Справа №: 398/4280/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" лютого 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Ремезок А.Ю., при секретарі Василяці І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Олександрійської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служба у справах дітей Олександрійської міської ради, в якій просить: позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до малолітної доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини усіх видів заробітної плати (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за минулий час, починаючи з 01.04.2015 року і до дня її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7, про що 02.02.2017 року Знам'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області складено відповідний актовий запис № 43, та видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 02.02.2017 року.

03.02.2017 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області провадження у справі закрито в частині позовних вимог до померлого ОСОБА_4.

Таким чином, судом розглядались позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітної доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнення з ОСОБА_2, аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини усіх видів заробітної плати (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за минулий час, починаючи з 01.04.2015 року і до дня її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1.

Вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_2, її донька, перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 Від даного шлюбу вона має доньку - ОСОБА_5, яка є онукою позивача. З квітня 2015 року дитина мешкає з позивачем, відповідач зовсім не займається вихованням доньки, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зловживає алкогольними напоями. ОСОБА_5 забула своїх батьків. З 16.06.2015 року дитина тимчасово влаштована до позивача.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Олександрійської міської ради, у судовому засіданні просила позов задовольнити, посилаючись на відсутність виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки відповідачем.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, актовий запис № 180 від 15.03.2013 року. (а.с 8)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійськой міської ради № 515 від 16.07.2015 року, до сім'ї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово влаштовано малолітню онуку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з тим, що батьки неналежно виконують свої батьківські обов'язки, що негативно впливає на психологічний та моральний стан дитини. (а.с. 14)

Згідно висновку Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради № 63019/10/3 від 13.12.2016 року, встановлено, що ОСОБА_2 не виконує батьківські обов'язки, а саме не приділяє належної уваги вихованню дитини, не забезпечує її матеріально, не спілкується з дитиною, у зв'язку з чим комісія просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_5, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 (а.с.9)

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики вихованки ясельної групи дошкільного навчального закладу (ясел-садка) № 14 ОСОБА_5 від 30.08.2016 року, батьки жодного разу не відвідували дитину в дитячому садочку та не приймають участь у її вихованні. Вихованням дитини займається бабуся та дідусь, які приділяють достатньо уваги вихованню та навчанню дитини. (а.с. 10)

Факт того, що ОСОБА_2 не приймає участь у становленні і розвитку дитини, не була присутня на жодних батьківських зборах та святкових ранках, не відвідувала заходи, направлені на благоустрій закладу та благо своєї дитини, підтверджується витягами з протоколу засідання батьківського комітету ясельної групи ДНЗ № 14 від 31.08.2016 року № 1, протоколу педагогічної ради ДНЗ № 14 від 01.09.2016 року № 1. (а.с. 11,12)

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до п.2 частини 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, які не суперечать один одному та підтверджують доводи позивача, беручи до уваги висновок органу опіки і піклування, суд вважає встановленим факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Зі змісту ч. 3 ст. 166 СК України вбачається, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз'яснено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_5 22.12.2016 року, тому суд має підстави для присудження аліментів на утримання дитини з 22.12.2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 191 СК України, за минулий час аліменти можуть бути присуджені тільки за умови, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні представник позивача і позивач пояснили, що раніше ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 присуджено не було, і відповідач від сплати раніше присуджених аліментів не ухилялась.

Подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її доньки ОСОБА_5 та присудження аліментів, та подальша відмова від позовних вимог позивачем не доводять факт неможливості одержання аліментів у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

Таким чином, позивач не надала суду доказів того, що вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останньї від їх сплати, отже, підстави для стягнення аліментів за минулий період відсутні.

Відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі. Зі змісту ч. 4 ст. 174 ЦПК України, випливає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову.

Судом встановлено, поясненнями сторін та матеріалами справи підтверджено, що визнання ОСОБА_2 позовних вимог в частині стягнення з неї аліментів за минулий період суперечить закону, отже прийняти визнання відповідачем позову у цій частині не є можливим.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги той факт, що визнання ОСОБА_2 позову в частині позовних вимог про позбавлення її батьківства відносно доньки ОСОБА_5, та присудження аліментів на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст. ст. 209, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2016 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.Ю. Ремезок