Справа № 163/2761/16-ц
Провадження № 2/163/29/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

17 січня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем - ОСОБА_3, та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 14.02.2016 року, актовий запис за №134. Від шлюбу сторони дітей не мають. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку із чим, на даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Вважає, що їх сім'я фактично розпалась та поновити її неможливо.

В судове засідання сторони не з'явились.

Позивач, одночасно з позовною заявою, подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, у якому просила позов задовольнити, та не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі - газеті «Волинь нова» (випуск №1 (16 252) від 05.01.2017 року) про виклик відповідача в судове засідання.

За таких обставин, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 14.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, встановлено, що сторони уклали шлюб 14.02.2016 року, про що складено відповідний актовий запис за №134 (а.с.7).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як встановлено судом, сторони після укладення шлюбу сумісно проживали нетривалий час, спільних дітей не мають та господарства не ведуть, на даний час проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують, не цікавляться та не турбуються один про одного, що дає підстави вважати, що шлюб існує лише формально та не свідчить про наявність ознак сім'ї в розумінні поняття, наведеного у ст.3 СК України.

Викладені у позовній заяві фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не оспорено та не спростовано.

З огляду на наведені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин.

Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені останньою судові витрати: судовий збір в сумі 551,20 грн. та 180 грн. за опублікування судового оголошення про виклик відповідача в судове засідання через засоби масової інформації.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Підлісся Любомльського району Волинської області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м. Рівне Рівненської області, зареєстрований 14 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис за №134, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 731 (сімсот тридцять одну) гривню 20 копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Любомльський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: суддя А.Л.Гайдук