Справа пр. №2/756/870/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про звільнення від сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про звільнення від сплати аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20.08.1999 року між ним та відповідачем у справі ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Від шлюбу з ОСОБА_1 у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначив, що 12.12.2008 року шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано.

Позивач стверджував, що до розірвання шлюбу та після цього він періодично (щомісяця) надавав матеріальну допомогу на утримання доньки. ОСОБА_1 стверджував, що з часом він залишився без роботи та не міг щомісячно надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з цим ОСОБА_2 у 2010 році подала до Оболонського районного суду м. Києва позов про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, який було задоволено.

ОСОБА_1 вказав, що доньку він не бачив вже 5 років. Позивач зазначив, що знайшовши роботу, він почав сплачувати аліменти, проте у його батьків з 2010 року почалось загострення психічної хвороби, вони знаходились на обліку в Київському психоневрологічному диспансері, а тому він був змушений звільнитись з роботи, щоб доглядати за батьками.

Батьків позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.03.2014 року було визнано недієздатними, а ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, призначено опікуном над недієздатними батьками.

З цих підстав, посилаючись на ст.273 СК України, позивач просив суд звільнити його від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні, вказала, що з вересня 2010 року по 01.10.2016 року ОСОБА_1 має заборгованість по аліментах у сумі 115722,21 грн.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник третьої особи подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.08.1999 року між позивачем та відповідачем у справі ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Від шлюбу з ОСОБА_1 у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

12.12.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами справи, на даний час неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає з матір'ю ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2010 року у справі №2-2803/10 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.22).

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.03.2014 року у справі №2-о/756/16/14 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, недієздатними, а ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, призначено опікуном над недієздатними батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.23-25).

Відповідно до ч.1 ст.273 Сімейного кодексу України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов'язаної надавати утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками, оскільки аліментні правовідносини, як правило, існують тривалий час. Внаслідок того, що матеріальне становище і сімейний стан осіб, зобов'язаних до сплати аліментів, і осіб, на користь яких вони стягуються, можуть протягом часу існування аліментного зобов'язання змінюватися, закон передбачає, що за позовом кожної з зазначених осіб суд має право змінювати встановлений розмір аліментів або звільняти певних осіб від їх сплати.

Особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення їх розміру або про звільнення її від сплати у тих випадках, коли істотно погіршилось її матеріальне становище чи змінився сімейний стан або покращились матеріальне становище або сімейний стан стягувача аліментів.

Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2010 року, вказуючи на зміну його матеріального стану у зв'язку із отримання статусу безробітного, що суттєво впливає на можливість виконання ним аліментного зобов'язання, а також вказуючи на зміну його сімейного стану, у зв'язку з повним матеріальним утриманням з 2014 року своїх недієздатних батьків, які проживають разом із позивачем, перебувають під його постійним наглядом та опікою.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, що які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які маютьь значення ля ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторні та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як визначено у ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч.1ст.64 ЦПК України).

Судом встановлено, що станом на 01.10.2016 року ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві була нарахована заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів у розмірі 115722,21 грн. (а.с.42-45).

Заборгованість по виплаті аліментів була розрахована, виходячи з заробітної плати боржника та за періоди відсутності у позивача доходу, коли він не працював, на підставі статистичних даних з розрахунку середньомісячної заробітної плати по м. Києву та з урахуванням сплачених ним грошових сум в якості аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з розрахунків заборгованості, складених ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, заборгованість позивача ОСОБА_1 по аліментах виникла, починаючи з 2010 року. Опікуном над недієздатними батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивача ОСОБА_1 було призначено лише 17.03.2014 року, тобто батьки перебувають на утриманні позивача лише з 17.03.2014 року. Враховуючи викладене, суд не вважає зазначені позивачем обставини, які на його думку зумовили виникнення заборгованості по аліментах протягом 2010-2014 років, такими, що мають істотне значення, оскільки невиконання аліментного обов'язку було викликано не незалежними від нього обставинами, а саме поведінкою ОСОБА_1

Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, враховуючи те, що відповідач заперечує проти позову, а заборгованість по аліментах у платника аліментів станом на 01.10.2016 року складає 115722,21 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментах, складеними ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 21.04.2011 року, 27.11.2013 року, 07.06.2016 року та 28.10.2016 року, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 273 Сімейного кодексу України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про звільнення від сплати аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька