АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Шклянка М.П.
№ 22-ц/796/2117/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року про визнання таким, що не підлягає виконанню, виданого 01 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м.Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 2425835,45 грн.,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та зупинення стягнення за виконавчим документом задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виданий 01 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м.Києва виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу по договору позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 1973950,33 грн., трьох процентів річних від простроченої суми за договором позики в розмірі 97513,67 грн., суму пені в розмірі 354371,49 грн., а всього 2425835,45 грн.

У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник стягувача ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зазначає, що рішенням Апеляційного суд міста Києва від 09 березня 2016 року скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 32 188,72 грн. і відмовлено ОСОБА_2 у задоволені позову в цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Визнавши виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції позбавив ОСОБА_2 можливості реалізувати свої права в частині примусового стягнення з відповідача заборгованості, визначеної рішенням суду, що вступило в законну силу.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу по договору позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 1973950,33 грн., три процента річних від простроченої суми за договором позики в розмірі 97513,67 грн., суму пені в розмірі 354371,49 грн., а всього 2425835,49 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

На підставі вказаного рішення суду 01 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м.Києва ОСОБА_2 виданий виконавчий лист №753/13221/14, який пред'явлений ним до виконання у ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві.

04 грудня 2015 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

18 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а також просив зупинити стягнення за виконавчим документом. Послався на те, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року не набрало законної сили, оскільки 03 грудня 2015 року оскаржено в апеляційному порядку.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Підстав для скасування вказаної ухвали суду першої інстанції колегія суддів не убачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до змісту вказаної норми, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у двох випадках: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України виконавчий лист може бути видано лише на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Статтею 223 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 грудня 2015 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року (а. с. 145-152, т. 1).

Ухвалою Апеляційного суд міста Києва від 13 січня 2016 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 09 березня 2016 року Апеляційним судом міста Києва було ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 32 188,72 грн. скасовано і відмовлено ОСОБА_2 у задоволені позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а. с. 189-190, т. 1).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання виданого 01 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва виконавчого листа №753/13221/14 таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 не спростовують висновків суду першої інстанції.

Визнання таким, що не підлягає виконанню, виданого 01 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва виконавчого листа №753/13221/14 не позбавляє ОСОБА_2 права на виконання рішення суду. ОСОБА_2 він вправі отримати виконавчий лист про стягнення ОСОБА_3 суми боргу з урахуванням рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 січня 2016 року та пред'явити його до виконання.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції положень норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді