Ухвала

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 10 лютого 2010 року між ним та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено договір про мультивалютний вклад, за умовами якого позивач розмістив на рахунку в банку грошові кошти у сумі 430 євро та 480 доларів США строком на 1 рік. Також договором було передбачено автоматичне продовження строку дії договору, якщо він не заявить про бажання припинити його дію у вказаний строк.

Позивач зазначав, що у зв'язку з окупацією Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим), він змушений був переїхати на тимчасове проживання до м. Бердянська.

У липні та листопаді 2015 року позивач звертався до відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Бердянську з вимогою про надання інформації про стан вкладу та розмір нарахованих відсотків, проте двічі отримував формальну відмову у наданні такої інформації з посиланням на постанову Національного банку України від 06 травня 2014 року № 260, згідно з якою ПАТ КБ «ПриватБанк» припинив свою діяльність в АР Крим.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд надати йому доступ до його мультивалютного рахунку, інформацію про його стан, статус та розмір вкладу, а також можливість продовжити його дію або закрити вклад.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» надати інформацію про стан та розмір вкладу на мультивалютному рахунку № НОМЕР_1. У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 10 лютого 2010 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено мультивалютний вклад, за умовами якого позивач розмістив на рахунку в банку грошові кошти у сумі 430 євро та 480 доларів США строком на 1 рік, під 13 % річних.

Договором було передбачено автоматичне продовження строку дії договору, якщо вкладник не заявить про бажання припинити дію договору у вказаний строк.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» порушено право ОСОБА_3 на отримання необхідної, достовірної та своєчасної інформації про стан та розмір вкладу, передбачене ст. ст. 4, 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону. При цьому доказам, поданим сторонами, судами надана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Законом України «Про захист прав споживачів» врегульовано відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Судом встановлено, що, ОСОБА_3 та 28 липня 2015 року 14 листопада 2015 року звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» зі зверненнями про надання інформації щодо його рахунків, які було відкрито на території АР Крим, а також щодо суми депозитного вкладу, та чи нараховуються відсотки, чи є можливість переоформити вклад на іншу особу, чи можливо заповісти вклад. На вказані звернення він отримав листи, але відповіді на поставлені ним запитання в листах відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» у порушення вимог ст. ст. 4, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» не надало ОСОБА_3 необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про стан та розмір вкладу на мультивалютному рахунку, чим порушило його права, як споживача.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили фактичні обставини справи та дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про її відхилення та залишення без змін рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В.Кафідова

О.В. Умнова