АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

11 січня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Представництва в Україні «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп» про стягнення збитків за зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року,

встановила:

у січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, представництва в Україні «Файзер Ейч Сі. Лі. Пі. Корп», ЗАТ «Європейський страховий альянс», треті особи: Генеральна прокуратура України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 27 червня 2014 року провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_2 та представництва в Україні «Файзер Ейч Сі. Лі. Пі. Корп» було закрито. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м.Києва від 17 вересня 2014 року вказану ухвалу було скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після повернення справи до суду першої інстанції, ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та представництва в Україні «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп» про стягнення збитків за зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання було відкрито провадження.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, Шевченківським районним судом м.Києва вже було розглянуто позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Представництва в Україні «Файзер Ейч Сі. Лі. Пі. Корп», ЗАТ «Європейський страховий альянс», треті особи: Генеральна прокуратура України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та рішенням від 11 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 29 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, у червні 2014 року позивач звернувся до суду із заявою до відповідачів ОСОБА_2 та Представництва в Україні «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп» про стягнення з них завданих позивачу збитків за зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання та на цій підставі зобов'язати відповідачів вчинити певні дії. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 27 червня 2014 року провадження у справі в частині зазначених вимог було закрито у зв'язку з відмовою від позову.

Як пояснив у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції позивач, вказана його заява не була заявою про відмову від позовних вимог, а була пропозицією щодо вчинення двостороннього правочину, відповідно до якого він мав відмовитись від своїх вимог у разі вчинення відповідачем певних дій.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17 вересня 2014 року ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 27 червня 2014 року про закриття провадження у справі в частині була скасована, питання було передано на новий розгляд.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 30 вересня 2016 року містить посилання на те, що зазначені вимоги було виділено у самостійне провадження, однак фактично спірні вимоги вже було вирішено судом при ухваленні Шевченківським районним судом м.Києва рішення від 11 листопада 2014 року та встановлено про відсутність підстав для задоволення вимог про визнання винними у створенні заборгованості за зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання відповідачів ОСОБА_2 та представництва в Україні «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп», як наслідок і для стягнення заборгованості.

Враховуючи те, що є таке, що набрало законної сили рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 11 листопада 2014 року , ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, провадження у справі підлягає закриттю.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України визначено, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, рішення суду слід скасувати, а провадження у справі - закрити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року скасувати.

Провадження у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Представництва в Україні «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп» про стягнення збитків за зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/30304/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1367/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.