Справа № 496/3506/16-ц
Провадження № 2/496/236/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши який (а.с. 22, 25-30), просить поновити його на посаді вчителя історії Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, а також стягнути з Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації Одеської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 05.09.2016 року і по день постановлення рішення.

Свої вимоги мотивує тим, що він працював вчителем історії Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 25.08.1988 року. 05.09.2016 року було видано наказ про його звільнення з займаної посади у звязку з прогулом без поважних причин, на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, а саме відсутністю на робочому місці з 08.30 год. по 13.30 год. без поважних причин, про що було складено відповідний акт. Вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а вказаний акт не відповідає дійсності, так як 14.06.2016 року він звертався до методиста управління освіти Біляївської районної адміністрації з питання організації майбутнього навчально-виховного процесу. В період з 13.15 год. по 16.00 год. він знаходився на території Троїцької ЗОШ та спілкувався з завучем ОСОБА_2 Особи, які зазначені в акті, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і які начебто знаходилися на території школи у 13.30 год. (час, коли складався акт) на роботі були відсутні у зазначений час. Вказаний акт був начебто складений 14.06.2016 року, і в ньому зазначено, що він цього ж дня відмовився від дачі пояснень, але йому було запропоновано дати пояснення тільки 15.06.2016 року. Крім того, сам по собі факт відсутності його в межах Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів не може вважатися прогулом, так як вказаний день є його методичним днем, який йому був наданий керівником ЗОШ на підставі його заяви від 21.04.2016 року. При прийнятті рішення про його звільнення, відповідач не врахував, що робочий час вчителя визначається виходячи з обсягу його навчальних, методичних і організаційних обєктів, відображених в індивідуальному робочому плані. Письмово його не було повідомлено про тривалість робочого часу в канікулярний період, а тому виходячи з власних міркувань його робочий час 14.06.2016 року був спланований таким чином, щоб підвищити свою кваліфікацію, шляхом відвідування методкабінету в управлінні освіти Біляївського району Одеської області та виконання роботи з особовими справами учнів, заповнення журналів, оброблення результатів ЗНО. Робочий час вчителів регулюється затвердженим розкладом занять, складеним відповідно до тижневого навантаження, а також планів виховної та методичної роботи. Організація роботи вчителів в канікулярний період здійснюється згідно з планом роботи, який надається вчителям під розписку, але його не було ознайомлено з планом роботи в канікулярний період, тому його робочий час був спланований згідно його навантаження в період навчального процесу. Вважає, що відповідач безпідставно та незаконно його звільнив, а також вказані дії з боку відповідача є порушенням його законних прав на працю, у звязку з чим він звернувся з даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні уточнених позовних вимог та просили їх задовольнити. При цьому позивач пояснив, що його робочий день в канікулярний період з 08.30 год по 14.00 год. За 2015-2016 навчальний рік його навантаження становило 4 години, щодо графіку роботи під час літніх канікул його письмово ніхто не повідомив. Навчальна практика була 2 тижні з 30.05.2016 року по 10.06.2016 року, а 14.06.2016 року у нього був встановлений методичний день. Крім того, 14.06.2016 року о 08.40 год. він виїхав з с. Троїцьке Біляївського району Одеської області у м. Біляївка Одеської області і прибув до Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації для з»ясування педагогічного навантаження, де мав розмову з начальником Управління ОСОБА_7, в підтвердження чого у нього мається резолюція на документі, також він звертався до голови райпрофспілки ОСОБА_8 з приводу тарифікації. Близько 13.00 год. він повернувся до школи і знаходився на робочому місці з 13.15 год. по 16.00 год., при цьому бачився з колегами ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, а також з ОСОБА_2, яка не пропонувала йому дати пояснення з приводу його відсутності.

Представники Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. При цьому пояснили, що 14 червня 2016 року позивач був відсутній на робочому місці протягом чотирьох годин, про що був складений відповідний акт. О 12.30 год. 14.06.2016 року він звернувся до начальника Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації, потім - до ОСОБА_8 і до 14.00 год. знаходився у неї в кабінеті. Позивача було звільнено за прогул без поважних причин 14.06.2016 року, при цьому було також враховано якість його роботи, застосування дисциплінарних стягнень. Крім того, пояснили, що методичний день не врегульовано жодним наказом, можна вважати, що він є, якщо школа видає відповідний наказ. Методичний день не є вихідним днем, і у позивача не було взагалі цього дня.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працює вчителем історії в Троїцькій ЗОШ, 14.06.2016 року він знаходився у своєму кабінеті, позивач зайшов до нього приблизно о 13.15-13.20 год. В школі у фойє на столі знаходиться аркуш паперу, на якому зазначається час приходу на роботу вчителів. Він з позивачем в той день розмовляв близько години, а потім він пішов до свого кабінету. Перед тим, як йти додому, він бачив позивача на своєму робочому місці.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що вона працює в школі вчителем російської мови та літератури, 14.06.2016 року приблизно о 13.20 год. вона йшла з роботи і зустріла на порозі ОСОБА_1, він заходив до школи та він сказав, що був в Управлінні освіти Біляївської районної державної адміністрації і подавав скаргу на те, що педагогічне навантаження замале. 15.06.2016 року відбулася педрада, на якій був і позивач. Вчителі проголосували, щоб в канікулярний період робочий день розпочинався з 08.30 год., а у навчальний - за 10 хвилин до початку уроку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працює вчителем фізкультури, 14.06.2016 року о 08.45 год. ОСОБА_1 вибіг вранці зі школи дуже злий, навіть не почув, як він з ним привітався. Потім до нього підійшов ОСОБА_12 і сказав, що ОСОБА_1 шукають ОСОБА_13, ОСОБА_2 Згодом, отримавши судову повістку до суду, його до себе викликала директор школи, яка цікавилася, які він буде давати пояснення в суді стосовно ОСОБА_1

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_8 пояснила, що вона є головою постійної комісії з питань освіти, культури, спорту та у справах молоді Біляївської районної ради Одеської області. 14.06.2016 року ОСОБА_1 звертався до неї особисто стосовно педагогічного навантаження, оскільки вважав, що наданих йому 17,5 годин замало. Вона зателефонувала до школи і було вирішено надати йому 18 годин. ОСОБА_1 того дня звертався до неї в обідню перерву, яка починається з 13.00 год. і вони спілкувалися приблизно 1 годину. Вважає, що ОСОБА_1 повинен був відпрацювати свій робочий час, а потім звертатися до неї за роз»ясненнями.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_13 пояснила, що вона працює директором Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, з ОСОБА_1 у неї неприязні відносини. 14.06.2016 року о 08.30 год. від ОСОБА_2 вона дізналася про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці. ОСОБА_1 мав о 08.30 год. надати відомості про учнів, так як 15.06.2016 року була запланована педрада. Комісія о 13.30 год. склала акт про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 Того ж дня ОСОБА_2 їй сказала, що ОСОБА_1 зявився на роботі о 14.50 год. Вищевказаний акт було складено 15.06.2016 року про відсутність ОСОБА_1М на робочому місці, оскільки коли він зявився на робочому місці, окрім неї та ОСОБА_2 на роботі вже нікого не було. Даний акт був підписаний вчителями початкових класів і членами комісії. З даного приводу ОСОБА_1 написав пояснювальну, що він знаходився у начальника Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації, крім того, у нього був методичний день. ОСОБА_1 не доповідав їй про те, що він був в Управлінні освіти Біляївської районної державної адміністрації. Також пояснила, що методичний день не вихідний день, по розкладу може не бути занять, але вчитель повинен бути на роботі, у ОСОБА_1 не було методичного дня. З 21.06.2016 року по 17.08.2016 року ОСОБА_1 знаходився у відпустці.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона працює заступником директора Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та 14.06.2016 року було обявлено про здачу звітів перед нарадою. ОСОБА_1 не прийшов і вона зайшла в його кабінет, але його там не було. На протязі дня на телефонні дзвінки він не відповідав і о 13.30 год. була створена комісія, яка склала акт. ОСОБА_1 прийшов на роботу біля 15.00 год., пояснивши свою відсутність методичним днем, але підтвердження того, що в нього методичний день не надав. Зазначений акт складали ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15 і вона. Також пояснила, що ОСОБА_1 неодноразово порушував дисципліну, запізнювався на роботу, крім того, до школи зверталися батьки з проханнями замінити вчителя історії. За рік до цього, до ОСОБА_1 були застосовані дисциплінарні стягнення за запізнення на роботу та порушення ведення журналу.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_14 пояснила, що вона працює вчителем Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів 14.06.2016 року о 08.30 год. ОСОБА_2 оголосила про необхідність підготування звітів до педради, на 15.06.2016 року. Акт про відсутність ОСОБА_1 був складений 14.06.2016 року і біля 14.30 год. вона його підписала, разом з нею даний акт підписали ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 Комісія з цього приводу проходила в методичному кабінеті. Також пояснила, що ОСОБА_1 14.06.2016 року в школі не було, о 13.30 год. вона пішла зі школи додому. З Правилами внутрішнього трудового розпорядку вона була ознайомлена, в школі не буває методичного дня.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що 14.06.2016 року необхідно було готувати документи на педраду. ОСОБА_1 не було в кабінеті, ОСОБА_14 перевірила двері його кабінету, вони були зачинені. ОСОБА_1 шукали, оголошували по радіо, але його не було, в звязку з чим був складений акт, який вона також підписала. Вона не чула, щоб ОСОБА_1 пропонували дати пояснення з приводу його відсутності.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вона 14.06.2016 року о 08.30 год. прийшла на роботу, вона являється головою профспілкового комітету школи. Акт щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці був складений після 13.00 год., з роботи вона пішла біля 14.00 год. Даний акт був підписаний нею, ОСОБА_14, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 На засіданні профспілкового комітету 18.08.2016 року проголосували одноголосно за звільнення ОСОБА_1

