Справа № 744/1140/16-ц
Провадження по справі № 2/744/30/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарі Бородіній В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай); треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області, Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області, Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, подала до Семенівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до відповідачів, Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, у якій позивач просила визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай), розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Вітчизна» села Лосівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0171227 зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 227 від 29.08.1996 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що в селі Лосівка Семенівського району Чернігівської області проживала її баба, по лінії матері ОСОБА_4, яка померла 20 травня 1998 року.

Померлій ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай), розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності сільгосппідприємства «Вітчизна» (місцезнаходження якого - село Лосівка Семенівського району Чернігівської області). Зазначене право належало покійній ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0171227, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 227 від 29 серпня 1996 року, який було втрачено.

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області видати дублікат не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих Державних актів.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не бажають успадковувати право на земельну частку після своєї матері, та не заперечують щоб дане право перейшло їй. Син ОСОБА_4, ОСОБА_5 також мешкав в с. Лосівка, але він помер у 2011 році

Втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки у судовому порядку.

Позивач вважаює, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України.

Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертається з цією позовною заявою.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце рогляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої вона не має можливості прибути до суду для участі в судових засіданнях, просить розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Погорільський сільський голова Семенівського району Чернігівської області ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без участі представника, позов визнає повністю, наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі.

Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце рогляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої вона не має можливості прибути до суду для участі в судових засіданнях, просить розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце рогляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої вона не має можливості прибути до суду для участі в судових засіданнях, просить розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області, заступник начальника Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області ОСОБА_7 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області на протязі всіх судових засідань.

Представник третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, завідувач сектору з юридичних питань та по роботі зі зверненнями громадян апарату Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_8 у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та залишає розгляд справи на розсуд суду.

Представник третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, письмово повідомила про те, що після померлої 20.05.1998 року ОСОБА_4 згідно даних Єдиного спадкового реєстру спадкова справа не заводилась, та просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин.

У справі встановлено, що в селі Лосівка Семенівського району Чернігівської області проживала баба позивача, по лінії матері ОСОБА_4, яка померла 20 травня 1998 року. Померлій ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай), розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності сільгосппідприємства «Вітчизна» (місцезнаходження якого - село Лосівка Семенівського району Чернігівської області). Зазначене право належало покійній ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0171227, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 227 від 29 серпня 1996 року, який було втрачено.

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області видати дублікат не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих Державних актів.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не бажають успадковувати право на земельну частку після своєї матері, та не заперечують щоб дане право перейшло позивачу. Син ОСОБА_4, ОСОБА_5 також мешкав в с. Лосівка, але він помер у 2011 році

Втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки у судовому порядку.

Позивач вважає, що при вирішенні спору про спадкування права Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо за життя особою не одержано сертифікат на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України.

Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертається з цією позовною заявою.

У відповідності з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Керуючись ч. 2 ст. 41 Конституції України, ст. 328 Цивільного кодексу України, ст. ст. 11, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай); треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області, Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області, Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Вітчизна» села Лосівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0171227, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 227 від 29.08.1996 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Смага