Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1172/16-ц
24 січня 2017 року Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді Курти Л.С.
при секретарі Авдєєвій С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
04.10.2016 року від ОСОБА_1 до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
Ухвалою суду від 10 жовтня 2016 року відкрито провадження по справі.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що батько дитини, ОСОБА_2 разом з нею та дитиною не проживає, вихованням та утриманням дитини не займається, життям та здоров'ям дитини не цікавиться та взагалі самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.
Відповідач у судові засідання не з'явився жодного разу, про час та місце слухання справи повідомлявся судовими повістками (а.с.29,41,51,53,65,73,96,104,114) та оголошенням в газеті «Одеські вісті» від 26.11.2016 року №93(4916) (а.с.61), причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи - служби у справах людей Березівської районної державної адміністрації у судовому засіданні позовну заяву про позбавлення батьківських прав підтримав.
Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року( ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанням, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до ст.19 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої особи.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1( а.с.8).
Відповідно до висновку служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації від 02.11.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.42)
Згідно довідки про склад сім'ї малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1( а.с.7).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Маринове ( а.с.12).
Як свідчить із пояснень представника служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації , при виїзді ними у с. Маринове було встановлено, що за місцем реєстрації відповідач не проживає, місце його знаходження невідоме, з дитиною не спілкується та матеріально її не утримує.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України зі змінами та доповненнями, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток.
Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування своєї дитини, не створювалися перешкоди у спілкуванні з дитиною та прийнятті участі у її вихованні, вищевказані обставини свідчать про фактичну можливість , але вольове небажання виконувати відносно дитини батьком батьківських обов'язків, покладених на нього законом.
Як свідчить із пояснень свідка, ОСОБА_4, ОСОБА_2 жодним чином не піклується про свого сина, ОСОБА_3. Після народження дитини він змінив місце проживання, на телефонні дзвінки не відповідає, не надає жодної допомоги на утримання дитини.
Згідно до ч.2 ст.157 СК України , той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.
Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька , на думку суду, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і правової точки зору.
Згідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь з батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він , зокрема, … ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.
Пленум Верховного Суду України у п.п.15,16 постанови від 30 березня 2007 року
№3 « Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного , об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя,
Зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяють засвоєння нею загально визначених норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від
виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Відповідно до ст.18 Конвенції з прав дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У преамбулі Конвенції ООН про право дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визначається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального , культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність для створення належних умов для цього.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращих інтересів дитини.
Суд вважає, що є усі законні підстави для позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
Позовні вимоги у частині зміни прізвища дитини позивачем не обґрунтовані у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.
Порядок та підстави зміни прізвища дитини визначений ст.48 СК України а також Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 915 зі змінами якою затверджено Порядок розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного ім'я, по батькові) фізичної особи та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства Юстиції України №96/5 від 12 січня 2011 року
Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст.155, 164-166 СК України,
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.
У іншій частині позову відмовити.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з моменту отримання його копії.
СУДДЯ КУРТА Л.С.