АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження 22-ц/796/3712/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою розстрочити йому виконання рішення суду шляхом стягнення з нього суми 113 825 грн. 88 коп. на користь ОСОБА_2 рівними щомісячними платежами у розмірі 3 200 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи ухвалу суду законною.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з відсутності для цього підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 112 698,89 грн. та 1 126,99 грн. судового збору, а всього - 113 825 грн.88 коп. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст.14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили, воно є обов'язковим до виконання на всій території України.

У відповідності з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим актом.

З матеріалів справи вбачається і це було встановлено судом, що відповідач перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в м. Києві і отримує пенсію за вислугу років у розмірі 1861,69 грн. на місяць. ( а.с.35).

Крім того, відповідач являється засновником ТОВ «Град Р», дана обставина підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців № 354618 від 22.12.2016 року та визнається відповідачем.

Товариством відкрито рахунки в АТ «Райффайзен Банк Аваль», в тому числі валютний. ТОВ «Град Р» не перебуває в стані ліквідації або припинення, наявність даних про порушення провадження у справі про банкрутство даної юридичної особи також відсутні.

Звертаючись з заявою про розстрочку виконання рішення суду, позивач посилався на своє скрутне матеріальне становище, на підтвердження якого ним було надано: копію довідки з Головного управління Пенсійного фонду України, копію довідки з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стан заборгованості по взятому ним кредиту, копію виписки по картковому рахунку на його ім'я в АТ «Ощадбанк» та копію квитанцій про сплату комунальних платежів.

Разом з тим, як видно із заперечень стягувача ОСОБА_2, його сім'я перебуває у скрутному матеріальному стані, він змушений сплачувати заборгованість та штрафні санкції за простроченою позикою, отриманою на придбання квартири, на його утримання знаходиться малолітня дитина та дружина, яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про те, що наведені заявником підстави для розстрочки виконання рішення суду не можуть вважатись винятковими, та виходячи із засад доцільності та необхідності захисту інтересів стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на правильність постановленої ухвали.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального права і не може бути скасована з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307,312, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: