Єдиний унікальний номер 725/5479/16-ц
Номер провадження 4-с/725/37/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Посилалися на те, що постановами державного виконавця Чернівецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції від 28.09.2016 року були відкриті виконавчі провадження №52506280, №52517236 на підставі виконавчих листів №2-707/10, виданих Першотравневим районним судом м. Чернівці 28.04.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Буковина» заборгованості у розмірі 25498 грн. 94 коп.

Із вказаними постановами скаржники не погоджуються, оскільки виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року. Разом із тим, виконавчі листи, на підставі яких відносно них були відкриті виконавчі провадження, були видані 28.04.2010 року, а тому саме з цієї дати слід обраховувати строк їх предявлення до виконання.

Просили визнати дії державного виконавця щодо відкриття виконавчих проваджень 28.09.2016 року неправомірними. Також просили скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень №52506280, №52517236 від 28.09.2016 року, що були винесені на підставі виконавчих листів №2-707/10 від 28.04.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 25498 грн. 94 коп., державного мита у розмірі 255 грн. 00 коп. та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник скаржників у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій вимоги скарги підтримала та просила розглянути скаргу у її відсутності.

Представник Чернівецького міського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області у судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення, в яких вимоги скарги не визнав, просив розглянути скаргу у його відсутності. В задоволенні скарги просив відмовити.

Дослідивши матеріли цивільної справи №725/5479/16ц та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з поданої до суду скарги, боржники по виконавчих провадженнях вважають, що їх права були порушені, оскільки державним виконавцем було необґрунтовано відкрито виконавче провадження з порушенням термінів предявлення виконавчого документу до виконання.

Як було встановлено судом, 28.04.2010 року Першотравневим районним судом м.Чернівці були виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Буковина» заборгованості у розмірі 25498 грн. 94 коп., державного мита у розмірі 255 грн. 00 коп. та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи

Зазначені виконавчі листи предявлялись до виконання неодноразово.

Однак, постановами про повернення виконавчого документа стягувачеві №50034761 та №50039617 від 05.09.2016 року виконавчі листи №2-707/10 було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до вимог ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Положеннями п.2 ч.1 ст.47 Закону визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (частина пята).

Згідно ст.23 Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Судом також встановлено, що стягувач Кредитна спілка «Буковина» 27.09.2016 року повторно предявив до стягнення виконання виконавчі листи №2-707/10 відносно боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2

В подальшому, постановами державного виконавця №52506280 та №52517236 від 28.09.2016 року були відкриті виконавчі провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Буковина» заборгованості у розмірі 25498 грн. 94 коп., державного мита у розмірі 255 грн. 00 коп. та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, суд, ознайомившись з усіма доводами сторін та матеріалами виконавчого провадження, приходить до переконливого висновку, що дії виконавця були правомірними, оскільки у даному випадку мало місце повторне предявлення виконавчих документів до виконання.

Згідно ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3, п.18 постанови №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень субєкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у звязку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця були вчинені в межах його повноважень та відповідно до вимог Закону, а тому скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2 - необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.8, 57, 58,59, 383, 387, 208-210,231-232 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів після оголошення ухвали суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька