Справа № 242/4825/16-ц
Провадження № 2/242/163/17
25 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку заочного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач ОСОБА_1 26.10.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому вказав, що 31.12.2015 року о 12 год. 00 хв., на перехресті вулиць Берегова ОСОБА_3 м. Селидове Донецької області ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив п. 13,1 Правила дорожнього руху України не вибрав безпечної дистанції та здійснив наїзд на автомобіль марки «ВАЗ-111740», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача. В результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні ушкодження. Постановою судді Селидівського міського суду Донецької області від 10.02.2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок винних дій відповідача позивачу було спричинено матеріальну шкоду, яка виявилася в пошкоджені автомобіля та вартості відновлюваних робіт, розмір якої складає 7 349 грн. 92 коп., з яких 2 600 грн. 00 коп. було відшкодовано ПрАТ «Страхова компанія «Провідна». Крім того, зазначив що йому спричинено моральну шкоду, яка виразилася в тому що, позивач зазнав моральних страждань в звязку з пошкодженням його автомобіля. Внаслідок протиправних дій відповідача він не міг вчасно зробити заплановані йому поїздки, він та його сімя повинні були витрачати кошти на ремонт автомобіля. Крім того, відповідач по теперішній час не прийняв ніяких заходів направлених на відшкодування йому матеріальної шкоди на ремонт автомобіля, що також в суттєвій мірі викликає у нього душевні страждання, порушився життєвий ритм, зявилося безсоння. Просить суд стягнути з відповідача на його користь спричинену матеріальну шкоду в розмірі 4 749 грн. 92 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., витрати на правову допомогу у сумі 5 000 грн. 00 коп. та сплачений ним судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання з підтриманням позовних вимог у повному обсязі, просить провести слухання справи за його відсутності, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Представники третіх осіб ПрАТ «СК «Провідна», ТДВ «СК «ОСОБА_4 гарант» в судове засідання не зявилися про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Суд вивчивши матеріали справи та дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САК № 953516 від 29.06.2012 року, виданого ВРЕР № 1 м. Донецька УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області, автомобіль марки «ВАЗ-111740», номерний знак НОМЕР_2 зареєстровано на ОСОБА_1
Відповідно до постанови Селидівського міського суду Донецької області від 10.02.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності та встановлено, що 31.12.2015 року о 12 год. 00 хв., на перехресті вулиць Берегова ОСОБА_3 м. Селидове Донецької області ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив п. 13.1 Правила дорожнього руху України не вибрав безпечної дистанції та здійснив наїзд на автомобіль марки «ВАЗ-111740», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль останнього отримав механічні ушкодження.
Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 83289948 від 31.12.2015 року, складеної інспектором ВДАІ з обслуговування м. Димитров, Селидове, Новогродівка, Красноармійськ, автомобіль марки «ВАЗ-111740», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 отримав механічні ушкодження у вигляді задньої центральної нижньої частини.
В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «Провідна».
Згідно розрахунку суми матеріального збитку по справі № НОМЕР_3, здійсненого ПрАТ «СК «Провідна», вартість відновлювального ремонту складає 7 349 грн. 92 коп., з яких на користь позивача страховою компанію виплачено 2 600 грн. 00 коп.
Частиною 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування заподіяної життю, здоровю та (або) ману потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ-111740», номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 4 749 грн. 92 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки неправомірність дій відповідача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31.12.2015 року, встановлені постановою Селидівського міського суду Донецької області від 10.02.2016 року, механічні пошкодження, які зазнав автомобіль позивача підтверджуються відповідною довідкою інспектора ВДАІ та розрахунком вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи обставини, те що внаслідок протиправних дій відповідача позивач не міг вчасно зробити заплановані йому поїздки, він та його сімя повинні були витрачати кошти на ремонт автомобіля, що завдало йому додаткових незручностей, що в суттєвій мірі викликає у позивача душевний дискомфорт та страждання, суд вважає, що ОСОБА_1 завдано моральну шкоду.
Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини справи, характер та глибину повязаних з ушкодженням автомобіля моральних страждань, і понесених з зим незручностей, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 гривень.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20.12.2011 року Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу пропорційно задоволеної частини позовних вимог та з урахуванням часу витраченого представником позивача на складання позовної заяви, участі в судовому процесі та часу витраченого на збирання та подання доказів до суду, в звязку з чим, суд вважає, що необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн. 00 коп..
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., суд вважає що вони підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Тоді, як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір лише вимоги майнового характеру, які судом визнанні обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 22, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 79, 88, 212-215, 217-218, 226 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.М. Владимирська