Справа № 536/1434/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретарів Ляш О.В., Дяденко С.В.

позивача уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А.

представника відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом її продажу

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна Марина Анатоліївна звернулася до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи, до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки посилаючись, що 10 липня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого по всіх правах та обов'язках виступає Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», і відповідач ОСОБА_3 уклали Кредитний договір № 883/08-ПК, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві кредит в сумі 63 000 грн. на поточні потреби строком користування до 07 липня 2017 року зі сплатою 23 % річних за користування кредитними коштами. Позивач свої зобов'язання виконав належним чином і надав відповідачу грошові кошти в сумі 63 000 грн. Відповідач згідно умов Договору зобов'язувався повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, що він належним чином не виконував. Згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року з відповідача ОСОБА_3 на користь банку стягнуто заборгованість за зазначеним кредитним договором в розмірі 106 076 грн., яке до теперішнього часу не виконане. Станом на 18 вересня 2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 172 896 грн. 45 коп., яка складається з кредиту в сумі - 62 821 грн. 50 коп., процентів - 92 620 грн. 30 коп., комісії за РО - 5 591 грн. 18 коп., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 5 863 грн. 47 коп. Одночасно з укладенням кредитного договору між Банком і ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був укладений Договір поруки. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 липня 2008 року між банком та відповідачем був укладений іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 91,2 кв. м, житловою площею 47,3 кв.м., розташований в АДРЕСА_1, на який накладено заборону відчуження.

Просила суд звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договору іпотеки від 10 липня 2008 року, а саме на житловий будинок зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 91,2 кв. м, житловою площею 47,3 кв.м., розташований в АДРЕСА_1, що належать відповідачу на праві власності, шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за ціною що буде визначена суб'єктом оціночної діяльності на день реалізації та витрат по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн.

В судовому засіданні позивач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М. А. позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 позов не визнав, надав до суду заяву, в якій просив в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Так, рішення, яким з ОСОБА_3 стягнута заборгованість за кредитним договором № 883/08-ПК від 10 липня 2008 року у сумі 106 076 грн. 26 коп. та на яке посилається позивач, винесено Кременчуцьким районним судом 24 листопада 2011 року, а не 28 жовтня 2015 року як зазначено в позові. Таким чином строк позовної давності до основної вимоги - повернення кредиту сплинув 24 листопада 2014 року, а відповідно і закінчився строк позовної давності до додаткових вимог, якою є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд, заслухавши пояснення позивача та уповноваженого представника відповідача, дослідивши подані сторонами докази, приходить до наступних висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Судом встановлено, що 10 липня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та ОСОБА_3 уклали Кредитний договір № 883/08-ПК, згідно умов якого позивач зобов'язувався надати кредит в сумі 63 000 грн. строком по 07 липня 2017 року включно, а відповідач повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 23% на рік на суму заборгованості за кредитом.

Позивач надав відповідачу кошти в сумі 63 000 грн., виконавши таким чином свої зобов'язання в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 всупереч вимогам ст.ст.525,526 ЦК України, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння його зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, свої зобов'язання не виконував, не сплачуючи кредит, відсотки та інші обов'язкові платежі.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2011 року з ОСОБА_3, ОСОБА_6 стягнуто солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за зазначеним кредитним договором станом на 21 жовтня 2011 року в сумі 106 076 грн. 26 коп., що складається з кредиту в сумі 62 821 грн. 50 коп., процентів - 35 468 грн. 08 коп., комісії - 2 331 грн., штрафу - 5 455 грн. 68 коп., яке набрало законної чинності 05 грудня 2011 року та на день звернення з даним позовом до суду не виконано.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем станом на 18 серпня 2016 року, заборгованість за зазначеним кредитним договором становить 172 896 грн. 45 коп., а саме: кредит в сумі 62 821 грн. 50 коп., проценти - 98 620 грн. 30 коп., комісія - 5 591 грн. 18 коп., штраф - 5 863 грн. 47 коп.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 883/08-ПК від 10 липня 2008 року позивач і відповідач ОСОБА_3 уклали 10 липня 2008 року Іпотечний договір, відповідно до умов якого предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 91,2 кв.м., житловою площею 47,3 кв.м. та нежитлову нерухомість зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, які знаходяться в АДРЕСА_1 Полтавської області та є власністю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № 55 на житловий будинок, виданого 08 вересня 1999 року Червонознам'янською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в книзі № 1 за р. № 264, реєстраційний номер об'єкта в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 22872133.

Відповідно до п. 7.1 Іпотечного договору іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання Зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані належним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцем при укладення цього Договору, виявляться недостовірними та/або неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором та цим договором, а також у інших випадках передбачених Кредитним Договором, цим договором та чинним законодавством України.

Згідно п. 7.2 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Оскільки договірні зобов'язання відповідача за кредитним договором не виконані, то позивач має право вимоги на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав до суду заяву про застосування строку позовної давності, розглядаючи яку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-169цс14.

Судом встановлено, що відповідно до Графіку погашення кредиту відповідач ОСОБА_7 повинен був здійснити останній платіж 07 липня 2017 року.

Пунктами 2.7, 3.2.4 кредитного договору передбачено право Банку вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній частині.

В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором позивач 22 вересня 2011 року за вих. № 1244 звернувся до відповідача з вимогою про дострокове погашення грошових зобов'язань, яке останній отримав 27 вересня 2011 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Як зазначено в правовій позиції висловленій в постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16, якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та пені, кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у п. 2.7.2 кредитного договору як кінцевий строк виконання її умов (7 робочих днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги), а оскільки вказану вимогу було отримано позичальником 27 вересня 2011 року, то цією датою слід вважати 05 жовтня 2011 року. На підставі викладеного, перебіг строку позовної давності почався 05 жовтня 2011 року, а закінчився 05 жовтня 2014 року.

Статтею 266 Цивільного кодексу України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що строк позовної давності до вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки сплив, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Так як в задоволенні позову відмовлено, то в відповідності до ст.88 ЦПК України, не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіній Марині Анатоліївні в позові до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом її продажу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з дня після його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя С. М. Клименко