І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, суд
Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ДП «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» підтримала повністю з підстав, викладених у позові, просила суд їх задоволити та стягнути з ОСОБА_2Пе. на користь ДП «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» заборгованість за Договором позики № 39 від 05 травня 2015 року в сумі 5 933,82 грн.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці».
05 травня 2015 року між ОСОБА_2 та ДП «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» було укладено Договір позики № 39, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу безпроцентну поворотну споживчу позику на 24 місяці в розмірі 15 000 грн.
Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Підтвердженням отримання коштів відповідачем є видатковий касовий ордер № 43 від 05 травня 2015 року.
Відповідно до п. 4.1. Договору позики № 39 від 05.05.2015 року датою повернення позики є 31 травня 2017 року.
Проте, згідно п. 6.1. Договору позики № 39 від 05.05.2015 року у разі припинення (розірвання) трудового договору між позикодавцем (ДП «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці») та позичальником (ОСОБА_2П.) до 30 травня 2017 року незалежно від причини розірвання, позикодавець утримує непогашену частину позики із заробітної плати, що видаватиметься позичальнику при остаточному розрахунку. У разі недостатності належних до виплати коштів при остаточному розрахунку для погашенням позики, непогашену суму позики позичальник зобовязаний внести у триденний строк після одержання розрахунку.
02 серпня 2016 року наказом № 55-К від 02.08.2016 року ОСОБА_2 було звільнено з посади головного бухгалтера ДП «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» за прогул без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП.
Таким чином, строк виконання зобовязання по Договору позики № 39 від 05 травня 2015 року наступив 02 серпня 2016 року, а саме у день звільнення відповідача.
Відповідачем ОСОБА_2 у встановлений строк зобовязання перед позивачем не виконано.
08 серпня 2016 року ДП «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» направило на адресу відповідача вимогу № 828/02-13 про погашення заборгованості за договором позики № 39 від 05 травня 2015 року, проте ні відповіді на дане повідомлення, ні коштів позивачем отримано не було.
26 серпня 2016 року ДП «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» повторно листом № 901/02-09 було направлено вимогу про наявність заборгованості та необхідності її погашення.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмові від зобовязання не допускається.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлени строк (термін0 його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідачем ОСОБА_2 у встановлений строк зобовязання перед позивачем належним чином не виконано, у зв'язку з чим у останньої перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 5 933,82 грн., яка складається з наступного: 5 813,02 грн. сума основної заборгованості, 33,92 грн. 3% річних та 86,88 грн. сума інфляції.
Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» підлягають до задоволення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд
Позов Державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» заборгованість за Договором позики № 39 від 05 травня 2015 року в сумі 5 933,82 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці», понесені судові витрати по справі в розмірі 1 378,00 грн. по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3