Провадження № 22-ц/779/179/2017
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів: Максюти І.О., Фединяка В.Д. секретаря Капущак С.В.

з участю представника юридичної особи «Хюндай» Кравченка А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою представника юридичної особи «Хюндай Корпорейшн» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 24 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24 листопада 2016 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову про стягнення боргу за договором позики. Накладено арешт на все наявне рухоме та нерухоме майно належне відповідачу у справі ПП «Влад-Вінд» в межах суми позовних вимог на 3 152 657, 53 гривень.

На дану ухвалу представник юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства Республіки Корея «Хюндай Корпорейшн» подав апеляційну скаргу, просить її скасувати.

Апелянт у скарзі зазначає, що 11 травня 2016 року між ПП «Влад-Вінд» та «Хюндай Корпорейшн» був укладений договір іпотеки, згідно якого ПП «Влад-Вінд» передав в іпотеку юридичній особі «Хюндай Корпорейшн» для забезпечення виконання зобов'язань за рамковим договором про надання забезпечення №2 від 11 травня 2016 року торгові приміщення загальною площею 1574, 4 кв.м по АДРЕСА_1, що належить ПП «Влад-Вінд». Оскаржуваною ухвалою забезпечено позов ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на все наявне рухоме та нерухоме майно належне відповідачу ПП «Влад-Вінд» у межах суми позовних вимог 3 152 657, 53 гривень, в тому числі і на іпотечне майно передане юридичній особі «Хюндай Корпорейшн» по договору іпотеки. Представник апелянта вважає, що таке обтяження порушує встановлені законом права іпотекодержателя та буде перешкодою для задоволення вимог у позасудовому порядку відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

При розгляді справи про забезпечення вимог суд першої інстанції не перевірив обґрунтованість та відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, про який просив позивач, що призвело до порушення прав та законних інтересів іпотекодержателя - «Хюндай Корпорейшн».

Крім того, «Хюндай Корпорейшн» має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок нерухомого майна, яке було передано в іпотеку, і на яке незаконно накладено обтяження на підставі ухвали суду.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборони вчиняти певні дії.

Метою вчинення вказаних процесуальних дій є забезпечення можливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

За змістом ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Тому, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно договору іпотеки від 11 травня 2016 року між «Хюндай Корпорейшн» та ПП «Влад-Вінд» в іпотеку передано торгові приміщення загальною площею 1574, 4 кв.м, зазначені у плані літерою «А» за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна - 01.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 зазначив, що відповідачу належить на праві власності торгові приміщення загальною площею 1574, 4 кв.м, зазначені у плані літерою «А» за адресою: АДРЕСА_1, однак просив накласти арешт на усе нерухоме майно.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон яку надав суд першої інстанції до матеріалів справи на зазначені торгові приміщення накладено обтяження для виконання договору іпотеки від 11 травня 2016 року між ПП «Влад-Вінд» та «Хюндай Корпорейшн».

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення арешту на нерухоме майно ПП «Влад-Вінд не врахував, що зазначене майно обтяжено іпотекою, іпотекодержателем якого є юридична особа «Хюндай Корпорейшн», порушивши законні права останнього, накладаючи арешт на усе нерухоме майно відповідача у справі за позовом ОСОБА_3

У поданій скарзі представник апелянта зазначає про порушення прав юридичної особи тільки на нерухоме майно, що за договором є предметом іпотеки. Представник апелянта не зазначає, що його права порушенні при накладенні арешту на рухоме майно ПП «Влад-Вінд».

Приватне підприємство ухвалу суду першої інстанції щодо накладення арешту на його рухоме майно не оскаржує, тому колегія суддів вважає, що підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про накладення арешту на рухоме майно немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції в частині накладення арешту на все наявне нерухоме майно в межах суми позовних вимог необхідно скасувати і постановити нову ухвалу з цього питання, а у решті залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 152-153, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника юридичної особи «Хюндай Корпорейшн» задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 24 листопада 2016 року в частині накладення арешту на все наявне нерухоме майно в межах суми позовних вимог - 3 152 657, 53 гривень скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про накладення арешту на все наявне нерухоме майно належне відповідачу у справі ПП «Влад-Вінд» в межах суми позовних вимог на 3.152.657, 53 гривень відмовити.

В решті ухвалу суду першої інстанції про накладення арешту на все наявне рухоме майно належне відповідачу у справі ПП «Влад-Вінд» в межах суми позовних вимог на 3.152.657, 53 залишити без змін.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді: І.О.Максюта

В.Д. Фединяк