У х в а л а

17 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, за дорученням якого діє ОСОБА_5, про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Національного університету харчових технологій Українець Анатолій Іванович, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а :

Солом'янський районний суд м. Києва рішенням від 19 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив: визнав незаконними та скасував накази Міністерства освіти і науки України від 17 листопада 2014 року № 591-к «Про дострокове розірвання контракту з ректором Національного університету харчових технологій ОСОБА_4.» (далі - наказ № 591-к) та № 592-к «Про виконання обов'язків ректора»; поновив його на роботі.

Апеляційний суд м. Києва 18 лютого 2016 року скасував рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу № 591-к і поновлення його на роботі та ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив, при цьому відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) змінив формулювання причини дострокового розірвання контракту від 29 квітня 2011 року № 1-47 (далі - контракт) і вказав, що підставою для дострокового розірвання контракту та звільнення ОСОБА_4 є абзац перший пункту 26 контракту, стаття 7 і пункт 8 статті 36 КЗпП України з огляду на порушення встановленого статтею 39 Закону України від 01 липня 2014 року № 1556-VII «Про вищу освіту» порядку обрання кандидатур претендентів на посаду керівника вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 09 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року залишила без змін.

06 березня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав:

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема частини першої статті 24 та частини першої статті 55, частини третьої статті 129 Конституції України, статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, зокрема частини четвертої статті 10, статей 213, 214 ЦПК України щодо питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення, змагальності сторін, законності й обґрунтованості рішення суду.

Обґрунтовуючи підстави перегляду зазначених судових рішень, передбачені пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3339/ed_2016_10_19/pravo1/T041618.html?pravo=1>, заявник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального і процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження в частині перегляду судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3339/ed_2016_10_19/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 09 листопада 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, суд касаційної інстанції, залишивши без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновками про те, що правових підстав для визнання незаконним та скасування наказу № 591-к немає з огляду на те, що наказ Міністерства освіти і науки України від 23 лютого 2011 року № 85-к «Про оголошення конкурсу на заміщення посади ректора Національного університету харчових технологій» не відповідав порядку призначення повторного конкурсу на заміщення посади керівника вищого навчального закладу, а наказ Міністерства освіти і науки України від 29 квітня 2011 року № 202-к «Про призначення ОСОБА_4.» суперечить процедурі призначення керівника вищого навчального закладу, і, як наслідок, його обрано на посаду без дотримання усіх умов та порядку проведення конкурсу, визначеного статтею 39 Закону України «Про вищу освіту», а, отже, контракт між Міністерством освіти і науки України та ОСОБА_4 укладено з порушення вимог закону.

Разом з тим в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року, наданій заявником для порівняння, суд касаційної інстанції, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на порушення судами норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Крім зазначеного, у поданій заяві ОСОБА_4 порушує питання про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року, якою залишено без змін рішення апеляційної інстанції, не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки ця ухвала не перешкоджає провадженню у справі, а тому подана заява в частині її перегляду із зазначеної підстави підлягає поверненню заявнику.

Керуючись частиною третьою статті 354, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Національного університету харчових технологій Українець Анатолій Іванович, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Подану заяву ОСОБА_4 в частині перегляду Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко