Єдиний унікальний номер (справа №) 216/125/17
Номер провадження у суді 2/216/955/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сидорака В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Павленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

11 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сімї.

У позовній заяві зазначено, що 15 грудня 2007 року у відділі РАЦС Ленінського району м. Севастополя між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1530, у звязку з чим позивач змінила своє прізвище «Агабабян» на «Кузнецова». Від спільного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалося, у звязку з чим в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між сторонами припинилися з жовтня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спорів стосовно спільного майна між позивачем та відповідачем не існує. Позивач зазначила, що за таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Також вказала, що на примирення не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Шлюб сторони розривають вперше. Після розірвання шлюбу неповнолітній син буде проживати разом із позивачем, спору про місце проживання дитини між сторонами не існує.

Позивач ОСОБА_1А, яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявилась, в прохальній частині позовної заяви просила розглянути справу за її відсутності, оскільки буде знаходитись невизначений час у м. Севастополі (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надав суду письмову заяву, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив розглянути справу по суті за його відсутності (а.с.16).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 15 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1530, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7).

Як вбачається зі свідоцтва по народження серії 1-АС № 030845 подружжя має неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини з жовтня 2015 року, не проживають однією сімєю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, що становить 640,00 грн.

Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110-112 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 15 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі, актовий запис № 1530, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний код НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: 50000, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Туполєва, будинок 1, та мешкає за адресою: 50000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний код НОМЕР_2), яка мешкає за адресою: 50000, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон ЮвілейнийАДРЕСА_2, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відсутності особи яка має право на апеляційне оскарження, протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя В.В. Сидорак