Справа № 202/1435/17
Провадження №2/202/1188/2017
УХВАЛА

10 березня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14березня 2013 року у розмірі 64937,07 грн.

Ухвалою суду від 10 березня 2017 року відкрито провадження у справі.

Разом з вищезазначеним позовом представником позивача подана заява про забезпечення позову, відповідно до якої останній просить суд, в якості забезпечення позову, накласти арешт на ? частки земельної ділянки площею 3 га., кадастровий номер :01:002:0044, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Царичанський р-н., с/рада Михайлівська; автомобіль MitsubishiPajero 1995року випуску, дата реєстрації 26 грудня 2001 року, обєм двигуна 2477; автомобіль МАЗ 5334 АЦ-8, рік випуску 1982, дата реєстрації 03 вересня 2003, обєм двигуна 11150, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження; вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглянувши дану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3ст. 151ЦПК забезпеченняпозовудопускаєтьсянабудь-якійстадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2ст. 151 ЦПК Україниу заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження права власності відповідача на автомобіль Mitsubishi Pajero 1995 року випуску, дата реєстрації 26 грудня 2001 року, обєм двигуна 2477 та автомобіль МАЗ 5334 АЦ-8, рік випуску 1982, дата реєстрації 03 вересня 2003, обєм двигуна 11150, що перешкоджає суду прийняти законне та обґрунтоване рішення про забезпечення позову в частині накладення арешту на вищезазначені автомобілі, яке б відповідало як інтересам позивача, так і не порушувало прав інших осіб застосуванням відповідних заходів забезпечення позову.

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником ? частки земельної ділянки площею 3 га., кадастровий номер :01:002:0044, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Царичанський р-н., с/рада Михайлівська є ОСОБА_1.

Разом з цим, позивач свою заяву про забезпечення позову ніяким чином не обґрунтував, доказів утруднення або невиконання рішення у разі невжиття таких заходів суду не навів, необхідність забезпечення позову та застосування саме конкретного виду забезпечення позову (накладення арешту на будинок) суду не довів.

Заявник у заяві про забезпечення позову, в порушення вказаних процесуальних норм та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, не надає доказів та обґрунтувань існування реальної загрози щодо неможливості виконання рішення суду, в разі задоволення вимог позовної заяви. Заява про забезпечення позову вмотивована лише припущеннями та побоюваннями щодо невиконання рішення суду в разі задоволення позову. Вимоги заяви не підтверджені належними доказами, що свідчили б про обґрунтованість тверджень заявника.

Враховуючи розмір заявлених позовних вимог, беручи до уваги ту обставину, що накладення арешту на усе зазначене рухоме і нерухоме майно відповідача порушить принцип співмірності, що передбачений ч.3 ст. 152 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що таких обставин, заява представника позивача про забезпечення позову не обґрунтована та є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 151 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Волошин Є.В.