У Х В А Л А

25.01.2017 Справа №607/1002/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Осів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 100000 гривень.

Ухвалою суду від 25 січня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно трьохкімнатну квартиру загальною площею 73,1 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 в межах ціни позову.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 на підставі договору позики від 15 березня 2016 року отримав від позивача грошові кошти в сумі 100000 гривень. При отриманні позики на підтвердження свого майнового стану ОСОБА_2 предявив оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07 жовтня 2008 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 до прийняття судом рішення та набрання ним чинності може відчужити належне йому майно з метою ухилення від виконання обовязку за договором позики. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення про стягнення заборгованості або значно ускладнить виконання такого судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги такі обставини:

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, 15 березня 2016 року між сторонами було укладено договір позики, згідно умов якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 100 000 гривень, та які зобовязався повернути до 15 грудня 2016 року, що підтверджується розпискою від 15 березня 2016 року. Станом на 25 січня 2017 року відповідач кошти не повернув.

Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомості від 07 жовтня 2008 року, ОСОБА_2 є власником квартири № 40 за адресою: м. Київ, пр-кт Свободи, буд. № 32.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В силу вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 100000 гривень.

В заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на трьохкімнатну квартиру загальною площею 73,1 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вартості квартири у заяві про забезпечення позову не вказано та будь-яких доказів на її підтвердження до заяви не долучено.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє суд можливості перевірити співрозмірність виду збезпечення позову із заявленими позовними вимогами, та приходить до переконання, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на трьохкімнатну квартиру загальною площею 73,1 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є неспіврозмірними із заявленими позивачем вимогами про стягнення з відповідача боргу в сумі 100000 (сто тисяч гривень).

З цих підстав заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_3