Справа № 226/14/17
Cправа № 226/14/17
Провадження № 2/226/101/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2017 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за позовом комунального підприємства «Служба єдиного замовника» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» (далі за текстом КП «СЄЗ») звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого вказало, що на балансі КП «СЄЗ» перебуває квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, наймачем якої є ОСОБА_4, який знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою 09.08.1996 року. Разом з наймачем ОСОБА_4 у квартирі зареєстровані: дружина останнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте з 2010 року по теперішній час відповідачі у вказаній квартирі не проживають, їх місце перебування не відомо, за квартирою мається заборгованість перед КП «СЄЗ» у розмірі 3802,34 грн та за вивіз сміття в розмірі 2130,51 грн. Оскільки відповідачі не мешкають у квартирі понад шість місяців без поважних причин і не подали письмової заяви про свою відсутність у спірному жилому приміщенні продовж шести місяців, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та додала, що спірне житлове приміщення, яке складається з однієї кімнати, розташоване на четвертому поверсі п'ятиповерхового будинку, перебуває у занедбалому стані, всі комунікації відключені, сусіди закрили вікна фанерою, оскільки скло вибито, та вставили у вхідні двері замок, щоб до квартири не проникали безхатченки та інші асоційовані особи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені відповідно до цивільно-процесуального законодавства.

Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом на підставі рішення Димитровської міської ради від 22.06.2002 року № 1У/4-3 встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на балансі КП «СЄЗ» (а.с.8).

На підставі ордеру від 16.12.1994 року дана квартира була передана у користування на підставі договору найму жилого приміщення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований у вказаному жилому приміщенні з 03.02.1995 року по 09.08.1996 року, про що свідчить довідка виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16.12.2016 року (а.с.4),

У даній квартирі зареєстровані: з 12.10.1999 року у якості повнолітнього члена сім'ї наймача дружина ОСОБА_4 - відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з 31.10.2010 року син наймача - відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що також підтверджується довідкою виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16.12.2016 року (а.с.4).

Відповідно до акту приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 16.12.2016 року, виготовленого комісією у складі спеціалістів підприємства за участю мешканців-сусідів, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 2010 року по день складання акту за адресою: АДРЕСА_1, не мешкають (а.с.3).

Даний факт у судовому засіданні підтвердили свідки.

Так, свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона з 1988 року мешкає у будинку АДРЕСА_1 проживала жінка з сином, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона пам'ятає цих осіб, оскільки, гуляючи у дворі з донькою, яка на три роки молодше від відповідача ОСОБА_3, зустрічалася з ними. Приблизно понад десять років тому відповідачі покинули квартиру і більше до неї не поверталися. Квартира розташована на четвертому поверсі, стоїть розбита, пуста, без води, світла і тепла, скла у вікнах немає, сусіди забили їх фанерою та вставили замок у вхідні двері, щоб до неї не проникали і не руйнували її безхатченки. Відповідачів після цього вона ніколи не бачила, їх місцезнаходження їй не відомо.

Свідок ОСОБА_6, мешканець і старший будинку АДРЕСА_1 на четвертому поверсі тривалий час декілька років, понад п'ять, ніхто не мешкає, квартирою, окрім безхатченків і наркоманів, ніхто не інтересується. Квартира розбита, в ній відключені опалення, вода, світло, на вхідний дверях не було замка, зараз сусіди поставили замок у двері, щоб чужі не ходили до квартири. Господарів цієї квартири він ніколи не бачив.

Відповідно до копії особового рахунку № НОМЕР_1, відкритого КП «СЄЗ» на ім'я наймача ОСОБА_4, за вказаною адресою наявна заборгованість по квартплаті за період з 09.07.2002 року по 01.11.2016 року в сумі 3802,34 грн, а також за вивіз твердих побутових відходів в сумі 2130,51 грн (а.с.5).

Згідно за інформацією комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 18.07.2016 року відомостей про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 немає (а.с.6).

Згідно за довідкою КП «СЄЗ» від 06.02.2017 року квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, до теперішнього часу не приватизована.

За приписами ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст.ст.71, 72 ЖК України, які регламентують правовідносини, що виникли з договору найма житлового приміщення.

Згідно за приписами ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців, така особа може бути визнана втратившою право користування житлом.

Як встановлено в суді, житлова квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, є комунальною власністю, у даній квартирі відповідачі не проживають з 2010 року. З'ясовуючи причини відсутності відповідачів на спірній житловій площі понад встановлені строки, суд не встановив, що вони були поважні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що належать задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 79, 81, 88, 213, 214, 215, 226, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги комунального підприємства «Служба єдиного замовника» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: квартира АДРЕСА_1

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: квартира АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 07.02.2017 року.

Суддя Ж.Є.Редько