АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/369/17 Головуючий 1 інст. Горчакова О.І.
Справа № 644/4624/16-ц Доповідач Бурлака І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» січня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Бровченко І.О., Карімової Л.В.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2016 року та додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2. В обґрунтування свого позову посилалася на те, що на її утриманні знаходиться її дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку вона отримувала аліменти з ОСОБА_2 за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 липня 1998 року та додаткову суму на утримання дочки, яка є інвалідом з дитинства, у розмірі 300,00 грн. за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 травня 2015 року.

Зазначила, що її дочці виповнилося 18 років. Вона навчається на першому курсі у Національному Юридичному Університеті ім. Ярослава Мудрого на денній формі навчання. Її заробітку недостатньо для належного утримання дитини, яка є інвалідом з 28 червня 2006 року і постійно потребує прийому лікарських препаратів, підтримуючих її здоровя, не рахуючи щорічних лікувальних курсів і щорічних обстежень, які можливо робити тільки у платних лабораторіях.

Крім лікування та оздоровлення їй необхідно особливе харчування, оскільки дитина може вживати тільки безглютенові продукти.

Просила продовжити термін стягнення аліментів з відповідача на користь дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею віку 23 років, у розмірі передбаченому статтею 182 СК України; продовжити термін стягнення аліментів з відповідача додаткової суми на утримання лікування дочки ОСОБА_3 до досягнення нею віку 23 років у розмірі 300,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2016 року, в якому ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2016 року виправлено описки та додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 300,00 грн. щомісяця з моменту подачі позовної заяви, тобто з 31 травня 2016 року і на період продовження на денній формі навчання у Національному Юридичному Університеті ім. Ярослава Мудрого до досягнення ОСОБА_3 23 років (21 березня 2021 року); стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн.; в задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити судове рішення від 22 серпня 2016 року у частині щодо розгляду розміру аліментів та задовольнити її вимоги, стягнути аліменти з відповідача у розмірі передбаченому статтею 182 СК України на користь позивача. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала вимоги позовної заяви. При цьому зазначила, що суд не звернув уваги на те, що розмір аліментів у сумі 300,00 грн. є недостатнім та несправедливим, та є набагато нижчим від розміру прожиткового мінімуму, що порушує матеріальне становище дочки та позбавляє її повноцінного життя, оскільки не дає можливості на лікування та харчування, без чого вона не може нормально навчатись.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення та додаткове рішення суду скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що всі учасники цивільного процесу залучені до участі у справі.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Із змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про продовження терміну стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 до досягнення нею віку 23 років у розмірі, передбаченому статтею 182 СК України та продовження терміну стягнення з ОСОБА_2 додаткової суми на утримання лікування ОСОБА_3 до досягнення нею віку 23 років у розмірі 300,00 грн.

Із розяснень, які містяться в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що у разі подання позову одним з батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у звязку з цим стягуються аліменти.

Стягуючи аліменти на користь дочки ОСОБА_3 та відмовляючи у стягненні додаткових витрат на користь дочки ОСОБА_3, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_3 до суду з позовом не зверталася.

Крім того, судова колегія зазначає, що виходячи з вимог статті 180 СК України неможливо продовжити термін стягнення за судовими рішеннями, які ухвалювалися щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину, якій вже виповнилося 18 років.

Як вбачається із змісту статті 199 СК України з позовом щодо стягнення аліментів на час навчання до досягнення дочкою або сином 23 років та додаткових витрат, якщо вона (він) їх потребує може звернутися сама дочка (син) або той з батьків, з ким вона проживає, і стягуються вони на користь дочки (сина), якщо вона (він) звернулася до суду з позовом або на користь того з батьків, з ким вона (він) проживає та який звернувся з таким позовом.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до статті 309 ЦПК України, судові рішення підлягають скасуванню з відмовою в задоволенні позову позивачу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2. ч. 1. ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2016 року та додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2016 року - скасувати і в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії