Справа № 171/54/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"01" лютого 2017 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - Кодрян Л.І.

за участю секретаря - Титаренко Л.Б.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом ОСОБА_1 до Апостолівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою доАпостолівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Посилалася на те, що 22 лютого 2014 року померла її мати ОСОБА_2. Після смерті матері вона звернулася до державного нотаріуса Апостолівського державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі вказаного документа їй постановою нотаріуса відмовлено.

В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 липня 2016 року зазначено, що спадкове майно складається з житлового будинку, розташованого в с.Катеринівка по вул. Степовій б. 2, вказаний будинок перейшов у спадок ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 в 2013 році. Власником будинку за зазначеною вище адресою є - ОСОБА_4. Через розбіжності в написанні прізвища власника в правовстановлюючому документі на будинок та прізвища спадкодавця (ОСОБА_3А.) в свідоцтві про смерть, неможливо підтвердити факт належності нерухомого майна ОСОБА_3. Крім того, в постанові нотаріуса зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину проводиться після подання документів, які посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Оскільки ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті свого чоловіка не оформила, видача свідоцтва про право на спадщину на це майно не передбачена в позасудовому порядку.

В звязку з викладеним вона в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно.

Просить її позовну заяву задовольнити, встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 21 грудня 2000 року та визнати за нею право власності на житловий будинок № 2 з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований в с. Катеринівка, Апостолівського району Дніпропетровської області по вул. Степовій, після смерті ОСОБА_2, який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 21 грудня 2000 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Від відповідача - Апостолівської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову відповідач не заперечує.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 лютого 2014 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 558881, виданим 24 лютого 2014 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Апостолівського району (а.с.20).

З свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1262441 виданого 11.05.1963 року, свідоцтва про укладення шлюбу сері ІІІ-КИ № 397759 виданого 16.01.1988 року та запису акта про укладення шлюбу № 138 від 29.08.1981 р., суд вбачає, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. спадк. спр. 4, 5, 37).

ОСОБА_3 помер 15.12.2013 року (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 536062) (а.с.21).

За життя ОСОБА_3 мав право власності на земельну ділянку площею 7.2752 га у межах згідно з планом, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 073190 (а. спадк. спр. 97). Вказана земельна ділянка була успадкована ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.07.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за № 614 (а. спадк. спр.88 ). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2016 року зареєстрованого в реєстрі за № 622, ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових прав, грошові кошти на рахунку в АТ «Ощадбанк» (а.спадк. спр. 90).

Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 21 грудня 2000 року та довідки КП «Апостолівське БТІ» від 15.12.2015 року власником житлового будинку № 2 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Степовій в с. Катеринівка є ОСОБА_4 (а. спадк. спр. 41, 100).

У видачі свідоцтва про право на спадщину постановою нотаріуса позивачу відмовлено через розбіжності в написанні прізвища власника в правовстановлюючому документі на будинок та прізвища спадкодавця в свідоцтві про смерть. Крім того, в постанові зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину проводиться після подання документів, які посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, оскільки ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті свого чоловіка не оформила видача свідоцтва про право на спадщину на це майно не передбачена в позасудовому порядку (а.с. 12).

В судовому засіданні, також досліджені розрахункові книжки по оплаті за електроенергію та за природний газ на імя ОСОБА_3, з яких вбачається, що ОСОБА_3 сплачував за особовим рахунком № 1702042 та № НОМЕР_1 за електроенергію та спожитий природний газ за адресою с. Катеринівка, вул. Степова б.2.

Допитані в судовому засіданні як свідки: ОСОБА_5Я та ОСОБА_6, кожен окремо, пояснили що знають позивачку та її родину ОСОБА_3. ЇЇ батько проживав у господарстві за адресою: с. Катеринівка вул. Степова б. 2. разом з матірю ОСОБА_2 та дітьми, донькою - ОСОБА_1 і сином. Імя та по батькові господаря домоволодіння за вказаною адресою - ОСОБА_7, тривалий час останній проживав в зазначеному домоволодінні і помер в 2013 році, його дружина померла 2014 році.

Частино другою статті 256 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по - батькові, місце і час народження якої зазначено в документі, не збігається із прізвищем ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт, що має юридичне значення, про те, що свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння від 21 грудня 2000 року, власником якого вказаний «Мисік Іван Антонович» дійсно належить «Місику Івану Антоновичу» підтверджується однаковим імям та по батькові в свідоцтві про право власності та свідоцтві про смерть ОСОБА_3, а також місцем знаходження обєкту нерухомого майна в с. Катеринівка, Михайлівської сільської ради та місцем смерті спадкодавця - Михайлівська сільська рада, що підтверджується даними про орган, який здійснив актовий запис та видав відповідне свідоцтво виконавчий комітет Михайлівської сільської ради. Даний факт також підтверджується показаннями свідків, які узгоджуються з письмовими матеріалами справи.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3, який помер 15 грудня 2013 року, належить свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння від 21 грудня 2000 року, видане на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської ради народних депутатів від 4 грудня 2000 року на імя «Мисік Іван Антонович».

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця завернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено судом ОСОБА_2 була спадкоємцем свого чоловіка ОСОБА_3, однак до моменту своєї смерті право власності на житловий будинок № 2 з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований в с. Катеринівка, Апостолівського району Дніпропетровської області по вул. Степовій, не оформила, що підтверджується дослідженими матеріалами спадкової справи № 57/2014, проте право на таке майно увійшло до складу її спадщини.

Таким чином, враховуючи що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2, в передбачений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини (а.с. спадк. спр. 2), спадщину фактично прийняла, однак позбавлена можливості оформити відповідне право в позасудовому порядку, суд вважає її позовні вимоги про визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 209, 212,213, 215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 15 грудня 2013 року, свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, розташованого в с.Катеринівка Апостолівського району Дніпропетровської області, по вул. Степовій, б.2, від 21 грудня 2000 року, виданого згідно рішення виконкому Михайлівської сільської ради народних депутатів від 04 грудня 2000 року на імя "Мисік Іван Антонович".

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок № 2 з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований в с.Катеринівка, Апостолівського району Дніпропетровської області по вул. Степовій, після смерті ОСОБА_2, який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 21 грудня 2000 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8