Справа № 525/708/16-ц
Провадження №2-р/525/1/17
У Х В А Л А

22.03.2017 року сел. ОСОБА_1

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка Полтавської області заяву позивача ОСОБА_2 про розяснення рішення Великобагачанського районного суду від 29.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Великобагачанського районного суду з заявою в порядку ст.221 ЦПК України про розяснення рішення Великобагачанського районного суду від 29.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Вказує, що згідно вищевказаного рішення суду державний реєстратор речових прав на нерухоме майно відмовляється зареєструвати за ним право власності на спадкову земельну ділянку, оскільки, відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №060294, виданого 16.03.1998 року, померлий ОСОБА_5 був власником земельної ділянки площею 4,37 га, що призначена для ведення сільського господарства та розташована на території Великобагачанської селищної ради Полтавської області, а саме: 4,04 га ріллі, 0,33 га кормові угіддя. Однак, як вказується у заяві, позовні вимоги були заявлені і судом були задоволені щодо даної земельної ділянки в цілому на загальну площу 4,37 га (як вказано у Державному акті), відповідно, в даний час, з урахуванням вимог Закону України «Про державний земельний кадастр» не можливо зареєструвати відповідне право власності в порядку спадкування на вищевказану земельну ділянку, тому виникла потреба в розясненні вищевказаного судового рішення; при цьому, як вказується у заяві, в дійсності поділу земельної ділянки не проводилось, вказана площа земельної ділянки була вказана на підставі матеріалів цивільної справи та в копії державного акту серія І-ПЛ №060294 на право приватної власності на землю, виданого на імя ОСОБА_5 (а.с.а.с.62-64).

В судове засідання 22.03.2017 року представник позивача ОСОБА_6 подала заяву про підтримання заяви про розяснення рішення суду (а.с.80). В судове засідання інші особи (відповідач та представник третьої особи) не зявились, вони повідомлялись про день і час розгляду заяви, згідно з положеннями ст.221 ЦПК України неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду судом питання про розяснення рішення суду.

Тому суд проводить дане судове засідання, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи №525/708/16-ц, матеріали, що додані до заяви ОСОБА_2 про розяснення судового рішення, в контексті обґрунтування та змісту заяви позивача ОСОБА_2 про розяснення рішення суду, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29.08.2016 року (справа №525/708/16-ц) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задоволено. В порядку спадкування, визнано за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за заповітом ОСОБА_5 від 29.01.2009 року, реєстровий №225, посвідченим державним нотаріусом Великобагачанської держнотконтори, право власності на земельну ділянку площею 4,37 га, що призначена для ведення сільського господарства та розташована на території Великобагачанської селищної ради Полтавської області, що належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №060294, виданого 16.03.1998 року Великобагачанською районною радою народних депутатів, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №869 (а.с.а.с.52-54). Судом розяснено сторонам порядок та строк його оскарження до суду апеляційної інстанції. В даний час рішення суду набрало законної сили.

Згідно ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У відповідності до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до ст.221 ЦПК розяснення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

З позовної заяви ОСОБА_2, яка надійшла до Великобагачанського районного суду Полтавської області 13.07.2016 року вбачається, що ним були заявлені позовні вимоги про визнання права власності на спадкову земельну ділянку, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 площею 4,37 га, що призначена для ведення сільського господарства та розташована на території Великобагачанської селищної ради Полтавської області, що належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №060294, виданого 16.03.1998 року Великобагачанською районною радою народних депутатів, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №869 (а.с.а.с.3-4).

Будь-яких позовних вимог вказаним позивачем про поділ спадкової земельної ділянки не заявлялось. При постановленні рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області 29.08.2016 року суд не виходив за межі заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) і досліджував всі наявні докази по справі, в тому числі і копію Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №060294 від 16.03.1998 року, виданого на імя ОСОБА_5, де вказана загальна площа земельної ділянки 4,37 га; при цьому, як вбачається з Плану зовнішніх меж даної земельної ділянки, вищевказана земельні ділянка розділена на земельну ділянку площею 4,04 га та площею 0,33 га (а.с.8).

Відповідно до Інформації про грошову оцінку земельної ділянки площею 4,37 га, належної ОСОБА_5, в склад даної земельної ділянки входять: рілля 4,04 га, кормові угіддя 0,33 га (а.с.10).

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, в межах розяснення судового рішення згідно заяви ОСОБА_2, з метою належного виконання судового рішення від 29.08.2016 року суд вважає за необхідне розяснити, що в межах прийнятого рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29.08.2016 року (справа №525/708/16-ц) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, яке набрало законної сили, дане рішення повинно розумітися і виконуватися так, що згідно копії Державного акту серія І-ПЛ №060294 на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_5, виданого 16 березня 1998 року передбачено посвідчення права власності земельної ділянки загальною площею 4,37 га двома масивами: одна земельна ділянка площею 4,04 га - призначена для товарного сільськогосподарського виробництва і являє собою ріллю; друга земельна ділянка площею 0,33 га - призначена для товарного сільськогосподарського виробництва і являє собою кормові угіддя; земельні ділянки черезсмужні, не є і не можуть бути однією земельною ділянкою.

При розгляді та задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення суд вважає за необхідне відмітити і врахувати, що процес здійснення правосуддя починається з моменту звернення до суду й закінчується виконанням судового рішення, тому судове провадження повинне мати цілісну й логічно завершену структуру: від звернення певної особи до суду і до виконання судового рішення.

В цьому контексті аналіз рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України», якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого протоколу до конвенції з огляду на порушення права на виконання рішення суду протягом розумного строку) також засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.124 Конституції України.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.14,197,221 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Розяснити, що в межах прийнятого рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29.08.2016 року (справа №525/708/16-ц) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, яке набрало законної сили, дане рішення повинно розумітися і виконуватися так, що згідно копії Державного акту серія І-ПЛ №060294 на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_5, виданого 16 березня 1998 року передбачено посвідчення права власності земельної ділянки загальною площею 4,37 га двома масивами: одна земельна ділянка площею 4,04 га - призначена для товарного сільськогосподарського виробництва і являє собою ріллю; друга земельна ділянка площею 0,33 га - призначена для товарного сільськогосподарського виробництва і являє собою кормові угіддя; земельні ділянки черезсмужні, не є і не можуть бути однією земельною ділянкою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя