ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши клопотання Відкритого акціонерного товариства «Нафтан» про надання дозволу на примусове виконання рішення економічного суду Вітебської області від 17.09.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2017 року Відкрите акціонерне товариство «Нафтан» звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним клопотанням, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2015 року економічним судом Вітебської області було винесено рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання Фастівський завод хімічного машинобудування «Червоний Жовтень» на користь ВАТ «Нафтан» пені за прострочення поставки товару на суму 41 569,50 Євро, а також 1 184,55 Євро в рахунок відшкодування витрат по сплаті держмита. Постановою апеляційної інстанції економічного суду Вітебської області від 18.11.2015 року вказане рішення залишено без змін. В клопотанні зазначено, що станом на 28.12.2016 року на розрахункові рахунки ВАТ «Нафтан» не поступили грошові кошти на загальну суму 34880 Євро.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. 7, 8 Угоди про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності просив дозволити примусове виконання рішення економічного суду Вітебської області у відношенні до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання Фастівський завод хімічного машинобудування «Червоний Жовтень» в частині стягнення на користь ВАТ «Нафтан» 34880 Євро.

Статтею 392 ЦПК України визначено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

У відповідності до пункту 5 ч. 3 ст. 394 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються серед іншого - документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником).

Таким чином, регламентовано надання до суду документа, що посвідчує повноваження представника стягувача.

У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року N 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань судами повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника на об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

Йдеться, зокрема, про застосування норм ЦПК про порушення цивільної справи (ст. 5), про розгляд її по першій інстанції одноособово суддею у відкритому судовому засіданні, проведення судочинства державною мовою України (статті 7, 9, 10, 16), про судові доручення (ст. 33), засади змагальності.

Як встановлено судом, при подачі вказаного клопотання до Фастівського міськрайонного суду в січні 2016 року у додатку до його матеріалів міститься довіреність на представництво в суді. В той же час, надану довіреність суд не вважає за можливе врахувати як документ, що посвідчує повноваження представника, зважаючи на наступне.

Зокрема, по тексту вказаної довіреності зазначено про те, що 16.01.2016 року генеральним директором Відкритого акціонерного товариства «Нафтан», Республіки Білорусь - ОСОБА_1, діючого на підставі Статуту, було видано Довіреність № 167, якою уповноважено юрисконсульта 1 категорії юридичного відділу юридичного управління ВАТ «Нафтан» ОСОБА_2 представляти інтереси товариства.

Документів про те, що саме ОСОБА_1 є уповноваженою посадовою особою підприємства стягувача на представництво його інтересів, а так само на видання від його імені довіреностей шляхом передачі своїх повноважень частково чи повністю іншим особам, суду надано не було.

Суду не було надано ні Статут, ні інший документ, з якого можливо б було зробити висновок про те, що саме ОСОБА_1 є представником стягувача та має процесуальне право передоручати свої представницькі повноваження іншим особами, в тому числі і на території іншої країни.

При цьому, вказана довіреність не завірена нотаріусом, яким при оформлені вказаних документів встановлюється - особа, яка передає свої повноваження, її повноваження, посвідчується справжність та автентичність підпису.

Між тим, ОСОБА_1 виступаючи як генеральний директор доручає серед іншого представнику ОСОБА_2 (особа, що безпосередньо подала вказане клопотання до суду 12.01.2017 року) на представництво Замовника в судах загальної юрисдикції, економічних судах, арбітражних судах та інших судах Республіки Білорусії та Російської Федерації.

При цьому, повноважень на звернення з клопотанням про визнання та звернення до виконання рішення економічного суду Вітебської області від 17.09.2015 рокуна території України не надано.

Проте, як вбачається з вищевказаної Довіреності термін її дії становить по 31.12.2016 року включно (тридцять перше грудня дві тисячі шістнадцятого року), тобто, станом на 12.01.2017 року, довіреність №167 від 16.01.2016 року, видана на ім'я ОСОБА_2 взагалі є недійсною.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Враховуючи, що всупереч вимогам ЦПК України, клопотання та додані до нього документи, направлені до суду, собою, яка не мала на те повноважень, суд приходить до висновку, що вказане клопотання має бути залишено без розгляду і повернено заявникові.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.207, 393, 394 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Відкритого акціонерного товариства «Нафтан» про надання дозволу на примусове виконання рішення економічного суду Вітебської області від 17.09.2015 року- залишити без розгляду і повернути особі, що його подала.

Особа, заява якої була залишена без розгляду, після усунення причин, що стали підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі пяти днів з дня її проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