Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/882/16-ц

Провадження №2/377/34/17

25 січня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Ахутіній А.А., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

26 грудня 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить розірвати з відповідачем шлюб.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 146. Під час шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною звернення до суду стало те, що в силу психологічної несумісності характерів у сторін так і не склалися нормальні сімейні стосунки. У відповідача є серйозні проблеми, повязані із зловживанням спиртними напоями. На цій підставі між ними виникали сварки, під час яких відповідач застосував до позивачки фізичну силу. Такі відносини між сторонами призвели до того, що з березня 2016 року припинились шлюбні відносини і шлюб носить формальний характер.

У судове засідання позивачка та відповідач не зявилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 18 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 18 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 146. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2.

Під час шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи, і які залишаються проживати разом з позивачкою.

Як вбачається із змісту позовної заяви, за період шлюбу в подружжя так і не склалися нормальні сімейні стосунки. Відповідач зловживає спиртними напоями, на цьому ґрунті в родині часто відбувалися сварки, під час яких він вів себе агресивно по відношенню до дружини, мали місце застосування до позивачки зі сторони відповідача фізичної сили, висловлювання образ на її адресу, намагання принизити. Такі події відбувалися на очах малолітніх дітей, що негативним чином впливало на їх виховання. Оскільки чоловік не бажав змінити своє відношення до сімї та своєї поведінки, то в березні 2016 року позивачка разом з дітьми пішла від нього і з того часу вони проживають окремо, припинивши шлюбні відносини. Діти зареєстровані та проживають разом з позивачкою, на даний час вона немає наміру звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на дітей, оскільки відповідач інколи надає матеріальну допомогу.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається з позовної заяви, спору щодо розподілу сумісно нажитого майна у сторін немає.

У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно письмової заяви позивачки після розірвання шлюбу вона бажає надалі іменуватись прізвищем ОСОБА_4.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 146.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька