Справа № 697/604/17
№ пров. 2/697/350/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Хорошун О.В.

з участю секретаря с/з Десятник О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Каневі справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Курилівка в особі Курилівської сільської ради Канівського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Курилівка в особі Курилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) загальною площею 3,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Курилівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Вказана земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1. Вона є єдиним спадкоємцем, спадкового майна після смерті матері, прийняла спадщину та фактично вступила у володіння вказаним майном та на даний час ним користується. За невідомих обставин спадкодавцем було втрачено Сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач звернувся до Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який обов'язково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). На даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на земельну ділянку з метою передачі її в оренду, однак відмова нотаріуса у видачі свідоцтва перешкоджає це зробити. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,70 в умовних кадастрових гектарах, (ділянка НОМЕР_2), що знаходиться в межах Курилівської сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала померлій ОСОБА_3.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача - територіальної громади с. Курилівка в особі Курилівської сільської ради Канівського району в судове засідання не з'явився, до суду надійшла телефонограма, в якій просить розглядати справу без участі їх представника, заперечень до позову не мають.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається:

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 (а.с.5), що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Суми Сумської області.

Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 належить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Дружба» розміром 3,70 умовних кадастрових гектарів (а.с.9).

Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Канівському районі №31-23-0.191-45/178-17 від 22.02.2017 року встановлено, що вартість земельної частки (паю) КСГП «Дружба» по Курилівській сільській раді становить 125663,38 грн. Середній розмір земельної частки (паю) становить 3,70 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку в замін сертифікату на земельну частку (пай) серія НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_3 не видавався (а.с.12).

В газеті «Час пік» № 9 від 01.03.2017 розміщено оголошення про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 виданий на підставі рішення Канівської РДА № 188 від 19.06.1996 року на ім'я ОСОБА_3 вважати втраченим і недійсним (а.с.13).

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_2 є дочкою померлої ОСОБА_3, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами: свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_2. серії НОМЕР_5 від 18.07.1955 року (а.с.10), свідоцтвом про одруження позивача серії НОМЕР_6 від 16.03.2010 року (а.с.8).

Відповідно до відповіді наданої Канівською державною нотаріальною конторою №470/02-14 від 17.03.2017 року встановлено, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року спадщину за законом прийняла ОСОБА_2 (а.с.23-26).

Оскільки, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тому у відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття та прийняття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

З огляду на викладене суд вважає, що для вирішення цього спору необхідно керуватися ЦК УРСР в редакції 1963 року із змінами та доповненнями, який діяв на час виникнення цивільних правовідносин.

ст.ст. 525-526 ЦК УРСР визначають часом відкриття спадщини день смерті спадкодавця, а місцем - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 537 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше.

Положеннями ст.549 ЦК УРСР 1963р., який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,70 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в межах Курилівської сільської ради Канівського району Черкаської області.

На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.549 ЦК України 1963р. постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до територіальної громади с. Курилівка в особі Курилівської сільської ради Канівського району про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючою в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,70 в умовних кадастрових гектарах, (ділянка НОМЕР_2), що знаходиться в межах Курилівської сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала померлій ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О . В . Хорошун