АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/2847/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Малинников О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Нарапович О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», поданою представником за довіреністю Нарапович Оксаною Дмитрівною, на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві, треті особи - ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про зняття арешту 1/2 ідеальних часток нерухомого майна - нежилих приміщень з АДРЕСА_1, накладеного на підставі постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м.Києві від 14 березня 2014 року у виконавчому провадженні №42355385 з примусового виконання виконавчого листа №761/15093/13-ц, виданого 20 листопада 2013 року Шевченківським районним судом м.Києва.

Вимоги обґрунтовує тим, що її чоловіком ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання кредитних зобов»язань ці нежилі приміщення передані в іпотеку. Рішенням суду нежилі приміщення розподілені між подружжям, в подальшому договір іпотеки визнано недійсним. Оскільки вона не є боржником, просить скасувати арешт належної їй частини майна.

В судовому засіданні 15 грудня 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду із заявою про закриття провадження у справі з тих підстав, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15 грудня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ПАТ «Універсал Банк» подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, питання про закриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що із скаргою на дії державної виконавчої служби мають право звертатись сторони виконавчого провадження, інші особи мають право оскаржити такі дії в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник третьої особи ПАТ «Універсал Банк» доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Колегія суддів ухвалила слухати справу за відсутності нез»явившихся осіб, на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана з метою захисту цивільного права та інтересу, а відтак повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до п.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 подана скарга на дії державної виконавчої служби в порядку ст.383 ЦПК України помилкові.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 подано заяву в порядку позовного провадження щодо захисту прав, пов»язаних із правом власності на нерухоме майно, при цьому дії державного виконавця з посилання на їх неправомірність не оскаржуються.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.п. 2, 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів»:

За змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право.

Спір стосується захисту права, пов»язаного із правом вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нерухомим майном та усунення обмежень у вигляді арешту цього майна (припинення дії, яка порушує право), накладеного у виконавчому провадженні по виконанню рішення у цивільній справі. Це право є приватним, а відтак питання його захисту віднесено до компетенції судів цивільної юрисдикції.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником за довіреністю Нарапович Оксаною Дмитрівною, відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов