Провадження № 2/127/494/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11.01.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві Бородіч О.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа яка не заявляє вимог щодо предмета спору служба у справах дітей виконкому Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_4 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_5. Він ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно свої доньки: не займається вихованням, не цікавиться її здоров'ям та життям, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням підготовкою до самостійного життя, не виявляє бажання спілкуватися з донькою та приймати участь у її виховані. Шлюб між батьками дитини розірвано 1.07.2004 року. З 2004 року по теперішній час ОСОБА_4 проживає окремо від дитини, протягом більше дванадцяти років батько не підтримував з донькою родинних відносин. Всі питання щодо виховання дитини вирішується позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. На даний час ОСОБА_5 навчається у «Вінницькому технічному ліцеї». Дитина знаходиться на повному утриманні матері, яка забезпечує їй гідні умови проживання.

06.12.2016 року, 20.12.2016 року та 03.01.2017 року проводились засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Вінницької міської ради, на яких розглядалося питання про надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, на засіданнях комісії було заслухано пояснення доньки ОСОБА_5, та її матері ОСОБА_3, розглянуто документи які стосуються даної справи. ОСОБА_6 на засідання комісії з питань захисту прав дитини на зявлявся, хоча належним чним повідомлявся про розгляд даного питаня.

Представник позивача, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 10.08.2015 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позові, просив їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, подав заяву про розгляд справи без його присутності, не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа служба у справах дітей Вінницької міської ради в судовому подала заяву про розгляд справи без її присутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Судом досліджено докази:

- копію паспорту ОСОБА_3, відповідно до якого вона зареєстрована по АДРЕСА_1 ( на а.с. 5 )

-свідоцтво про народження ( на а.с.6), згідно якого бвтьком ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_4.

-

-свідоцтво про розірвання шлюбу ( н аа..с 7) , згідно якого шлюб між стронами розірвано в 204 році;

-

-довідку асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці від 26.08.2016 року ( н а а.с. 8) , про те що ОСОБА_5 проживає разом з матір"ю - ОСОБА_7;

-довідку ( на а.с. 9), згідно якої ОСОБА_5 навчаєть в комунальному закладі «Вінницький технічний ліцей»;

-характеристика ОСОБА_5 з комунального закладу «Вінницький технічний ліцей» ( на а..10), відповідно до якої батько дитини - ОСОБА_4 не приймає участі у вихованні своєї доньки;

-заяву ОСОБА_4 ( на а.с. 38), згідно якої він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав ;

-висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 06.01.2017 року ( н аа.с. 57-58), відповідно до якого доцільне позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав .

Вказані докази суд вважає належними, допустимими та приймає їх.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Шлюб між сторонами розірвано , дочка сторін проживає разом з матір"ю. Декларація прав дитини ООН (резолюція від 20.11.1959р.) зазначає, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Про те ОСОБА_4 не приймає участі і вихованні дитини, не цікавиться дочкою, не підтримує з нею родинних зв"язків, не приймає участь у її вихованні .

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створити належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати їх до самостійного життя та праці.

ОТже суд встановив, що відповідач взагалі ігнорує виконання обов"язків та вихованню дитини, непіклується про її стан, духовний та фізичний розвиток, тощо .

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, вони: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

В п. 16 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини.

З матеріалів справи, вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, не забезпечує дитину матеріально, не піклується про її життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток. Крім цього, згідно заяви ОСОБА_4 не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.

Отже суд приходить до висновку про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям неповнолітньої доньки та вважає за можливе задовольнити пощовні вимоги.

Відповіднодо ст. 88 ЦПКУкраїни з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрети по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 150, 164 Сімейного Кодексу України ст. ст. 6, 10, 60, 88, 209 - 213, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа яка не заявляє вимог щодо предмета спору про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 551 гр-ні 20 коп. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: