. 4 ст.197,212-216,224-226 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.02.2010, яка станом на 30.09.2016, становить в загальному розмірі 24 489,51 грн., а саме: 2 227,16 грн. - заборгованість за кредитом; 17 619,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 142,36 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у виді судового збору в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти дів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Т.Б.Жикевич