Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7514/16-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 20 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Широкової Л.В.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми завдатку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2016 року,

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь кошти, які відповідач отримала, як задаток, у подвійному розмірі на загальну суму 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 04 серпня 2016 року домовився з відповідачем про купівлю її будинку за 40000 грн. і як завдаток надав їй 100 доларів США, що становить в еквіваленті 2490 грн., та 2510 грн., а також вони визначили термін укладання угоди купівлі-продажу. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконала. У визначений день повідомила, що у неї відсутні документи про право власності на будинок. На вимогу повернути завдаток остання відмовила. Відповідач володіє його коштами без правових підстав, тому змушений звернутися до суду. Приймаючи до уваги, що з вини ОСОБА_3 не було укладено договору купівлі-продажу, то вона зобов'язана крім повернення завдатку сплатити ще додатково суму у розмірі завдатку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, де просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду недоведені та не відповідають обставинам справи. Зазначає, що вона за власні кошти вчиняла дії направлені на укладення договору купівлі-продажу, виготовляла документи, технічний паспорт та інші дії, тож вважає, що сума завдатку мала залишитись у неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно положень статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У статті 571 ЦК України зазначено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Як убачається із матеріалів справи позивач 04 серпня 2016 року домовився з відповідачем про купівлю будинку АДРЕСА_1 за 40000 грн. і як завдаток надав їй 100 доларів США та 2510 грн. Також вони визначили термін укладання угоди купівлі-продажу, а саме на 23 серпня 2016 року. Вказані обставини підтверджуються змістом розписки, що міститься в матеріалах справи (а.с. 4).

Цей правочин у зазначений день не був укладений у зв'язку з тим, що у ОСОБА_3 відсутні правовстановлюючі документи на будинок, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації «Житомирської обласної ради № 5189 від 07.09.2016 року (а.с. 27). Відповідач на вимогу ОСОБА_2 повернути отриманий завдаток відмовилась.

Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким і погоджується колегія суддів, що ОСОБА_3 не надала доказів того, що договір купівлі-продажу будинку не був укладений з вини ОСОБА_2

Судом встановлено, що неможливість укладення цього правочину викликана відсутністю у відповідача правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості. При таких обставинах остання була зобов'язана повернути позивачу завдаток, як це передбачено законом. Однак, ОСОБА_3 таких дій не вчинила, що зумовлює настання правових наслідків, передбачених ч.2 ст. 571 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд у мотивувальній частині рішення отримані відповідачем від позивача кошти в рахунок оплати за придбання будинку визначив, як аванс, є безпідставними, оскільки із змісту судового рішення, а також встановлених і досліджених доказів у справі убачається, що зазначені кошти були виплачені ОСОБА_2, як завдаток, а в тексті судового рішення наявна описка.

Згідно положень ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді: