Справа №442/7800/16-ц
Провадження №2/442/475/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 січня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамар О.В.

при секретарі - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, проте 11.07.2007 року шлюб між ними розірвано. Згідно умов мирової угоди від 26.02.2008 року позивачі є власниками вищевказаної квартири. Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, проте з 1995 року не приймає участі у витратах на утримання квартири, понад 11 років не проживає в квартирі. Формальна реєстрація відповідача створює їм багато незручностей та порушує їх право власності. А тому, за захистом своїх прав змушені звертатись до суду.

Представник позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_4 в судове засідання не з'вилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин неявки, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, проте як вбачається зі Свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ними розірвано.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2008 року визнано мирову угоду, на підставі якої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить 2/3 та 1/3 відповідно ідеальні частини в квартирі АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 зареєстрований за вищевказаною адресою.

З актів КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради від 29.07.2016 року, 27.08.2016 року та від 30.09.2016 року про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації вбачається, що відповідач з 2005 року у вищевказаній квартирі не проживає.

За змістом ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім′ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо вони були відсутні з поважних причин понад цей строк, то в разі спору, цей строк може бути продовжено судом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З роз'яснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що відповідач понад 6 місяців не проживає у спірному помешканні, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а позивачі як співвласники житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України мають право вільно володіти, користуватися, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а відповідно до ст.391 ЦК України - мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним помешканням, то суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення.

При ухваленні судом рішення враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №6-57цс11 від 16.01.2012 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224 ЦПК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Крамар