Єдиний унікальний номер: 448/20/17
Провадження № 2/448/277/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06.02.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого судді Борисенко В.В.

при секретарі Романченко І.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника Мостиської РДА ОСОБА_3,

представника Мостиської м/р ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб Мостиської районної державної адміністрації Львівської області та Мостиської міської ради Львівської області як органів опіки та піклування, про розірвання шлюбу і визначення місця проживання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що зареєстровано 05.07.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області за актовим записом № 26; залишити на вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним (позивачем), як батьком, та визначити місце проживання дитини за адресою: с. Годині Мостиського району Львівської області; залишити на вихованні доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з відповідачкою, як матірю, та визначити місце проживання дитини за адресою: м. Мостиська, вул. Івасюка, 23, Львівської області.

Заявлені вимоги мотивував тим, що 05.07.2008 року між ним та відповідачкою було укладено шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей син ОСОБА_7 та донька ОСОБА_6.

Стверджував, що спільне життя у нього з відповідачкою не склалося, так як останнім часом між ними постійно виникають сварки із різних причин та кожен із них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, що призвело до фактичного розпаду сімї. Вони не підтримують жодних подружніх стосунків та шлюб перетворився в просту формальність, у звязку з чим вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливими.

Вказував, що оскільки у нього з відповідачкою є різні місця проживання, то просив суд визначити місце проживання такої і їхніх дітей, де сина ОСОБА_7 залишити проживати з ним, а доньку, зважаючи на її вік, залишити проживати з матірю відповідачкою по справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, погодилася на розірвання шлюбу з позивачем, та не заперечила проти визначення місця проживання їхніх малолітніх дітей.

Представники третіх осіб Мостиської РДА та Мостиської міської ради як органів опіки та піклування в судовому засіданні проти позову не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.07.2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Мостиського РУЮ Львівської області за актовим записом № 26. Під час сімейного життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Шлюб сторін на даний час носить формальний характер, так як жодних подружніх відносин ними не підтримується, тривалий час проживають окремо. Сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя. Примирення не бажають.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При вирішення спору між батьками щодо місця проживання дитини мають вагу не тільки матеріальні обставини. Неможливо прийняти рішення суто механічно тільки з урахуванням житла та заробітної плати батьків. До обставин, що мають істотне значення відносяться умови, які кожен з батьків може створити для виховання та розвитку дитину. Велике значення має кількість часу, який кожен з батьків може та бажає приділити дитині, необхідно також враховувати і почуття та емоції дитини.

За змістом ст.3 та ст.9 Конвенції «Про права дитини від 20 листопада 1989 року», яка ратифікована на території України 27.02.1991 року та набрала чинності 27.09.1991 року, вбачається, що у всіх діях щодо дітей, у тому числі, коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, згідно висновку Мостиської РДА як органу опіки та піклування № 02-29/209/1 від 06.02.2017 року, встановлено, що проживання старшого сина ОСОБА_7 з батьком, а молодшої доньки ОСОБА_6 з матірю буде відповідати інтересам самих дітей, так як батьки усвідомлюють відповідальність щодо належного утримання та виховання дітей. Батьки є законними представниками своїх дітей та несуть повну відповідальність за створення належних умов для проживання власних дітей. Їх попереджено, що в разі порушення прав та законних інтересів малолітніх дітей, вони будуть нести відповідальність згідно чинного законодавства. А, відтак, члени комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації рекомендували надати органу опіки та піклування Мостиської РДА висновок про можливість, після розірвання шлюбу сторін, проживання сина ОСОБА_7 з батьком, а доньки ОСОБА_6 з матірю.

З огляду на все вище наведене, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, які є свідками конфліктів між батьками, що негативно впливає на їхній психологічний розвиток та ставлення до батьків; беручи до уваги, що визначення місця проживання сина з батьком, а доньки з матірю відповідає інтересам малолітніх дітей, є допустимим та рекомендованим висновком органу опіки та піклування, а також не заперечується відповідачкою, суд дійшов висновку, що згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу та у відповідності до вимог ст.161 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити місце проживання малолітніх дітей згідно позовних вимог, а саме: сина ОСОБА_7 залишити проживати з батьком, а доньку ОСОБА_6 з матірю, за їхнім (сторін) місцем проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 24, ч.2 ст.104, ст.ст.110, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 62, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 05.07.2008 року у відділі РАГС Мостиського РУЮ Львівської області за актовим записом № 26.

Визначити місце проживання малолітніх дітей:

-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання його батька ОСОБА_1 за адресою: с. Годині Мостиського району Львівської області;

-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання її матері ОСОБА_2 за адресою: м. Мостиська, вул. Івасюка, 23, Львівської області.

Копію даного рішення після набрання ним законної сили надіслати у Мостиський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8