Ухвала

іменем україни

13 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Попович В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних втрат, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_6, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 8 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року Державна іпотечна установа звернулася до суду з указаним позовом, в якому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит від 01 квітня 2008 року, яка станом на 25 червня 2012 року становить 577 348,40 грн, з яких: 408 888,80 грн - заборгованість за кредитом, 122 741,44грн -заборгованість за процентами, 37 321,06 грн - пеня, 8 397,10 грн - інфляційні втрати.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 8 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит від 01 квітня 2008 року у загальному розмірі 577 348,40 грн та судові витрати у розмірі 1 820 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

У статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з статтями 526, 530, 611 ЦК України позичальник за договором про іпотечний кредит від 01 квітня 2008 року повинен був виконати зобов'язання належним чином та у встановлений строк, а в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України).

Встановивши наявність заборгованості за договором про іпотечний кредит від 01 квітня 2008 року, суди дійшли правильного висновку про задоволення позову і стягнення цієї заборгованості солідарно з відповідачів.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої і апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 8 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун О.В. Попович