РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/3085/16-ц

Пров. №2/766/821/17

02 лютого 2017 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,їх представника адвоката Жованнік Л.М.,

відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

представника третьої особи Великої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з онуком, визначення способу участі у вихованні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до Суворовського районного суду м. Херсона з позовом, в якому просили зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити їм спосіб участі у спілкуванні з онуком та у здійсненні його виховання шляхом встановлення побачень за їх місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 в такий спосіб: кожної першої та третьої п'ятниці місяця з 17.00 год. до 17.00 год. неділі (з правом корегування часу у зв'язку з робочим графіком) без присутності відповідача; у святкові дні, дні народження онука за домовленістю з відповідачем, без присутності останнього. В обґрунтування позову зазначили, що відповідач ОСОБА_4 та їх донька ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є їх онуком. 15.11.2015 р. їх донька виїхала за межі України для роботи, узгодивши з відповідачем тимчасове місце проживання дитини у останнього на період її від'їзду. З листопада 2015 р. відповідач перешкоджає їх спілкуванню з онуком.

Відповідачем подані письмові заперечення на позов, відповідно до яких вважає позов необґрунтованим та просить відмовити в його задоволенні. Зазначив, що жодних домовленостей із матір'ю малолітнього ОСОБА_7 з ним щодо тимчасового проживання не було. Крім того, перешкод у спілкуванні баби та діда з онуком він не чинить, навпаки бажає щоб вони спілкувались. Вказав, що проти зустрічей не заперечує, однак на вихідні дні він водить сина з 10.00 до 12.00 год. до школи розвитку дітей, тому в зазначений час не має можливості привозити його на зустрічі.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали, пояснення за клопотанням позивачів надавалися їх представником, яка просила позов задовольнити з підстав в ньому викладених. Вказала, що відповідач забороняє онуку спілкуватися з позивачами, в дитячому садочку їм також за його вказівкою не дають можливості побачити дитину. Зауважила, що старша сестра ОСОБА_7 не є донькою відповідача взагалі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказав, що дитина не бажає зустрічатися з позивачами, але він проводить по рекомендації психолога з сином бесіди, вважає, що позивачі шкодять психіці дитини, оскільки багато йому обіцяють, але не виконують. У будні дні дитина зайнята на секціях та у басейні, а у вихідні на підготовчих до школи курсах. Крім того, ОСОБА_1 не проживає з ОСОБА_2 - у неї інший чоловік. Колишня дружина забрала без його згоди дочку за кордон, тому він має побоювання, що за допомогою позивачів, вона у нього відбере сина. Донька не записана на нього, оскільки його обдурила колишня жінка, не зареєстрував його батьком дитини.

Представник відповідача вважав позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. Вказав, що відповідач побоюється, що сина викрадуть.

Представник третьої особи позов підтримала, вважала його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, просила його задовольнити з врахуванням висновку органу опіки щодо розв'язання спору.

Суд, вислухавши представника позивачів, відповідача та його представника, представника органу опіки та піклування, вивчивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_8, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 27.01.1982 р. Дніпровським районним відділом ЗАГС м. Херсона (арк. справи 6).

24 березня 2007 р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, внаслідок чого остання змінила прізвище на "ОСОБА_8", що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 24.03.2007 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції (арк. справи 7).

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 є батьками малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 27.01.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (арк. справи 8).

Тобто, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є бабою та дідом малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

11.07.2016 року комісією в складі завідувача сектору Великої А.В., головного спеціаліста Дудник Г.Г., складено акт обстеження умов проживання, з метою надання та підготовки висновку до суду, за адресою:

- АДРЕСА_1, встановлено, що житло розміщене на 7 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 3 кімнат: коридор, кухня, туалет, ванна кімната. Загальна площа квартири 87 кв.м. Газо, водо, електропостачання, центральне опалення в наявності. Зроблено косметичний ремонт, в наявності меблі, побутова техніка, санітарно-побутові умови задовільні. Для дитини обладнано окрему кімнату, в наявності необхідні меблі, іграшки. За зазначеною адресою проживають та мають постійне місце проживання: ОСОБА_1 (бабуся), ОСОБА_2 (дідусь), ОСОБА_11 (онука). Стосунки в сім'ї дружні. Створені умови для виховання та розвитку дитини (арк. справи 55).

- АДРЕСА_1, встановлено, що житло розміщене на 9 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 2 кімнат: житлових кімнат, кухні-студії, санвузла (сумісний). Газо, водо, електропостачання, центральне опалення в наявності. Зроблено сучасний ремонт, в наявності меблі, побутова техніка, санітарно-побутові умови задовільні. У дитини окрема кімната (перепланована), яку обладнано відповідно до віку дитини. За зазначеною адресою проживають та мають постійне місце проживання: ОСОБА_4 (батько), ОСОБА_7 (син). Стосунки в сім'ї дружні. Створені умови для виховання та розвитку дитини (арк. справи 56).

З висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради №118 від 13 жовтня 2016 року вбачається, що зазначений орган вважає доцільним визначити дні спілкування ОСОБА_12 та ОСОБА_1 з малолітнім онуком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом спілкування щонеділі з 10.00 години до 17.00 години (арк. справи 58).

