ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №636/4254/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

секретаря судового засідання - Левчук К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області про визнання права в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, в якому з урахуванням поданих уточнень просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 6,23 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» та належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 006095, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 20 грудня 1999 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що після смерті ОСОБА_2 залишилась земельна частка (пай), площею 6,23 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки з 1997 року і по день смерті ОСОБА_2 знаходився на утриманні останньої, однак на даний час не може оформити свої спадкові права, в звязку з тим, що факт його перебування на утриманні спадкодавиці має бути підтверджено в судовому порядку.

Позивач, який був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не зявився, від його представника ОСОБА_3 надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі та участі позивача. В судовому засіданні 20.01.2017 р. представник позивача ОСОБА_4 надавши пояснення по обставинам справи позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, та просив суд позов задовольнити.

Представник Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

20 грудня 1999 року померла ОСОБА_2, що підтверджується довідкою №512 від 03.10.2016 року, виданою виконавчим комітетом Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), площею 6, 23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ХР №006095, виданого 16 травня 1996 року, (з урахуванням розпорядження Чугуївської РДА №139 від 22.03.2000) (а.с.9).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до статті 531 ЦК Української РСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємців першої та другої черг немає.

На момент смерті ОСОБА_2, Позивач фактично проживав разом з нею без реєстрації місця проживання.

З вересня 1997 року Позивач почав проживати разом із ОСОБА_2

Позивач у період з вересня 1997 року по день смерті ОСОБА_2 хоча і працював, але отримував мінімальну заробітну платню, в нього погіршився стан здоров'я, він почав часто хворіти та йому не вистачало коштів на придбання ліків і продуктів харчування, тому і змушений був перебувати на утриманні ОСОБА_2 Позивач та ОСОБА_2 допомогали один одному, вели спільне господарство, обробляли город та сад, вирощували городину для харчування. Вони вели спільний побут, користувалися речами один одного, меблями, посудом, доглядали будинок.

Вищевказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.40,41).

Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_2 Позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, а саме після смерті ОСОБА_2 Позивач продовжив користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавця, в тому числі особистими побутовими речами померлої та продовжив проживати в будинку, в якому він проживав разом з померлою.

Отже, ОСОБА_1, є таким що прийняв спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2, так як вступив у фактичне володіння спадковим майном.

В подальшому при зверненні Позивача до Чугуївської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, йому було роз'яснено, що необхідно звернутися до суду для встановлення факту утримання його померлою.

Відповідно до п. 8 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України (ЦК)) не менше одного року. Утриманці - це особи, які перебувають на повному утриманні іншої особи або одержують від неї допомогу, що є постійним і основним джерелом засобів їхнього існування.

На підставі викладеного, всебічно, повно та обєктивно дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємозвязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області про визнання права в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) площею 6,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» та належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ХР №006095, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 20 грудня 1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя