Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/277/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.01.2017 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.

суддів Черненко В.В., Франко В.А.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності, -

ВСТАНОВИЛА:

24.10.2016 року ОСОБА_2І звернувся у суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року позов задоволено. В порядку усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належною ОСОБА_2 земельною ділянкою, заборонено ТОВ «Згода» вчиняти будь-які сільськогосподарські роботи на зазначеній земельній ділянці після збору врожаю 2016 року.

У апеляційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» просить скасувати рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, з підстав передбачених ст. 309 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорюється, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 5,72 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 075370, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області /а.с.6/.

17.05.2006 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ "Згода" договір оренди землі,строком на 10 років, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування належну позивачеві земельну ділянку з орендною платою в розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1452 гривні. Договір було зареєстровано в Добровеличківському відділі земельних ресурсів 15.10.2008 року за №67. Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (а.с. 7).

З акту прийому - передачі земельної ділянки від 17.05.2016 року, вбачається, що передача належної позивачеві земельної ділянки в користування відповідача відбулася 17.05.2006 року (а.с. 8).

З врахуванням встановлених обставин справи , суд першої інстанції з посиланням на ст.ст.1,18,20,33 Закону України " Про оренду землі " від 06.10.1998 року № 161-ХІV, із змінами та доповненнями, ст.16,386,391 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,15,57-60,88,214-215,224-226 ЦПК України, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначив, що вважає доведеними ті обставини, що ТОВ "Згода " не скористалося своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, а тому дія вказаного правочину припинилася 17.05.2016 року на підставі п. 37, а саме у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено . З огляду на вказане, суд вважає, що починаючи з 17.05.2016 року ТОВ "Згода" користується належною ОСОБА_2 земельною ділянкою без відповідних на те правових підстав, чим порушує право позивача на користування та розпорядження належним йому на праві приватної власності майном . Про те , погодитися з таким висновком суду першої інстанції неможливо виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як встановлено судом першої інстанції 17.05.2006 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ "Згода" договір оренди землі,строком на 10 років, який зареєстровано в Добровеличківському відділі земельних ресурсів 15.10.2008 року за №67.( ас.7) Пунктом 43 зазначеного договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Звертаючись з позовом , позивач посилався на те, що на його думку строк дії договору закінчується 17 травня 2016 року, тобто за спливом 10 років з дати його підписання. У запереченнях на позов , відповідач посилається на те, що договір набув чинності з дати його державної реєстрації 15.08.2008 року і строк дії договору повинен відраховуватися з цієї дати. Таким чином між сторонами існує спір щодо початку строку дії та дати закінчення строку дії договору, який повинен розглядатися судом. Виходячи з вищезазначеного, уразі невизнання Орендарем факту закінчення строку дії договору та його припинення у зв»язку із цим , право Орендодавця на вільне розпорядження своєю земельною ділянкою підлягає судовому захисту за позовом Орендодавця до Орендаря про визнання договору оренди землі припиненим у зв»язку із закінченням строку його дії на підставі п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст. ст. 3, 12 - 15, 20 ЦК, ст. ст. 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зробивши у мотивувальній частині оскаржуваного рішення висновок про те, що дія вказаного правочину припинилася 17.05.2016 року на підставі п. 37, а саме у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог , оскільки таких вимог перед судом не заявлялося. Крім цього слід зазначити , що будь-яких доказів того , що між сторонами існує спір щодо використання земельної ділянки і позивачу чинять перешкоди у користуванні нею матеріали справи не містять. Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права , його висновки відповідають не фактичним обставинам справи , що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Згода задовольнити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності - відмовити. Судові витрати понесені позивачем віднести за його рахунок. Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 606 гривень 32 копійки. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :