Справа № 442/742/17
Провадження № 6/442/41/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря - Кондратів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі подання державного виконавця погоджене з в.о. начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Львівській області ОСОБА_2 звернулася в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у Дрогобицькому МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження з виконання постанови №0278/20911/16 від 19.02.2016 р. Львівської митниці ДФС про стягнення з ОСОБА_1 8500 гривень штрафу.

12.04.2016 року державним виконавцем Чигер М.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа .

29.06.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Крім цього, на адресу боржника державним виконавцем неодноразово скеровувалися виклики поштовою кореспонденцією, проте боржник не зявлявся на такі виклики. Так, станом на 27.01.2017 р. заборгованість не погашена.

Оскільки боржником будь-яких заходів на добровільне погашення боргу не вживається, то просить обмежити боржника у тимчасовому виїзді за межі України.

Згідно ч.2 ст.. 377-1 ЦПК України: «Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця».

Державний виконавець Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Чигер М.І. в судове засідання не з»явилася, в своєму поданні просила таке задоволити та розглянути за її відсутності.

Статтею ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження з виконання постанови №0278/20911/16 від 19.02.2016 р. Львівської митниці ДФС про стягнення з ОСОБА_1 8500 гривень штрафу.

Державним виконавцем зазначено, що боржником вищевказаної заборгованості не сплачено.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязання.

Відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

В поданні державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_1 слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України". Зазначеною нормою Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: п. 2) діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; п. 5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Державним виконавцем не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 може виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язання, а також доказів чи даних, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду. Суду не надано доказів, які б підтверджували те, що боржник належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі, а також доказів того, що боржник, маючи можливість добровільно виконати рішення суду, умисно ухиляється від виконання такого, а також того, що виконавцем вжито всіх необхідних заходів для примусового виконання.

Інших правових підстав для обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 суду не представлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, погоджене з в.о. начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.Б.Нагірна