РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року Провадження №2/425/79/17

Справа №425/3819/16-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

за участю секретаря Окрошко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок ,розташований за адресою:Луганська область,вул.Трудова,56. В обґрунтування позову зазначила, що 20.10.2011 р. вона уклала договор купівлі-продажу вказаного будинку з ОСОБА_3,що підтверджується ОСОБА_3 померла 26.10.2012 року.На момент смерті з нею були зареєстровані син ОСОБА_4 та внучка ОСОБА_2 22.06.2013 р. ОСОБА_4 помер. Відповідач залишилася єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 Позивач змушена звертатися до суду з метою визнання права власності на зазначений будинок за нею.

В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 12).

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про визнання позовних вимог .

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, що сторони не зявилися в судове засідання, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, які містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8) будинок за адресою:Луганська область,вул.Трудова,56 належить ОСОБА_3.

ОСОБА_3 померла 26 жовтня 2012 р.(свідоцтво про смерть-а.с.13).

На момент її смерті в зазначеному будинку були зареєстровані син-Красюк О.О.,

онучка ОСОБА_2О.(а.с.15), тому вони вважаються такими,що прийняли спадщину після її смерті відповідно до положень ст. 1268 ЦК України.

20 червня 2013 р. помер ОСОБА_4О.(свідоцтво про смерть а.с.14), спадщину після його смерті прийняла відповідач,проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вказує позивач у своєму позові, вона сплатила ОСОБА_3 20000,00 гривень за вказаний будинок, про що вона надала їй власноруч написану розписку, в яких зазначила, що гроші отримала і вважає це укладеним договором купівлі-продажу будинку. Інших доказів про спростування цих обставини матеріали справи не містять (а.с.5).

Отже, як вбачається з справи позивач добросовісно виконала договір із своєї сторони, а саме: вона прийняла майно та розрахувалася за нього з ОСОБА_3, однак за життя останньої вони не оформили у нотаріальній конторі договір купівлі-продажу в загальному порядку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати за рішенням суду.

Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю,але в межах вартості майна одержаного в спадщину.

Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідач подала через канцелярію суду заяву про визнання позову .

Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що відповідач подала письмову заяву, яка приєднана до справи, в яких безумовно визнає позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки оформлення договору купівлі-продажу не може бути проведено на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», в звязку з незявленням до нотаріуса відповідача, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою:Луганська область,м.Рубіжне,

вул.Трудова, 56.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.В.Москаленко.