Справа № 2/243/508/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.

при секретарі Малиновській І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2016 року до Словянського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 червня 1994 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від наведеного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З грудня 2015 шлюбні відносини між ними припинені внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, просить розірвати шлюб.

У судове засідання позивач не зявився, але від нього надійшла заява, у якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить судове засідання провести без його участі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5, яка діє на підставі договору на представництво інтересів № 8 від 27.12.2016 р., не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не зявилася, але надала суду заяву, у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі. Просить судове засідання провести без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Душка».

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) установив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 30 червня 1994 року у Билбасівській селищній раді Словянського району Донецької області, актовий запис № 18 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_6, 24 травня 2015 року /а.с.5,6/.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як убачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у грудні 2015 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сімєю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до положень статті З СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки.

Згідно з приписом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі чоловіка, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11,60,212,213,214,215,224 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110-112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Жарікова»), ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 30 червня 1994 року у Билбасівській селищній раді Словянського району Донецької області, актовий запис № 18, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача «Душка» залишити без змін.

Розяснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Дане заочне рішення може бути оскаржене відповідачем за його письмовою заявою, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_7