У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Дикій Ю. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з зазначеною вище заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2013 було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, з останнього стягнуто 9810 дол. США, що станом на 17.12.2013 за курсом НБУ становило 78411 грн. 33 коп. та судовий збір в сумі 784 грн. 11 коп. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.02.2014 в порядку забезпечення позову було накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно в межах 90626 грн. 30 коп. Постановою ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві від 07.03.2014 було відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеної вище ухвали. Постановою ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві від 06.07.2016 провадження по виконанню судового рішення Подільського районного суду м. Києві від 17.12.2013 було закрито у зв'язку з виконанням останнього. Тому заявник і звернувся до суду та просив скасувати заходи забезпечення позову.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав, зазначених вище, просив її задоволити. Представник позивача проти задоволення заяви заперечував, мотивуючи тим, що зобов'язання відповідача має бути виконано в доларах.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Апеляційний суд м. Києва, скасовуючи ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2016, зазначив, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про скасування заходів забезпечення позову, не встановивши достовірно чи в повному обсязі виконано рішення суду.

Однак, на момент розгляду заяви, постанова державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві про закриття виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням судового рішення є чинною.

Як встановлено в судовому засіданні, представник позивача звертався до Подільського районного суду м. Києва із скаргою на постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження, в задоволенні якої йому було відмолено. Дана ухвала оскаржена не була і набрала законної сили.

Верховним Судом України висловлено правову позицію у справі № 6-1680цс15, про те, якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобов'язання: або у банка - отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93.

Тому, ухвалюючи рішення, судом визначено еквівалент боргу в гривнях - 79195 грн. 44 коп.

Дане рішення Подільського районного суду м. Києва ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.06.2014 залишено без змін.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2013 виконано в повному обсязі - 79195 грн. 44 коп., що підтверджується постановою державного виконавця про закриття виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, яка є чинною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника державним виконавцем в межах виконавчого провадження, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що у застосуванні заходів забезпечення позову відпала потреба у зв'язку з тим, що рішення суду виконано в повному обсязі і позивач з будь-якими заявами про стягнення додаткових коштів на підставі договору позики від 02.12.2009 не звертався, про що він і зазначив в судовому засіданні. Таким чином, відмова в скасуванні забезпечення позову, буде порушувати конституційні права заявника, як особи, яка виконала рішення суду в повному обсязі.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне заяву задоволити, а заходи забезпечення позову - скасувати.

Керуючись ст. 154 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задоволити.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне ОСОБА_1 майно (дані боржника ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) в межах заявлених позовних вимог в сумі 90626 грн. 30 коп., застосовані ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.02.2014.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

СуддяЮ. Л. Зарицька