Провадження № 2/337/1010/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2017 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя
в складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.
при секретарі Шварцер Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відновлення порушених прав споживача та стягнення коштів з виконавця послуги,
Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення уточнених позовних вимог.
Судом встановлено, що 29.01.2016 року між ним та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір №ДН/КN37 «Про надання інформаційно-консультаційних послуг».
Відповідно до п.2.1 Договору №ДН/КN37 ОСОБА_1 замовляє, а субєкт господарювання фізична особа підприємець ОСОБА_2 приймає на себе зобовязання щодо надання Замовнику інформаційно-консультаційних послуг з оформлення виїзних документів (консульських віз) в Канаду
Після відкриття візи замовник сплачує виконавцю решту вартості по Договору у гривні, яка повинна відповідати еквіваленту 750 дол. США за курсом валют, який встановлений ПАТ КБ «ПриватБанк»на дату оплати (а.с.11).
Відповідно листа Візового відділу Посольства Канади від 15.02.2017 року Посольством Канади у видачі ОСОБА_1 візи в Канаду було відмовлено з причини, яка не повязана з наданням ОСОБА_1 неправдивої інформації (а.с.17-21).
У відповідності з п. 4.3 Договору у випадку відмови Імміграційної служби та Посольства у видачі візи замовнику не з вини замовника, виконавець повертає кошти, сплачені замовником відповідно до п. 3.1 у 30-денний термін.
23.02.2017 року позивачем на електронну адресу відповідача направлено лист про повернення у відповідності до п.4.3 Договору коштів у сумі, еквівалентній 750 дол.США (а.с.22).
Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну діє (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. 526, 530 ЦПК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк.
Станом на 28.03.2017 року відповідач повернення коштів не здійснила та тривалий час не вживала будь-яких заходів щодо повернення коштів. 18.05.2017 року ОСОБА_2 повернула ОСОБА_1 частину коштів у сумі еквівалентній 200 дол. США. У липні 2017 року 50 доларів США.
У відповідності до ч.1,2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно п. 4.1 4.3 Договору виконавець повинен повернути кошти, сплачені замовником в п.3.1 Договору, за курсом продажу валют, який встановлюється ПАТ КБ «ПриватБанк» на момент повернення коштів.
Станом на 30.05.2017 року за даними офіційного сайту ПАТ КБ «ПриватБанк» курс продажу долара визначено: 1 долар США 26,45 гривень.
Згідно ч.1 ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю усім своїм майном.
Згідно постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі №6-125цс13 від 04.12.2013 року, у випадку припинення субєктом підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.
Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами, внесеними згідно з постановою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 05.09.2015 року, оскільки ст. 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад ст. 22 Закону України від 22.05.1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів».
Відповідно до ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 208, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 530, 533, 611 ЦК України, ст. ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд
Позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відновлення порушених прав споживача та стягнення коштів з виконавця послуги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
Копію рішення надіслати відповідачу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.М. Нещеретна