Справа № 428/897/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Баронін Д.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Вирішуючи питання про відкриття наказного провадження за вищевказаною заявою, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається з копії листа Державного підприємства «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація» ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» на імя ОСОБА_1 № 1141 від 22.12.2016 року, яку додано до заяви про видачу судового наказу, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» у підприємства відсутні правові підстави, а також затверджене бюджетне фінансування для покриття зазначеної заборгованості з виплати заробітної плати, до повного повернення території л.ш. «Максимовська» (м. Стаханов, Луганської обл.) під контроль органів державної влади України.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» визначається, що підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу є наявність спору про право, що можна встановити відсутністю документів, які підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

З вищенаведеного листа вбачається, що Державне підприємство «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація» ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» вважає, що у нього відсутні правові підстави для виплати заробітної плати заявнику до повного повернення території л.ш. «Максимовська» (м. Стаханов, Луганської обл.) під контроль органів державної влади України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що із поданої заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право, а отже у прийнятті такої заяви належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Повернути заявнику заяву про видачу судового наказу разом із доданими матеріалами.

Розяснити заявнику право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін