Справа №718/2716/16-ц
Провадження №2/718/1142/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2009 року ОСОБА_1 зараховано курсантом Київського національного університету внутрішніх справ, який 27.08.2010 року було реорганізовано в Нацакадемію внутрішніх справ. З 01.09.2009 року по 14.06.2013 року відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету та зобов'язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місце розподілу в органах внутрішніх справ. Однак, ОСОБА_1 порушив умови договору та звільнився з місця роботи 07.07.2015 року, тобто до закінчення трирічного терміну. Таким чином, у зв'язку із невиконанням умов договору, ОСОБА_1 зобов'язаний повернути вартість витрат пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі у сумі 29875,07 гривень, які і просили стягнути.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглянути без його участі, що вбачається з поданої ним письмової заяви.

Вдповідач заперечив щодо задоволення позову, оскільки позивач помилково вважає дату його звільнення 07.07.2015 року, оскільки насправді він звільнився з органів внутрішніх справ 07.07.2016 року, тобто після сплину трьох років.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, судом встановлено, що 29.09.2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ (який згодом було реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ) та ОСОБА_1 було укладено договір №09-085 про підготовку фахівця.

Як вбачається з довідки розрахунку витрат, ОСОБА_1 перебував на навчанні в Національній академії внутрішніх справ з 01.09.2009 року по 14.03.2013 року та на його утримання було витрачено 29875,07 гривень.

Згідно витягу з наказу №97 о/с від 07.07.2016 року виданого ГУНП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, слідчого Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, з 11.07.2016 року звільнено зі служби в поліції за власним бажанням. Вислуга на день звільнення становить 6 років 10 місяців 10 днів.

За п. 2.1.3. Договору, Київськиий національниий університет внутрішніх справ зобов'язаний забезпечити ОСОБА_1 харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно- правовими актами України.

Згідно п. 2.3.5. ОСОБА_1 зобов'язався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена замовником , і відпрацювати не менше трьох років.

Відповідно до ст. 56 ЗУ "Про вищу освіту" від 17.01.2002 №2984-111 який діяв на момент навчання та випуску Відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Відповідно до п. 2.3.6. Договору, Відповідач зобов'язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. З Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку.

Аналогічні положення щодо укладення договору та обов'язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України" (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 за № 547/13814).

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Стаття 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, всебічно, повністю і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги не мають документального підтвердження та спростовуються наданими самим позивачем доказами, а тому, зважаючи на ту обставину що ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відпрацював на визначеному місці роботи протягом трьох років, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 215, 216, 229 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 58-61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Мізюк