Провадження № 2/522/31/17
Справа № 522/417/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 р. м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи Одеська міська рада, Комінтернівське районне управління юстиції Одеської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації права власності, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.01.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи Одеська міська рада, Комінтернівське районне управління юстиції Одеської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації права власності, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення.

Позовна заява надійшла до судді 11.01.2017 року.

Як вбачається з позовних вимог, позов містить вимоги як майнового, так і немайнового характеру, але судовий збір позивачем не сплачений.

Разом з позовною заявою надійшло клопотання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, за яким просить відстрочити сплату судового збору за даним позовом. В обґрунтування вказали, що департамент є виконавчим органом ОМР у звязку з чим фінансування його діяльності прямо залежить від наявності грошових коштів у бюджеті м. Одеси. Оплату судових зборів за подання скарг та позовів Департаменту здійснює Головне управління ДКС України. Посилаючись на те, що замовлення сплати будь-яких платежів здійснюється заздалегідь, враховуючи кінець річного звітного періоду Департамент був позбавлений можливості сплатити судовий збір на кінець року.

Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно до ст.. 7 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Як зазначено у Довідці про результати вивчення та узагальнення практики застосування судами Закону України "Про судовий збір" від 23 січня 2015 року, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Докази щодо обставин, які свідчать про неможливість чи утруднення в здійсненні оплати судового збору у визначеному законом розмірі, представником позивача не надано.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про відстрочку сплату судового збору.

Разом з тим, статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так ч. 5 ст. 119 ЦПК України визначає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч.3 ст. 6 Закону).

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, в редакції станом на 12.01.2017 року, судовий збір за подання заяви юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання заяви юридичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Зі змісту вказаної норми вбачається, що для визначення ціни позову у справах про витребування майна потрібно виходити із його дійсної вартості (ринкової).

Згідно п. 16 постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Проаналізувавши зміст поданої позивачем до суду позовної заяви та врахувавши її предмет, приходжу до висновку, що вона містить вимоги як майнового, так немайнового характеру, тобто судовий збір має бути сплачено окремо за кожною вимогою.

Зважаючи на ту обставину, що позивачем не визначено самостійно ціни його позову, суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору згідно ставки, передбаченої ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Так, відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, враховуючи відмову у задоволені відстрочки сплати судового збору, суддя залишає позовну заяву без руху, і надає позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів, з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі відмовити.

Позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи Одеська міська рада, Комінтернівське районне управління юстиції Одеської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації права власності, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви у пять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 ЦПК України, позовна заява буд вважається поданою в день первісного її подання до суду, та буде призначена до розгляду у судове засідання, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Домусчі Л.В.