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він працює заступником начальника Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації, в той час коли склалася дана ситуація, він знаходився у відпустці. ОСОБА_1 характеризується дуже позитивно.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачів, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 працював на посаді вчителя історії Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 25.08.1988 року, про що свідчить запис в трудовій книжці серії БТ-І № 4758346 (а.с. 8).

Наказом № 456/03-02 про звільнення від 05.09.2016 року, ОСОБА_1 було звільнено з 05.09.2016 року з посади вчителя історії Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів у звязку з прогулом без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 9).

Підставою для звільнення ОСОБА_1 став акт про відсутність працівника на робочому місці від 14.06.2016 року (а.с. 16), подання директора школи 316/01-26 від 15.06.2016 року (а.с. 52), акт про відмову від надання пояснення ОСОБА_1 від 15.06.2015 року (а.с. 47), повідомлення про згоду профспілкового комітету Троїцької ОСОБА_17 ст. від 18.08.2016 року (а.с. 53).

Згідно вказаного акту про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 14 червня 2016 року з 08.30 год. до 13.30 год. був відсутній на робочому місці без поважних причин, хоча тривалість його робочого часу з 08.30 год. до 14.00 год. (а.с. 16). Разом з тим, судом було встановлено, що позивач того дня звернувся до Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації з приводу педагогічного навантаження і повернувся до школи близько 13.15 год. Цю обставину підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Як вбачається зі змісту подання директора школи ОСОБА_13 № 316/01-26 від 15.06.2016 року, ОСОБА_1 порушує трудову дисципліну, неналежно виконує свої посадові обовязки, систематично порушує ведення шкільної документації, був відсутній на робочому місці 14.06.2016 року з 08.30 год. до 13.30 год., порушуючи при цьому правила внутрішнього трудового розпорядку, а саме п. 25 «Під час канікул педагогічних працівників залучати до педагогічної та організаційної роботи в межах часу, що не перевищує їх тижневого навантаження до початку канікул, в результаті чого директор просить винести відносно ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення» (а.с. 52).

З повідомлення про згоду профспілкового комітету Троїцької ОСОБА_17 ст. від 18.08.2016 року № 1 вбачається, що профспілковий комітет Троїцької ОСОБА_17 ст. розглянув подання від 17.08.2016 р. і на своєму засіданні 18.08.2016 року ухвалив рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_1, вчителя історії, з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України (у звязку з прогулами без поважних причин) з наданням йому гарантій і компенсацій при звільненні, передбачених чинним законодавством (а.с. 53).

