27 січня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суду Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
за участю секретаря Корнійчук В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, а тому позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.
У судове засідання позивач не з'явилася при цьому подала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судові засідання не з'явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час і місце проведення судових засідань. Згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Рівненський області (а.с.8) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3. Надіслана на адресу відповідача, зазначену в позові та повідомленні судова повістка повернулася до суду з позначкою на конверті «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до абзацу 3 ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом, позивач та відповідач перебували в шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду від 14 червня 2013 року розірвано (а.с.3).
Під час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2), яка за вищевказаним рішенням суду залишена на проживання із матірю ОСОБА_1
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Враховуючи те, що відповідач участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання вказаної дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При цьому, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.
Відповідач не надав суду доказів наявності у нього зазначених у ст.182 СК України обставин.
Таким чином, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобовязані утримувати дітей.
Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує, що доказів про постійне місце роботи відповідача не має і відповідно постійного доходу, що свідчить про необхідність стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Також суд враховує відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову.
За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 500 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня предявлення позову до суду, тобто з 01 листопада 2016 року.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року включно.
Стосовно судових витрат, повязаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 224, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 01 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року включно.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Першко