Справа № 305/1884/16-ц
Провадження по справі 2/305/194/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

за участю: секретаря - Орос С.Ю.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Позов мотивує тим, що 11 серпня 2006 року, його тітка ОСОБА_3 уклала заповіт на його ім"я, згідно якого вона заповіла йому, ОСОБА_1, все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що належить їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, в тому числі і житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами та присадибною ділянкою, що розташовані в с. Ділове по вул. 40 років Перемоги, №79 Рахівського району Закарпатської області, який на день звернення із позовною заявою до суду не відмінено і не скасовано. 26.12.2014 року ОСОБА_3 померла. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом на вище вказане спадкове майно не має, в тому числі і на обов"язкову частку, оскільки чоловік заповідачки ОСОБА_4 помер. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За життя спадкодавця ОСОБА_3, він проживав у спадковому будинку, даний житловий будинок ним утримується та обслуговується після смерті спадкодавця та її відкриття. Майнових, чи будь-яких інших спорів з цього приводу не існує. Належність спадкового будинку ОСОБА_3 підтверджується даними викладеними в свідоцтві №62, що видане виконкомом Рахівської районної ради депутатів трудящих 28.04.1967 року, згідно якого вбачається, що забудівниками являються ОСОБА_4 та ОСОБА_3. У звязку з наведеним просить визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, асаме на житловий будинок №79 що розташований по вул. 40 років Перемоги в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області з прилеглими до нього надвірними спорудами, яке належало на праві власності померлій ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають.

Представник Діловецької сільської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи без участі предстанвика сільської ради. Позовні вимоги визнають, заперечень не мають.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що 25 грудня 2014 року померла громадянка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ФМ №182669 від 26.12.2014 року.

Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок №79 що розташований по вул. 40 років Перемоги в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області з прилеглими до нього надвірними спорудами.

Оскільки спадщина на за померлою ОСОБА_3 відкрилася 25 грудня 2014 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_3, 11.08.2006 року було складено заповіт, згідно якого вона заповіла позивачу ОСОБА_1, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, взагалі все те, що належитиме їй на день смерті і на що вона матиме право за законом..

На день звернення до суду заповіт, складений ОСОБА_3 в користь позивача, ОСОБА_1, є чинним ніким не оскаржений та не скасований.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлнено, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті своєї тітки гріджак ОСОБА_6, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, що стверджується довідкою №16 від 16.12.2016 року, виданою виконавчим комітетом Діловецької сільської ради.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1967 році.

Також у матеріалах справи наявний будівельний паспорт на забудову земельної ділянки.

З довідки № 1337 від 05.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Діловецької сільської ради, встановлено, що житловий будинок №79, що розташований по вул. 40 років Перемоги в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області належав померлій ОСОБА_3.

Крім того, в матеріалах справи наявне свідоцтво №62 видане виконкомом Рахівської районної ради депутатів трудящих 28.04.1967 року, згідно якого вбачається, що забудівниками являються ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Судом встановлено, що спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині не має, оскільки чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 07.01.2004 року помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №137774 від 08 січня 2004 року.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом, він прийняв спадщину, спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині не має, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі наведеного, керуючись положеннями ст.ст.10, 58, 59, 60, 83, 88, 209, 212, 213, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем с. Ділове, вул. Гагаріна, №28 Рахівського району Закарпатської області право власності на спадкове майно за заповітом, асаме на житловий будинок №79, що розташований по вул. 40 років Перемоги в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області з прилеглими до нього надвірними спорудами, яке належало на праві власності померлій ОСОБА_3.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: В.Е.Ємчук