Справа № 766/3602/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Рядчої Т.І.,
за участю секретаря Кліментовської О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Судом встановлено, що 01.07.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних. Відповідач зобов"язався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно умов договору.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Відповідно до п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 "Умов та Правил надання банківських послуг клієнт (відповідач) дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
В силу ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір було укладено відповідно до вимог ст.ст.203, 205, 207, 1054, 1055 ЦК України, а саме його укладено у письмовій формі, та підписано уповноваженими особами.
З матеріалів справи вбачається, що банк перерахував на рахунок відповідача кошти, передбачені кредитним договором.
Згідно ст.1050 ч.2 якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Кредитним договором передбачено, що позичальник повинен належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та повернути кредит в сумі передбаченій договором, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені у ньому.
Щодо позовних вимог в частині стягнення 3000,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією суд дійшов висновку про наступне.
Згідно із частинами 1, 3 ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно зі ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто нараховані позивачем відповідачу грошові кошти як плата за пропуск платежів (за прострочення виконання грошового зобов'язання) незважаючи на те, як іменована в поданій до суду заяві, фактично є пенею, яка застосовується як санкція за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені та приходить до висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 1000,00 грн. пені.
На підставі викладеного, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню.
Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які в даному випадку складаються з 1202,54 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст.526, 530, 533, 534, 629, 1050 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 224 226, 295 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Херсонського міського суду Херсонської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т.І. Рядча