Справа № 372/278/17
У Х В А Л А

30 січня 2017 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г. В., розглянувши заяву про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,

В С Т А Н О В И В:

30.01.2017 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.

30.01.2017 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована в садовому товаристві «Вільха» Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер :05:006:0052, яка належить ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що вказана земельна ділянка була придбана ними під час зареєстрованого шлюбу, в якому вони перебувають із 02.07.1994 року. Право власності на земельну ділянку оформлено на відповідача відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2007року та Державного акту до нього серія ЯЛ № 151677. В даний час в нього є інформація, що відповідач має намір відчужити земельну ділянку без його дозволу, про що свідчать оголошення на інтернет-ресурсі.

У відповідності зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується зокрема і накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Враховуючи, що предметом розгляду даної цивільної справи є визнання даної земельної ділянки спільною сумісною власністю, у позивача є інформація про наміри відповідача відчужити земельну ділянку, суд доходить висновку про доцільність забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб.

Суд не вдається до вивчення доказів, наданих до позову в обґрунтування заявлених вимог, задовольняючи заяву про забезпечення позову, з мотивів передчасності відповідної дії.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована в садовому товаристві «Вільха» Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер :05:006:0052, яка належить ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити Обухівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі відповідної заяви про скасування заходів забезпечення позову до Обухівського районного суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в Апеляційний суд Київської області протягом пяти днів зі дня її проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г. В. Висоцька