печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

21 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Компанія «Інвестсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Компанія «Інвестсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 2 655 000, 00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Компанія «Інвестсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В свою чергу, через канцелярію суду позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку 1,19 га для ведення особистого селянського господарства, Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Білогородська, кадастровий номер: НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 224); земельну ділянку 1.1981 га для ведення особистого селянського господарства, Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Білогородська, кадастровий номер: НОМЕР_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 224); нежитлові приміщення (офіс) загальною площею 82.5 кв.м., АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01); квартиру, майнові права на квартиру, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна невідомий). Також заборонити ОСОБА_2 та третім особам відчужувати та іншим чином розпоряджатися, а також здійснювати реєстрацію речових прав та обтяжень, у тому числі органам Державної реєстраційної служби України та іншим особам, уповноваженим вчиняти такі дії, на вищевказані об'єкти.

Заява мотивована тим, що у позивача, оскільки відповідач здійснив відчуження земельної ділянки по пров. Войкова м.Полтава, є підстави вважати, що майно, яке належить відповідачу може зникнути, зменшитись, погіршитись за якістю на момент виконання рішення, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав подану заяву про забезпечення позову, наполягав на її задоволенні.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, з підстав того, що відсутній предмет спору, оскільки, відповідач сплатив заборгованість позивачу, крім того серед переліку майна на які позивач просить накласти арешт є майно, яке знаходиться в іпотеці і тому можуть бути порушені права третіх осіб при накладанні арешту.

Суд, вислухавши сторони,дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до приписів частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів частини першої статті 152 ЦПК України позов майнового характеру забезпечується, у тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно із частиною шостою статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Згідно із вимогами частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Також, Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку, суд приходить до висновку, що позивач у заяві посилається лише на припущення, що незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення, при цьому належних доказів щодо причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, крім того позивач не надав оціночної вартості майна на яке просить накласти арешт, що унеможливлює співставлення позовних вимог з вартістю майна, на яке він просить накласти арешт .

Суд вважає, що викладене в заяві про забезпечення позову носить характер ймовірних припущень, без зазначення конкретних фактів та опису обставин, а за загальним принципом, передбаченим частиною четвертою статті 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тому суд доходить висновку, що в забезпеченні позову слід відмовити з названих вище причин.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Компанія «Інвестсервіс» до ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.А.Писанець