Зі змісту витягу із протоколу № 9 засідання профспілкового комітету Троїцької ОСОБА_17 ступенів від 18.08.2016 р. вбачається, що було розглянуто подання Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації від 18.08.16 р. № 1489/01-13 про надання згоди членів профспілкового комітету Троїцької ОСОБА_17 ст. на звільнення ОСОБА_1 з посади вчителя історії за п. 4 статті 40 КЗпП України (за прогул) (а.с. 54-55).

При цьому вказаний протокол існує у двох редакціях. Так, у витягу з протоколу, наданому позивачем, зазначено, що «ОСОБА_4 зазначила, що 2015-2016 н.р. був важким через нервові ситуації, створені ОСОБА_1 та постійними перевірками на безпідставні звинувачення дирекції та членів колективу», «ОСОБА_18 заявила, що ОСОБА_1 не виконує своїх обов»язків як класний керівник і зробив життя у школі нестерпним своєю поведінкою», «ОСОБА_19 додала, що ОСОБА_1 створює недопустимий психологічний клімат в колективі, коли вчителі не можуть вільно спілкуватися, висловлювати свою думку, оглядаючись, щоб він не звинуватив у сепаратизмі, зовсім безпідставно», ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_1 протягом року неодноразово порушував трудову дисципліну, створював конфліктну ситуацію. Витяг з протоколу, наданий представником відповідача, існує в іншій редакції, так відсутні висловлювання вчителів щодо недопустимості психологічного клімату у колективі, безпідставних звинувачень тощо.

Також наявність двох різних редакцій протоколу підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_4

Згідно наданої характеристики керівником методичного обєднання вчителів суспільствознавчих дисциплін ОСОБА_20 щодо вчителя історії та правознавства ОСОБА_1, він має повну вищу педагогічну освіту за спеціальністю вчитель історії та суспільствознавчих дисциплін. ОСОБА_1 має першу кваліфікаційну категорію та звання «старший учитель». За час роботи у школі зарекомендував себе серед вчителів історії району як відповідальний і професійний педагог, має високий рівень теоретичної підготовки з предмету, професійно володіє методами і прийомами традиційного навчання та інше. У 1997-1999 рр. він був керівником районного методичного обєднання вчителів історії (а.с. 101).

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про позашкільну освіту" норма годин на одну тарифну ставку педагогічних працівників становить 18 навчальних годин на тиждень. Оплата роботи здійснюється відповідно до обсягу педагогічного навантаження.

Педагогічне навантаження - це час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу. Окрім цього навантаження, яке становить 18 годин на тиждень за тарифною ставкою, викладач здійснює також інші види педагогічної діяльності: класне керівництво, перевірка зошитів, завідування навчальними кабінетами, підготовка до занять тощо. Робочий час, який витрачається на виконання цієї роботи, жодними документами не внормовано.

Згідно з п. 25 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених на зборах трудового колективу Троїцької ОСОБА_17 ст., протокол № 2 від 28.08.2015 року, під час канікул, що не збігаються з черговою відпусткою, директор школи залучає педагогічних працівників до педагогічної та організаційної роботи в межах часу, що не перевищує їх навчального навантаження до початку канікул. Початок роботи педагогічних працівників під час канікул 8.30 год.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року з послідуючими змінами та доповненнями «Про практику розгляду трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим із поважних причин.

У справах про звільнення по п.4 ст.40 КЗпП України суд повинен вирішувати питання щодо поважності причини відсутності працівника на роботі виходячи із конкретних обставин і враховуючи надані сторонами докази.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 14 червня 2016 року о 08.30 год. прийшов на роботу, але через повідомлення йому про 17,5 годин педагогічного навантаження вимушений був звернутися до Управління з цього приводу. Цю обставину у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Свідок ОСОБА_8 пояснила, що дійсно позивач звертався до Управління того дня з приводу педагогічного навантаження, вона телефонувала до школи і вирішила це питання вже до повернення ОСОБА_1 до школи. Вказані обставини, на думку суду, свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно зранку був на робочому місці, але через повідомлення йому про педагогічне навантаження звернувся до Управління. Також показання свідка ОСОБА_8 свідчать про повернення ОСОБА_1 на роботу після звернення до Управління.

Між директором Троїцької ЗОШ і позивачем існують неприязні відносини, що підтвердила ОСОБА_13 у судовому засіданні. Так, в провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_1 про захист честі і гідності і відшкодування моральної шкоди у розмірі 45000 грн. (а.с. 124-127).

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № N 9 від 06.11. 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення.

Згідно п.22 цієї ж Постанови у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником

або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи

враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Судом встановлено, що за прогул без поважних причин до позивача не застосовувалось дисциплінарне стягнення. Також суд враховує ту обставину, що позивач був відсутній на робочому місці не під час навчального процесу, враховує обставини, за яких він був відсутній (звернення до Управління з приводу педагогічного навантаження), стаж роботи на посаді вчителя у Троїцькій ЗОШ (майже 30 років), позитивну характеристику. Суд вважає, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення правил ведення шкільного журналу та поганий виступ дітей на шкільному святі не можуть бути враховані як обставини, які враховуються при прийнятті рішення про звільнення.

Згідно із положеннями ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні розраховується згідно Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 100.

Згідно п. 2 абз. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100 період, за яким обчислюється середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Виходячи з п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом встановлено, що позивача було незаконно звільнено з 05.09.2016 року з посади вчителя історії Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, у зв'язку з чим, відповідно до ст.235 Кодексу законів про працю України, відповідачем повинно бути виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 05.09.2016 року день звільнення) по день фактичного розрахунку (27.01.2017 року день винесення рішення суду).

З огляду на вказані приписи суд бере до уваги, що ОСОБА_1 був звільнений 05.09.2016 року, з 21.06.2016 року по 16.08.2016 року був у відпустці (а.с. 94), і обчислює середній заробіток виходячи з даних за два календарних місяці, які були повністю відпрацьовані позивачем квітень, травень 2016 року.

Розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 становить 10471,21 грн. (квітень 5072,65 грн. + травень 5398,56 грн.), згідно довідки Управління освіти Біляївської РДА від 27.09.2016 р. (а.с. 14).

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» та додатку до нього, кількість робочих днів у квітні місяці 2016 року становила 21 день, у травні місяці 2016 року 19 днів, у червні місяці 2016 року 20 днів, у липні місяці 2016 року 21 день, у серпні місяці 2016 року 22 дні, у вересні місяці 2016 року 22 дні, у жовтні місяці 2016 року 20 днів, у листопаді місяці 22 дні, у грудні місяці 22 дні.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» та додатку до нього, кількість робочих днів у січні місяці 2017 року становила 20 днів, з яких 1 січня 2017 рік святковий день, перенесений на 2 січня 2017 року як вихідний, та 7 січня 2017 року святковий день, перенесений на 9 січня 2017 року як вихідний.

Розмір середньоденної заробітної плати становить 261,78 грн. (10471,21 грн./40 днів).

Кількість робочих днів за період з 05.09.2016 року по день винесення рішення суду складає 98 днів.

Таким чином, відповідно до проведених судом розрахунків, середній заробіток ОСОБА_1, за час вимушеного прогулу склав 25654,44 грн. (за період 05.09.2016 року по 27.01.2017 року включно та складається з 98 днів х 261,78 грн.).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, у якій би формі вони не забезпечувалися у національному правовому полі. Суд також підкреслив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_21 проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про наявність у нього 14 червня 2016 року методичного дня, оскільки вони нічим не підтверджені. Крім того, його доводи про пропуск відповідачем строку застосування дисциплінарного стягнення пропущений, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Судом встановлено, що з 21.06.2016 року по 16.08.2016 року позивач знаходився у відпустці, а тому відповідачем дотримано місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за прогул без поважних причин до позивача раніше не застосовувалось дисциплінарне стягнення, враховуючи, що шкода нікому не заподіяна, навчальний процес не був зірваний, педагогічна нарада, запланована на 15 червня 2016 року, відбулася, враховуючи тривалий стаж на посаді вчителя, позитивну характеристику, суд вважає, що підстав для звільнення позивача не було, оскільки він був відсутній на робочому місці з поважних причин, тобто звільнений без законних на то підстав, а тому має бути поновлений на роботі, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 вересня 2016 року по день постановлення рішення, тобто 27 січня 2017 року.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 21, 40, 231, 232, 235, 236 КЗпП України, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді вчителя історії Троїцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

Стягнути з Упраління освіти Біляївської районної державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 вересня 2016 року і по день постановлення рішення суду у розмірі 25654,44 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області: ОСОБА_22