Справа №173/2281/16-ц
Провадження №2/173/186/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 червня 2012 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Вони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2014 року з відповідачем припинено шлюбні відносини. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем вважає недоцільним, примирення між ними не можливе. Спору про поділ майна подружжя не має. У звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки вони не проживають разом з червня 2014 року. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Також позивач зазначила, що вона чекає на дитину від іншого чоловіка, який визнає своє батьківство відносно майбутньої дитини ОСОБА_3

Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Підтвердив, що не проживає разом з позивачем з червня 2014 року, з того ж часу не ведуть спільне господарство. Спору про поділ майна та місце проживання дитини з відповідачем не має. Вважає примирення з позивачем неможливим. Своє батьківство щодо майбутньої дитини позивача не визнає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснив, що майже рік він проживає однією сімєю з ОСОБА_1 Він визнає своє батьківство щодо майбутньої дитини ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

16 червня 2012 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 20 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.9).

Подружжя має спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10).

Судом встановлено, що сторони не проживають разом з червня 2014 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб. Окрім того відповідач проживає разом з іншим чоловіком та чекає від нього дитину. ОСОБА_3 подав суду заяву про визнання свого батьківства зачатої дитини ОСОБА_1

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд звертає увагу на положення ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, згідно з якою чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

Отже, вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Подружжя досягло згоди про те, що їх спільна дитина буде проживати разом з матір`ю.

Спору про поділ майна подружжя не має.

Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд, керуючись ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне залишити їй прізвище «Жалко».

Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем не було сплачено судовий збір за подання позовної заяви, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, виходячи з розміру ставок судового збору на момент звернення позивача до суду.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст.212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 16 червня 2012 року (актовий запис № 20) розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Жалко».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко