Дата документу 18.01.2017
Справа № 320/5466/16-ц
Провадження № 2/320/4745/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки кошти на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно і до зміни матеріального або сімейного стану відповідачки. При цьому позивачка зазначає, що відповідачка є її рідною онукою. Вона людина похилого віку, їй виповнилося 91 рік, свого житла вона не має, за станом здоровя потребує догляду та постійного лікування. Коштів, отриманих від пенсії, їй не вистачає. Її діти померли, а онука матеріально їй не допомагає, ніякої уваги не приділяє. Інших осіб, які могли б їй допомагати, немає, окрім відповідачки.

Позивачка в судове засідання не зявилася, судова повістка повернулась з відміткою пошти - за закінченням строку зберігання та відсутністю адресата вдома.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона є рідною онукою позивачки ОСОБА_1 Окрім неї у позивачки є ще і інші онуки. Вона не має можливості матеріально утримувати свою бабусю, оскільки ніде не працює, доходу (заробітку) не отримує, що підтверджується наданою нею довідкою. Тоді як, позивачка окрім пенсії, також отримує кошти від оренди земельного паю. А тому, відповідачка просить відмовити в позові.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, в матеріалах справи є його заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в позові слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ЖС №341260, виданого 27 лютого 1979 року, позивачка народилася 10 жовтня 1925 року /а.с.8/. В подальшому її дівоче прізвище було змінено на «Ртіщева» у звязку з укладанням шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу /а.с.8/.

Позивачка є непрацездатною, пенсіонеркою за віком, що підтверджується копією паспорта та пенсійним посвідченням. На даний час їй виповнилося 91 рік /а.с.4, 16/. Розмір пенсії, яку вона отримує, позивачка вказує 1596 грн.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть син позивачки ОСОБА_3 помер 08 липня 2015 року /а.с.9/.

Дочка позивачки ОСОБА_3 (після укладання шлюбу Ліпина) ОСОБА_4 померла 08 січня 2014 року в м.Ярославі Російської Федерації.

Інша дочка позивачки - ОСОБА_5, яка після укладання шлюбу /а.с.11/ змінила своє прізвище на «Селіванова», також померла, про що в Мелітопольському МВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області наявна актова запис про смерть за №782 від 12 травня 2016 року /а.с.14/.

Інших повнолітніх дітей, а також чоловіка позивачка не має.

Від померлої дочки у позивачки є рідна онука ОСОБА_6, яка після реєстрації шлюбу змінила своє дівоче прізвище на «Бадіщева», що підтверджується відповіддю начальника Мелітопольського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області про наявність актових записів про народження ОСОБА_6 за №711 від 27 травня 1967 року та про укладання шлюбу за №699 від 06 червня 1987 року /а.с.14/.

Згідно з довідкою Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції відповідачка офіційно доходів не має.

Відповідно до ст. 266 Сімейного кодексу України повнолітні внуки, правнуки зобов'язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з аналізу норм вказаної статті, обов'язок повнолітніх онуків по утриманню баби, діда наступає за наявності кількох умов, а саме: наявність спорідненості по прямій низхідній лінії, потреба в матеріальній допомозі особи та відсутність у неї інших осіб, які могли б надавати їй допомогу, а також матеріальна спроможність онуків надавати таку допомогу. При цьому законодавець вказує, що аліментні зобов'язання можуть бути лише за наявності всіх умов, відсутність хоча б однієї умови може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведена відсутність у неї інших осіб, які могли б надавати їй допомогу та спроможність онуки надавати їй допомогу у вказаному розмірі.

Позивачкою не доведена і її потреба в матеріальній допомозі, оскільки вона отримує пенсію у розмірі 1596 грн. і знаходиться на повному державному забезпеченні в будинку інвалідів, що підтверджується довідкою (а.с.79).

При таких обставинах позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212, 214, 215, ЦПК України, ст.ст.202, 266, 272 СК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, про стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: