Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про відшкодування майнової шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 березня 2016 року о 09.05 год. на перехресті рівнозначних доріг з вул. Межева на вул. Їжакевича в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Джилі» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

У результаті даного ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Україна» на підставі полісу АІ/5583463, внаслідок чого у позивача виникло право на відшкодування шкоди, завданої ДТП.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15 травня 2016 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно Звіту № 720 від 07 квітня 2016 року матеріальний збиток, який було завдано власнику автомобіля НОМЕР_1 внаслідок ДТП становить 45 515 грн. 93 коп.

Позивач вказує, що СПД ФО ОСОБА_3 виконало ремонтні роботи вказаного автомобіля на суму 34 263 грн. 20 коп.

28 березня 2016 року позивачка рекомендованим листом направила відповідачу повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, однак даний лист повернувся у зв'язку з неотриманням адресатом.

Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не виплачує розмір матеріального збитку, просить стягнути з ПрАТ «СК «Україна» на свою користь розмір матеріального збитку у сумі 34 263 грн. 20 коп., вартість проведення експертизи 1 468 грн., послуги евакуатора у розмірі 656 грн., а також судові витрати.

У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій зазначила, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за відсутності представника відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 16 березня 2016 року о 09.05 год. на перехресті рівнозначних доріг з вул. Межева на вул. Їжакевича в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Джилі» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Україна», що підтверджується полісом № АІ/5583463 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 20).

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року ОСОБА_2 було визнана винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з аналізу процесуальних норм права, преюдиційність фактів, які відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними (ті самі особи (особа) або правонаступники) і об'єктивними (предмет спору, предмет доказування) межами, за якими сторони чи інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом у рішенні в такій справі факти і правовідносини.

Внаслідок даного ДТП автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження на суму 45 515 грн. 93 коп., що підтверджується звітом № 720 «Про оцінку автомобіля НОМЕР_1» (а.с. 10-13).

Крім того, позивачка понесла витрати на оплату вартості проведення експертизи 1 468 грн. та послуги евакуатора у розмірі 656 грн. ( а.с. 14, 15).

СПД ФО ОСОБА_3 виконало ремонтні роботи вказаного автомобіля на суму 34 263 грн. 20 коп. ( а.с. 16-17).

У порядку ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Приписами статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

У порушення вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач у місячний строк не здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1, що стало підставою для звернення з даним позовом.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 28 вищезазначеного закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством,

Після розгляду страховиком наданих йому визначених у ст. 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця (ст.ст. 46, 37 Закону).

Оскільки винний у вчиненні ДТП було визнано водія ОСОБА_2, а цивільна відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2 була застраховано в ПАТ «СК «Україна», тому шкода, завдана транспортному засобу, що належить позивачу, підлягає відшкодуванню ПАТ «СК «Україна».

Матеріали справи свідчать, що 28 березня 2016 року позивачка рекомендованим листом направила відповідачу повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду ( а.с. 7, 8), однак даний лист повернувся у зв'язку з неотриманням адресатом, а тому на сьогоднішній день страхове відшкодування ОСОБА_1 не виплачено.

Як вбачається з листа МТСБУ від 30 серпня 2016 року, розпорядженням Нацкомфінпослуг № 905 від 30.04.2015 року ПрАТ «СК «Україна» було анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПрАТ «СК «Україна» відсутні дані щодо ліквідації, правонаступництва чи визнання банкрутом даної юридичної особи (а.с. 21).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з ПрАТ «СК «Україна» суми страхового відшкодування завданої шкоди у розмірі 34 263 грн. 20 коп. та вартість проведення експертизи 1 468 грн., послуги евакуатора у розмірі 656 грн. підлягають задоволенню.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Однак, ПрАТ «СК «Україна» не скористалося своїм правом надати заперечення проти заявлених позовних вимог ОСОБА_1

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 22, 28, 29, 36, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 526, 990, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 15, 88, 209, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (ідентифікаційний код 30636550) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) суму майнової шкоди у розмірі 34 263 грн. 20 коп. (тридцять чотири тисячі двісті шістдесят три гривні двадцять копійок), вартість проведення експертизи у сумі 1 468 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят вісім гривень), послуги евакуатора у розмірі 656 грн. (шістсот п'ятдесят шість гривень 00 коп.) та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна