Провадження №2/524/829/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі : головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики ,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначив, що 25 листопада 2013 року на підставі укладеного договору позики з відповідачем, надав останньому у борг 7000 дол. США терміном до 30 грудня 2015 року. Відповідач на підтвердження взяття коштів у позику надав розписку. У вказаний в розписці строк відповідач кошти не повернув і на прохання про повернення коштів не реагує.

Просив стягнути на свою користь з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 186834,89 грн. та судовий збір в сумі 1868,35 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, просив розглянути справи у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що надав письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду і якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом достовірно встановлено, що 25 листопада 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 взяв у позику у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США. Дана обставина постає з пояснень позивача та підтверджується розпискою, копія якої наявна в матеріалах справи (а. с. 5).

З наведеної розписки постає, що ОСОБА_2 взяв кошти в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США, які зобов'язався повернути в строк до 30 грудня 2015 року.

Всупереч домовленості відповідач ОСОБА_2 своє зобов'язання за договором позики від 25 листопада 2013 року не виконав і на неодноразові звернення позивача щодо повернення боргу не реагує.

Станом на день розгляду справи відповідач фактично не повернув позивачеві взяті в останнього кошти в розмірі 7000 дол. США., що станом на 30 грудня 2015 року становить в еквіваленті 166530 грн., як було визначено позивачем.

Відповідач не подав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом вказаних обставин та позову.

Позивач не збільшував позовні вимоги станом на день розгляду справи.

Суд погоджується з розрахунком 3 % річних з 31 грудня 201 року до 05 грудня 2016 року у сумі 4667,40 грн. запропонованих позивачем, оскільки у договорі між сторонами не було встановлено інший розмір процентів. Однак, суд не погоджується з позивачем щодо вимог про стягнення індексу інфляції на позику, яка була надана у валюті, оскільки таке не було передбачено ні чинним ЦК України, ні договором.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики у розмірі 171197,40 грн. встановленого станом на 30 грудня 2015 року (тобто в межах позовних вимог), та у повернення сплачених коштів по оплаті судових витрат в сумі 1868,35 грн.

Суд вважає за необхідне відмовити позивачеві у задоволенні позову до відповідача в частині вимог про стягнення індексу інфляції на суму 15637,49 грн. (186834,89 - (166530 + 4667,40)) за їх безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 14, 15, 16, 525, 526, 625, 1046 - 1051 ЦК України, ст.ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики у розмірі 171197,40 грн., та у повернення сплачених коштів по оплаті судових витрат в сумі 1868,35 грн.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 в частині вимог про стягнення індексу інфляції за користування позикою на суму 15637,49 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення упродовж десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу упродовж десяти днів з дня отримання копії цього рішення після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним Судом Полтавської області.

Суддя: