АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Вербової І.М., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року,

встановила :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що йому належить будівля АДРЕСА_1.

11.08.1978 року він подарував частину будинку своїй матері ОСОБА_4, яка перед своєю смертю подарувала цю частину його сестрі ОСОБА_5

У 2000 році зазначений будинок було розділено в натурі на дві квартири: - АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відповідно.

Шлюб з ОСОБА_2 було розірвано 14.11.2011 року.

Позивач зазначив, що з кінця 2010 року відповідачі не цікавляться квартирою, плату за комунальні послуги не сплачують, проте зареєстровані у вказаному приміщенні.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року вказаний позов задоволено.

Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала.

ОСОБА_1 та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Визнаючи ОСОБА_2 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, суд першої інстанції на підставі ст. 71, 72 ЖК України дійшов висновку, що відповідачі не проживають у спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.11.2000 рокувизнано за ОСОБА_5право власності на 30/100 частину будинку АДРЕСА_1, а за ОСОБА_1 на 70/100 часток цього будинку та розділено зазначений будинок в натурі.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 27.08.1986 року по 14.11.2011 рік.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 вселилась в квартиру АДРЕСА_1 в 1999 році як член сім'ї власника житла.

15 жовтня 2010 року у спірній квартирі відбулась пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 16.10.2010 року.

Згідно довідки КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 02.02.2011 року, внаслідок пожежі в приватному будинку по АДРЕСА_1 15.10.2010року пошкоджено вогнем та водою при тушінні пожежі покрівля та перекриття будинку, внаслідок чого будинок тимчасово непридатний для проживання.

В зв'язку із цим, 31.10.2010 року позивач та відповідачі були переселені тимчасово в маневрений фонд КП «Спецжитлофонд» по АДРЕСА_3

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що відповідачі добровільно виселились ще у 2010 році та по даний час не відвідують квартиру АДРЕСА_1, не цікавляться ні оплатою за комунальні послуги, ні оселею в цілому, а відтак на підставі ст. 72 ЖК України просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України у разі відсутності без поважних причин в житловому приміщенні більше шести місяців наймача або членів його сім'ї в судовому порядку зазначені особи визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув свої уваги, що статті 71, 72 ЖК України регулюють порядок визнання осіб такими, що втратили право житлом державного та громадського фонду.

Тоді як, позивач є власником житла.

Тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст. 405 ЦК України. При цьому встановленню підлягають обставини відсутності відповідачів у спірному житлі не менше одного року, а не шість місяців, як це передбачено ст. 72 ЖК України.

Крім цього, суд помилково вважав, що відповідачі без поважних причин не проживають у квартирі. Причиною їх тимчасового не проживання стала пожежа, яка виникла у квартирі 15 жовтня 2010 року. Саме з цього часу відповідачі разом з позивачем були тимчасово переселені доманевреного фонду КП «Спецжитлофонд» по АДРЕСА_3

При цьому, після закінчення проведення ремонту у квартирі, позивач чинив перешкоди відповідачам у її користування, про що свідчить його звернення з позовом про виселення, та зустрічний позов відповідачів до нього про усунення перешкод та вселення.

Вищенаведені обставини не дають підстав вважати, що відповідачі без поважних причин не проживають у спірній квартирі.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15 серпня 2016 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

І.М. Вербова