УХВАЛА

іменем україни

25 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Київської міської ради щодо не розгляду по суті питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати Київську міську раду розглянути вказане питання по суті.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 8 вересня 2016 року, у відкритті провадження відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що спір позивача із суб'єктом владних повноважень виник з приводу оскарження дій Київської міської ради щодо нерозгляду по суті питання про погодження проекту землеустрою на відведення земельної ділянки ОСОБА_3, а тому даний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 , ст. ст. 18, 19 КАС України.

Такі висновки судів є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального й процесуального права, які судом вірно застосовані.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_3 як на обґрунтування своїх вимог, посилався на те, що Київською міською радою не розглядається питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та просив зобов'язати Київську міську раду розглянути це питання по суті.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належить розгляд справ фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 положення п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування, як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Суди наведене врахували та вірно вважали, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а, відтак, у відкритті провадження відмовлено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

При цьому суди вірно виходили з того, що вимоги позивача стосуються перевірки правомірності відмови відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки.

Судами не встановлено, що у справі виник спір про право, так як відсутні дані про передачу спірної земельної ділянки іншій особі.

Під час розгляду справи судами буди додержані вимог закону, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків судів не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропинвий

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта