Провадження 2/522/192/17
Справа №522/488/17
21 березня 2017 року
Приморський районний суд м. Одеси в складі :
головуючого судді Домусчі Л.В.
при секретарі Шевчик В.І.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища малолітньої дитини, -
Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом , в якому зазначила про те, що ОСОБА_1, має малолітню доньку - ОСОБА_3 яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження НОМЕР_1) від, ОСОБА_2 (надалі - Відповідач), який є біологічним батьком дитини.
З метою запобігання непорозумінь та труднощів, які у майбутньому можуть виникнути у спілкуванні з оточуючими людьми та викликати у дитини відчуття «неповноцінності», негативно вплинути на емоційний стан дитини, звертаюсь до суду за захистом прав та інтересів дитини, які полягають у зміні прізвища доньки з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».
В судовому засіданні позивачка не з'явилась, проте її представник ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином причини неявки суду не повідомив.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено , Згідно свідоцтва про реєстрацію народжень та смертей НОМЕР_2 запис №229 районном Лондона Волтгем Форест вбачається. що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Вказане свідоцтво апостильоване та переведено на українську мову та підписано консулом.
Згідно довідки Консульства України у сполученому Королевстві Великої Британії і Північної Ірландії №6124КВ-536-76 від 22.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована громадянкою України.
З позову вбачається, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує батьківські обов'язки по відношенню до дитини, нехтує своїми обов'язками та не бере жодної участі у вирішенні важливих питань, пов'язаних з вихованням та утриманням доньки, жодним чином не піклується про стан здоров'я дитини, не забезпечує доньці належні умови для здорового зростання і духовною та фізичного розвитку, не намагається забезпечити належного медичного обслуговування.
З народження донька росла без уваги та виховання Відповідача. ОСОБА_2 матеріально ОСОБА_3 не забезпечував та не забезпечує.
З моменту народження ОСОБА_3 , донька з батьком бачилися лише декілька разів.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
У відповідності до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Стаття 28 Цивільного кодексу України ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Статтею 295 Цивільного кодексу України встановлено право на зміну імені.
Згідно з ч.1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків .
Якщо мати , батько мають різні прізвища , прізвище дитини визначається за їхньою згодою .
У відповідності до ст. 148 Сімейного кодексу Ураїни зміна прізвища дитини здійснюється її батьками.
Відповідно до ч. 4 ст. 148 Сімейного кодексу України за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків.
Згідно ч.5 ст.148 Сімейного кодексу України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінено за згодою батьків .
З встановлених по справі обставин вбачається , що між сторонами по справі виник спір стосовно зміни прізвища дитини .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку
що зміна прізвища малолітній дитині сторін не буде суперечити її інтересам , оскільки дитини буде мати прізвище родини в якій вона проживає.
Відповідно до положень ст. ст. 1- 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (далі за текстом - Конвенція), в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Також суд вважає що зміна прізвища дитини не є підставою, яка робить неможливим спілкування відповідача з дитиною, його участь у її вихованні та утриманні та не позбавляє його жодних батьківських прав по відношенню до дитини.
Щодо позовної вимоги про те, що рішення суду є підставою для внесення змін до актового запису про народження не підлягають задоволенню, оскільки це відноситься до стадії виконання судового рішення.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн..
На підставі викладеного , керуючись ст. 10,11,60 , 88, 212-215 ЦПК України ст.. 28, ЦК України, ст.. 148, 150, 155 СК України , суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища малолітньої дитини - задовольнити частково.
Змінити прізвище дитини ОСОБА_3 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Лондон, Об'єднане королівство Велика Британія, з „ОСОБА_3" на „ОСОБА_3".
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 21 копійка.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.
Заява про перегляд заочного рішення, може бути подана відповідачем до Приморського районного суду м. Одеси, протягом 10-ти днів, після отримання копії рішення.
Суддя: Домусчі Л.В.