Відповідно до ст. 257 СК України - баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватись зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки, чи інші особи, з якими проживає дитина не мають перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

З наведених вище норм матеріального права вбачається, що право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов'язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права законодавчо закріплено. При цьому, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування. Те саме стосується і до участі у спілкуванні та вихованні дитини його бабусі та дідуся.

За приписами ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України, за приписами ч.2 якої суд визначає участь у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі осіб у вихованні дитини береться до уваги особиста прихильність дитини, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я особи, з якою проживає дитина та осіб, які бажають прийняти участь у вихованні дитини та проживають окремо від неї, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Сам факт звернення позивачів до суду та категоричне не визнання відповідачем позову свідчать про наявність спору щодо участі позивачів у вихованні онука та створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною. Суд вважає, що перешкоди, які чинить відповідач позивачам у спілкуванні з дитиною не забезпечують інтересів дитини та порушують права позивачів, які підлягають судовому захисту.

При цьому спір сторін був розглянутий органом опіки та піклування, який з врахуванням інтересів дитини, дійшов до висновку про необхідність встановлення щотижневих зустрічей дитини з бабусею та дідом у неділю з 10-00 до 17-00 год.

Відповідачем не надано судові належні та допустимі докази, які б свідчили про негативні факти впливу на дитину позивачами, про їх зловживання алкогольними або спиртними напоями, аморальної поведінки, які б зашкодили розвитку дитини тощо.

Також відповідачем не надано на обґрунтування необхідної зайнятості дитини жодних доказів, внаслідок чого суд вважає твердження відповідача відсутністю часу для зустрічей дитини з бабусею та дідусем спробою уникнути такі побачення. Суд вважає, що необхідність дитини бути на підготовчих курсах для школи, якщо вона є обґрунтованою, може поєднуватися з побаченням дитини з позивачами - наприклад, вони можуть відвезти дитину до навчального закладу та забрати хлопчика після підготовки, продовжити зустріч з ним у них дома.

Припинення сімейних відносин між позивачами, якщо таке і має місце, не є підставою для відмови у їх сумісних зустрічах з дитиною.

Посилання відповідача на позбавлення його права спілкування з іншою дитиною, яку він вважає своєю донькою не є предметом розгляду цієї справи.

Щодо побоювання відповідача про можливе викрадення дитини, суд вважає такі доводи надуманими та безпідставними, оскільки один із батьків без дозволу іншого або за відсутності рішення суду про дозвіл на виїзд дитини за кордон не має можливості перетинання кордону з дитиною.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимогами ст.18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, правнуків.

Суд вважає, що позбавлення позивачів права щодо їхньої участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останніх родинних зв'язків з бабою та дідом, любові та турботи з боку останніх.

Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи, тому позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди позивачам у вихованні та спілкуванні з онуком підлягають задоволенню.

При визначенні порядку і способу спілкування позивачів з онуком, суд на підставі вимог закону та з урахуванням обставин справи дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2.є бабою та дідом малолітнього ОСОБА_7, вони не є для дитини сторонніми або незнайомими людьми, бажають спілкуватися з онуком та його виховувати, мають до дитини особисту прихильність.

Жодних негативних даних про особи позивачів, судом не встановлено. Ніяких об'єктивних обставин про те, що спілкування дитини з бабою та дідом буде шкодити його розвитку, здоров'ю або матиме інші негативні наслідки судом не встановлено, позивачі за своїм місцем реєстрації мають всі необхідні умови для зустрічей з онуком.

Згідно з ч. ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з'ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Суд вважає, що запропонований органом опіки та піклування порядок участі позивачів у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_7, відповідає наведеним вище положенням закону та інтересам дитини, враховує вік дитини, стан здоров'я та розпорядок дня (неділя-вихідний день), а тому з метою забезпечення прав та найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що на цей час доцільно визначити способ та порядок спілкування позивачів з малолітнім на умовах запропонованих органом опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради у своєму письмовому висновку від 13.10.2016 року.

В той же час суд вважає для адаптації дитини необхідно провести чотири перших побачення за участю батька, що буде відповідати інтересам дитини.

При цьому сторони не позбавлені можливості в подальшому спільно змінювати способи та порядок спілкування діда та бабки з дитиною.

Щодо інших вимог про зустрічі з онуком у святкові дні, дні його народження без присутності відповідача та за домовленістю з ним. Суд вважає вказані вимоги не конкретизованими. Крім того, домовленість має на увазі спільну згоду осіб, суд не може зобов'язати відповідача домовитися про побачення. Враховуючи зазначене в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 209 ч.3, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.2, 7, 257, 258, 263 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з онуком, визначення способу участі у вихованні задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у вихованні їх малолітнього онука ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом систематичних побачень з відвідуванням дитиною місця їх проживання кожної неділі з 10-00 год. до 17-00 год. у два етапи:

1)перші чотири неділі кожного тижня після набрання рішенням законної сили в присутності батька ОСОБА_4;

2)послідуючі неділі кожного тижня без присутності батька дитини ОСОБА_4.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у спілкуванні з онуком ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяО. В. Ус