Справа №463/5702/16-ц
Провадження №2/463/687/17
УХВАЛА

судового засідання

17 січня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Печерської районної в м.Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5

Представник позивача подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом обмеження права виїзду за межі України малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву мотивує тим, що відповідачем порушуються та нівелюються батьківські права позивача, створюються перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому з метою унеможливлення вивезення малолітнього ОСОБА_5 з України за сфальсифікованою нотаріально посвідченою згодою батька вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову. При цьому, зазначає, що робота відповідача повязана із частими відїздами до Італії, остання неодноразово зазначала про наміри змінити країну місця проживання, тому вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подані матеріали заяви про забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, який є громадянином України та на даний час перебуває на її території.

В якості забезпечення позову представник позивача просить обмежити право виїзду за межі України малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України передбачені ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», відповідно до якої право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; 9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Таким чином, обмеження права особи на виїзд з України з метою забезпечення позову не передбачено.

Крім цього, як зазначено в самій заяві про забезпечення позову, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків, в той час як позивачем така згода не надавалася, відтак відсутні підстави вважати, що без отримання такої відповідач має можливість самостійно змінити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 за межами України.

Не підтверджує існування обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду і посилання представника позивача на можливе незаконне вивезення за межі України малолітнього ОСОБА_5 без згоди батька або сфальсифікованою нотаріально посвідченою згодою, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин до заяви про забезпечення позову не долучено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153, 197 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Печерської районної в м.Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом пяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: Р.Я. Головатий