АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/217/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Грох Л.М., Купельського А.В.,

секретар Філіпчук О.С.,

з участю прокурора Параскевича О.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Прокуратури Хмельницької області, ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» (далі - Банк), звернулося до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, в якому вказувало, що 10 травня 2011 року між позивачем і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 880/23-РК 4, відповідно до умов якого останній наданий кредит у сумі 215000 грн із сплатою 18% річних з терміном повернення до 09 травня 2016 року. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 10 травня 2011 року між сторонами був укладений договір іпотеки, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 площею 45,3 кв. м. У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з неї стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором. 06 березня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання зазначеного рішення виданий виконавчий лист № 755/14909/13-ц. 24 вересня 2013 року постановою державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа. Постановою державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 18 жовтня 2013 року накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1. Відділ ДВС не може здійснити реалізацію предмета іпотеки і виконати рішення Третейського суду, оскільки постановою слідчого СВ прокуратури Хмельницької області Копанчука О.В. від 30 травня 2011 року накладений арешт на зазначену квартиру. Накладення арешту перешкоджає реалізації предмета іпотеки на виконання рішення суду. Тому, Банк просив звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та передана в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору від 10 травня 2011 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2015 року в позові відмовлено.

ПАТ «Укрсоцбанк», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права. Суд не врахував, що Банк має переважне право перед іншими кредиторами на звернення стягнення на предмет обтяження і задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження.

Справа була предметом касаційного перегляду, за результатами якого передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У засіданні апеляційного суду прокурор визнав апеляційну скаргу не обґрунтованою у повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 10 травня 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 880/23-РК 4, відповідно до умов якого останній наданий кредит у сумі 215000 грн із сплатою 18% річних та комісій з кінцевим терміном повернення не пізніше 09 травня 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 травня 2011 року між Банком і ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» квартиру № АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 21 вересня 2004 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 10 травня 2011 року на квартиру АДРЕСА_1 площею 45,3 кв. м, власником якої є ОСОБА_1, накладено заборону, арешт.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 880/23-РК 4 від 10 травня 2011 року у сумі 270 617 грн 33 коп та 3106 грн 17 коп третейського збору.

16 серпня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист № 755/14909/13-ц.

24 вересня 2013 року державним виконавцем Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/14909/13-ц, виданого 16 серпня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості.

18 жовтня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме усього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 листопада 2015 року, 02 червня 2011 року зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на підставі постанови слідчого СВ прокуратури Хмельницької області Копанчука В.О. від 30 травня 2011 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є власником квартири, на яку накладений арешт, і не вправі вимагати звільнення її з-під арешту.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 6 ст. 3 цього Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Статтею 16 Закону України «Про заставу» передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до наведених норм права заставодержатель має переважене право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту» роз'яснено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст. ст. 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, обтяження квартири іпотекою було зареєстроване в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 10 травня 2011 року. Обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, на підставі постанови слідчого СВ прокуратури Хмельницької області Копанчука В.О. від 30 травня 2011 року зареєстровано 02 червня 2011 року, тобто після обтяження спірного нерухомого майна іпотекою.

Отже, Банк має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку з накладенням постановою слідчого СВ прокуратури Хмельницької області Копанчука В.О. від 30 травня 2011 року арешту на квартиру АДРЕСА_1 із реєстрацією обтяження 02 червня 2011 року державний виконавець не має можливості виконати зазначене вище рішення Третейського суду.

Вимоги позивача є обґрунтованими.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Документально підтверджені судові витрати Банку у сумі 3935 грн 80 коп підлягають стягненню з відповідачів на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою слідчого СВ прокуратури Хмельницької області Копанчука О.В. від 30 травня 2011 року і зареєстрованого 02 червня 2011 року за № 11246444АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та передана в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору від 10 травня 2011 року.

Стягнути з Прокуратури Хмельницької області і ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати по 1967 грн 90 коп (одна тисяча дев'ятсот шістдесят сім грн 90 коп) з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий/підпис/О.І. Талалай

Суддя/підпис/Л.М. Грох

Суддя /підпис/А.В. Купельський

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції Мороз В.О. Провадження № 22-ц/792/217/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія 58