У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житла,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним вище позовом, обґрунтовуючи його тим, що за час перебування позивача у шлюбі з відповідачем у 2006 році нею, за кошти її матері ОСОБА_4, був придбаний житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Пустомитівського районного суду від 11 грудня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, та в силу полежень ст. 3 СК України та ч. 2 ст. 64 ЖК України відповідач не є членом сім'ї власника будинку.

Позивач зазначає, що відповідач систематично порушує правила співжиття, чинить відносно позивачки протиправні дії, виганяє з будинку, погрожує фізичною розправою, чинить на неї психологічний тиск, з приводу таких дій відповідача позивач неодноразово зверталася в Пустомитівський РВ ГУ МВС України у Львівській області, та працівниками органів внутрішніх справ неодноразово застосовувалися заходи впливу відносно відповідача.

Також вказує, що дії відповідача, порушують її права, як власника вказаного будинку, які передбачають можливість безперешкодно користуватися будинком, та вчиняти будь-які дії щодо нього, відповідно до закону, незалежно від волі інших осіб.

На підставі викладеного просила виселити ОСОБА_5 із житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення яким позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, з урахуванням приписів ст. 116 ЖК УРСР, виходив з того, що зазначені позивачем обставини щодо вжиття офіційних попереджень та заходів громадського впливу відносно відповідача та систематичного порушення відповідачем правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, не були підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житла.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова