Справа №583/1386/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/251/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Бойка В. Б. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Охтирська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 5/12 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою провулок ОСОБА_6 (Петровського), 8 в м. Охтирка Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 10 серпня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду. Крім того, спадкові частки вирахувані не правильно, суд не визначив загальну та житлову площу будинку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_8, які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14 вересня 1977 року, ОСОБА_9 на підставі рішення виконкому Охтирської міської ради № 458 від 14 вересня 1977 року на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по пров. Сергія Миротворцева (Петровського), 8 в м. Охтирка Сумської області (а.с. 11).

Відповідно до договору дарування від 29 серпня 1989 року, ОСОБА_9 подарував 1/2 частину цього житлового будинку з надвірними будівлями своїй дружині ОСОБА_10 (а.с. 12-13).

24 січня 1991 року ОСОБА_9 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІ-БП № 392603 від 24 січня 1991 року (а.с. 7).

Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Спадкоємцями за законом після його смерті стали сини ОСОБА_7, ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_10, яка відмовилась від своєї частини на користь сина ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 вересня 1991 року, відповідач ОСОБА_3 став власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Сергія Миротворцева (Петровського), 8 в м. Охтирка Сумської області (а.с. 14).

Інший син спадкодавця - ОСОБА_7 від спадщини не відмовився, але спадщину після смерті батька не оформив.

06 лютого 2009 року ОСОБА_10 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 106965 від 06 лютого 2009 року (а.с. 8).

Після її смерті спадкоємцями 1/2 частини спірного житлового будинку за законом є її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_7, які від спадщини не відмовились, але свої спадкові права не оформили.

10 серпня 2012 року помер ОСОБА_7, який є батьком позивача ОСОБА_5 (а.с. 6, 9).

З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2012 року позивач звернулася до Охтирської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 34), однак постановою державного нотаріуса Охтирської міської державної нотаріальної контори від 23 серпня 2013 року у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 61).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Охтирської міської державної нотаріальної контори від 15 квітня 2016 року, у посвідченні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по пров. Сергія Миротворцева (Петровського) 8 в м. Охтирка ОСОБА_5 було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с. 4).

Вважаючи, що після смерті батька ОСОБА_7 відкрилася спадщина на 5/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по пров. Сергія Миротворцева (Петровського), 8 в м. Охтирка Сумської області, позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на цю частину житлового будинку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що батько позивача - ОСОБА_7 фактично прийняв спадщину після смерті своїх батьків, яка складає 5/12 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по пров. Сергія Миротворцева (Петровського), 8 в м. Охтирка Сумської області. Суд вважав, що ОСОБА_5 протягом встановленого законом шестимісячного строку звернулась з заявою про прийняття спадщини до Охтирської міської державної нотаріальної контори, однак через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок не мала можливості оформити спадщину, тому її права підлягають захисту в судовому порядку.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7, який помер 10 серпня 2012 року, був сином ОСОБА_9 та ОСОБА_10, яким за життя належало по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по пров. Сергія Миротворцева (Петровського), 8 в м. Охтирка Сумської області.

Після смерті 24 січня 1991 року ОСОБА_9, відкрилась спадщина на 1/2 частину належного йому житлового будинку, яка успадковувалась трьома спадкоємцями в рівних долях, по 1/6 частині кожним, а саме: дружиною ОСОБА_10, його сином ОСОБА_3 та батьком позивача ОСОБА_7

Оскільки ОСОБА_10 відмовилась від прийняття належної їй 1/6 частини спадщини на користь сина відповідача ОСОБА_3, він успадкував 1/3 частину житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10 вересня 1991 року (а.с. 14). Ці обставини встановлені судом першої інстанції та відповідачем не спростовані.

Таким чином, батьку позивача - ОСОБА_7, після смерті його батька ОСОБА_9, належала 1/6 частина спірного житлового будинку, оскільки він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном але не оформив права власності.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок № 8 по пров. Сергія Миротворцева (Петровського) в м. Охтирка Сумської області, станом на 07 серпня 2013 року 1/6 частина будинку належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Охтирським міськвиконкомом 14 вересня 1977 року; 1/3 частина належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Охтирською держнотконторою 10 вересня 1991 року; 1/2 частина належить ОСОБА_10 на підставі договору дарування від 29 серпня 1989 року. (а.с. 15-17).

06 лютого 2009 року померла ОСОБА_10 (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину спірного житлового бужинку. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_10 є батько позивача ОСОБА_7 та його брат ОСОБА_3, кожному з яких належить по 1/4 частині спадкового майна.

Судом також встановлено, що батько позивача ОСОБА_7 від прийняття спадщини після смерті своїх батька та матері не відмовлявся.

Отже, батьку позивача ОСОБА_7 на момент смерті належало 5/12 (1/6+1/4) частин житлового будинку, господарських будівель і споруд, з яких 1/6 його частину він успадкував після смерті батька і 1/4 частину - після смерті матері.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно визначив частки у спадщині як 5/12 та 7/12, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного нотаріуса Охтирської міської державної нотаріальної контори від 23 серпня 2013 року, позивачу відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом. До суду з позовом вона звернулась 29 квітня 2016 року.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 1298 ЦК України, строки на отримання свідоцтва про право на спадщину законом не обмежені, і позивач на протязі шести місяців після смерті батька, а саме 22 грудня 2012 року звернулась до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 34), суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що вона не пропустила строк на звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права.

Посилання ОСОБА_3 на те, що після смерті спадкодавця він здійснив добудову житлового будинку за власні кошти, а тому його частка у праві власності повинна бути більшою, було предметом розгляду в суді першої інстанції та обґрунтовано ним спростовано.

Отже, суд дійшов правильного висновку про те, що 5/12 частин житлового будинку, на які визнається право власності за законом за спадкоємцем ОСОБА_3, належали спадкодавцю ОСОБА_7 на час відкриття спадщини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді -