Справа № 489/4555/16-ц
Номер провадження 2/489/227/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі НедавнійА. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2(далі-відповідач) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення,

встановив

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він та відповідач є співвласниками квартири. Вказує, що відповідач чинить всілякі перешкоди у користуванні квартирою, частка яка є його власністю.

Позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні належною йому квартирою та вселити його до квартири.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні просила зупинити провадження у справі та потім покинула зал судового засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №234222 ОСОБА_3 померла 17.01.2016.

29.03.2016 позивач звернувся до приватного нотаріуса ММНО ОСОБА_5 з заявою про передачу відповідачу заяви з проханням передати йому ключі від спірної квартири.

05.04.2016 позивач звернувся до начальника Ленінського відділу поліції ГУ поліції УМВС України в Миколаївській області з заявою, в якій просив забезпечити присутність 09.04.2016 за вказаною адресою співробітника Ленінського відділу поліції.

На вказану заяву позивачу було надано відповідь.

Відповідно до висновку від 16.04.2016 перевірку припинено, оскільки подія класифікується як цивільно-правові відносини.

Пункт 7 статті 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України).

Ст. 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи було встановлено порушення прав позивача щодо користування належним йому на праві спільної часткової власності житловим приміщенням, адже відповідач створює перешкоди позивачу у вселенні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про те, що вимоги підлягають задоволенню.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (ст. 88 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв