Справа № 755/853/17
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» Соловйової Тетяни Анатоліївни про забезпечення позову,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Представником позивача до суду подана заява про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії які перешкоджають власнику реалізовувати право користування майном, а саме проживання в квартирі і вільного доступу до неї, входження, встановлення охоронної сигналізації, заміни замків.

Вивчивши заяву та матеріали справи встановлено наступне.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як роз'яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору за заявленими позовними вимогами є усунення перешкод у здійсненні права користування майном, розташованого за адресою АДРЕСА_1, шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до майна та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою.

Представник позивача просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії які перешкоджають власнику реалізовувати право користування майном, а саме щодо проживання в квартирі і вільного доступу до неї, входження, встановлення охоронної сигналізації, заміни замків.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи, що не надано доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений спосіб може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення вимог, а також беручи до уваги, що визначені види заходу забезпечення позову у повному обсязі кореспондуються з позовними вимогами позивача, що мають досліджуватися та перевірятися в судовому засіданні, у той же час забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та не може замінювати безпосередньо рішення суду, заява задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. № 9,-

ухвалив:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» Соловйової Тетяни Анатоліївни про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя