Справа № 212/7477/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Колочко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Деменко А.С.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя,

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в розмірі 275 600 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача з 04.03.1982 по 24.08.1982, з 27.09.1982 по 24.11.1982 та з 10.11.1998 по 06.08.2015 на посадах підземний гірник 2 розряду, підземний електрозварник ручної зварки 4 розряду, електрогазозварник 4 розряду, гірник 4 розряду, внаслідок чого захворів на професійні захворювання. Висновком МСЕК від 05.05.2016 йому первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності за професійним захворюванням - радикулопатія з 18 квітня 2016 року по 01 травня 2017 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу страждає від стійких тупих ниючих болях в поперековому відділі хребта, оніміння в ногах, стійких болях та обмеження рухів в колінних суглобах, порушення ходи та рухів, болі та обмеження рухів в плечових та ліктьових суглобах, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягав на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі.

Представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги не обґрунтовані, та зазначив, що позивач також працював на інших підприємствах зі шкідливими умовами.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 працював у шкідливих умовах праці на шахті «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» з 04.03.1982 по 24.08.1982, з 27.09.1982 по 24.11.1982 та з 10.11.1998 по 06.08.2015 на посадах підземний гірник 2 розряду, підземний електрозварник ручної зварки 4 розряду, електрогазозварник 4 розряду, гірник 4 розряду, перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-8).

02 березня 2016 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» було проведено розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_3: радикулопатія попереково-крижова, переважно справа, з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та мязово-тонічним синдромами, остеоартрозом і пері артрозом колінних суглобів, установленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу 02 березня 2016 року (а.с.9-10).

Згідно копії Довідки огляду МСЕК ОСОБА_2 12 ААА №016776 від 05.05.2016 року, ОСОБА_3 встановлено первинно 25% стійкої втрати професійної працездатності з 18 квітня 2016 року до 01 травня 2017 (а.с.11).

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_3 у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення 25% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, яка встановлено не безстроково, не встановлення групи інвалідності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 12000,00 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1КЗпП України, керуючись ст.ст. 10,11,60, 213-214,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя, 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: О. В. Колочко