Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/2999/16-ц Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору та договору застави

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2016 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним кредитний договір № 1719-н та договір застави транспортних засобів, які укладені 13 липня 2007 року між сторонами у справі. На обґрунтування вимог зазначив, що при укладанні кредитного договору йому не надано інформацію, передбачену Законом України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими і містять істотний дисбаланс договірних прав, що є підставою для визнання вказаних договорів недійсними.

19 грудня 2016 року ОСОБА_2 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив визнати недійсним кредитний договір та договір застави також з підстав порушення п.1.3 умов договору щодо порядку надання кредиту.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 в прийнятті позовної заяви в редакції від 19.12.2016 року та повернуто її позивачеві.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про прийняття до розгляду його уточненої позовної заяви від 19.12.2016 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в прийнятті та повернення позовної заяви в редакції від 19.12.2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач доповнив позов ще однією підставою, проте після розгляду справи по суті, який розпочався 12.10.2016 року, подача даної заяви не передбачена нормами ЦПК України.

Однак з таким висновком суду першої інстанції у повному обсязі погодитись не можна, оскільки до нього суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об'єктивуються у поданих доказах. Під підставами позову, які згідно зі ст.31 ЦПК України може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Висновок суду першої інстанції про те, що нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено зміну позивачем підстав позову тільки до початку розгляду справи по суті судова колегія вважає обґрунтованим.

Зокрема, як слідує із змісту позовної заяви, ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним кредитного договору та договору застави з тих підстав, що при укладанні кредитного договору йому не надано інформацію про сукупну вартість вказаного кредиту та вартості інших послуг, передбачену Законом України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими і містять істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 подав змінену позовну заяву, в якій просив визнати недійсним кредитний договір та договір застави також з підстав порушення Банком п.1.3 умов договору щодо порядку надання кредиту та проведення валютних операцій, оскільки заяви про відкриття кредитного рахунку позивач не підписував, дозволу на продаж іноземної валюти з Кредитного рахунку та доручення про зарахування гривневого еквіваленту на Поточний рахунок не надавав.

Наведене свідчить про те, що позивач фактично доповнив свої вимоги ще однією новою підставою, з якої просив визнати недійсними кредитний договір та договір застави.

Однак, судова колегія звертає увагу на те, що постановляючи ухвалу про відмову в прийнятті та про повернення позовної заяви в редакції від 19.12.2016 р., суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки розгляд справи судом по суті 19.10.2016 року не розпочинався.

Згідно положень ч.2 ст.31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Відповідно до ч.1 ст. 173 ЦПК України розгляд справи по суті розпочинається доповіддю головуючого про зміст заявлених позовних вимог та про визнання сторонами певних обставин під час попереднього судового засідання, після чого з'ясовується, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду.

Зі змісту журналу судового засідання та технічного запису судового засідання від 12.10.2016 року (а.с.114,145) вбачається, що розгляд справи по суті не розпочинався, оскільки у справі на стадії вирішення клопотань сторін, головуючим була оголошена перерва до 17.11.2016 року для подання позивачем заяви про уточнення позовних вимог. У вказану дату сторони в судове засідання не з'явились і розгляд справи був відкладений на 19.12.2016 року.

19 грудня 2016 року сторони повторно в судове зсідання не з'явились. Позивач подав до суду уточнену позовну заяву, яку ухвалою суду було повернуто позивачу та відмовлено ОСОБА_2 в прийнятті даної заяви до розгляду.

Таким чином, оскільки розгляд справи по суті 12.10.2016 року судом не розпочинався, підстав для відмови у прийнятті та поверненні позовної зави в редакції від 19.12.2016 року позивачу, у відповідності до положень ч.2 ст. 31 ЦПК України, у суду не було.

Разом з тим, судом 19 грудня 2016 року винесено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним кредитного договору та договору застави, в редакції позовної заяви від 08 червня 2016 року.

Таким чином, оскільки судом по суті заявлених вимог ухвалено рішення у даній справі, повноважень, щодо постановлення з даного питання нової ухвали про прийняття до розгляду поданої заяви в редакції від 19.12.2016 року, апеляційний суд не наділений, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування даної ухвали суду та повернення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви.

Разом з тим, повернення позовної заяви не перешкоджає позивачу пред'явити позов про визнання недійсним кредитного договору з підстав порушення п.1.3 умов договору щодо порядку надання кредиту та проведення валютних операцій до суду першої інстанції на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді