АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретаріСинявському Д.В.
за участю: позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України», третя особа ОСОБА_7 про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року позов задоволено частково. /а.с. 39-41/

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині періоду та розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та розміру стягнутої моральної шкоди, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема вказуючи, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає по кінцеву дату 02.06.2016 р. - видачу наказу №50 о/с про поновлення на посаді, не врахував, що фактично його поновлено та допущено до виконання посадових обов'язків 29.06.2016 р. про що свідчить його підпис про ознайомлення з наказом. Також вказував на те, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про відсутність вини відповідача у зволіканні виконання судового рішення про поновлення на посаді, а предметом спору є безпідставність відрахування із суми виплати обов'язкових платежів та зборів. Крім того, зазначив, що обґрунтування стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. у повному обсязі розписано у тексті позовної заяви. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22.01.2016 р. по 24.06.2016 р. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

№ справи 755/12479/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/250 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.01.2016 року у справі № 755/12696/15-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.06.2016 року, скасовано наказ дочірнього підприємства Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» від 26.05.2015 року № 166 о/с про звільнення ОСОБА_5 з посади начальника юридичної служби дочірнього підприємства Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» з 26.05.2015 року у зв'язку із скороченням чисельності штату працівників згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_5 на посаді начальника юридичної служби дочірнього підприємства Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України».

Стягнуто з дочірнього підприємства Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 травня 2015 року по 21 січня 2016 року у розмірі 169 154,00 грн. без урахування обов'язкових платежів та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України про те, що рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника або переведеного на іншу роботу працівника підлягає негайному виконанню та ст. 236 КЗпП України, про те, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Встановивши, що наказ дочірнього підприємства Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» № 50-о/с по особовому складу, яким окрім іншого поновлено ОСОБА_5 на посаді начальника юридичної служби, видано 02.06.2016 року, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення розміру відшкодування за час затримки, у відповідності до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100, від 08.12.1995 року, затвердженого Кабінетом Міністрів України, з розрахунку кількості робочих днів в період з 22.01.2016 року по 02.06.2016 року, що складає 90 днів, з них: у січні - 6 днів, у лютому - 21 день, у березні - 22 дні, у квітні - 21, у травні - 19 днів, у червні - 1 день, а саме 91 710,00 грн. (1 1019,00 грн. х 90 робочих днів), а з урахуванням сплати відповідачем 87 174,87 грн., стягненню підлягає 4 535,13 грн. ( 91710,00 грн. - 87 174,87 грн.).

Доводи апеляційної скарги в частині розрахунку з 29.06.2016 р. - фактичного допуску до роботи, а не дати видачі наказу - 02.06.2016 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки сторонами фактично не заперечується здійснення розрахунку по дату фактичного допуску до роботи, тобто сума, яку апелянт просить достягнути, це різниця у вирахуваних податках, яка стягненню не підлягає, оскільки роботодавець, який виконує рішення суду в частині нарахування (виплати) доходу у розмірі середньої заробітної плати за вимушений прогул має виконати усі функції податкового агента визначені ПК України, Законом №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Законом №606 «Про виконавче провадження».

В частині щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн., суд першої інстанції також вірно керувався вимогами ст. 237-1 КЗпП України, про те, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Встановивши, що відповідач неправомірно 21.01.2016 року не видав наказ про поновлення ОСОБА_5 на посаді, середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 22.02.2016 року по 02.06.2016 року відповідачем також було виплачено лише 11.08.2016 року у розмірі 87 174,87 грн., весь означений період часу позивач вимушено з вини відповідача був неправомірно обмежений належно забезпечувати життєві потреби своєї сім'ї, зазнав душевних страждань, переніс емоційне напруження, суд першої інстанції, виходячи з положень ст. 23 ЦК України та приймаючи до уваги, що на утриманні позивача перебувають двоє малолітніх дітей та дружина яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення моральної шкоди саме у розмірі 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги в частині відшкодування моральної шкоди, в обсязі та на підставах, визначених у позові, колегія суддів не приймає до уваги, як такі, яким була надана відповідна оцінка судом першої інстанції, в чому полягає неправильність висновків в цій частині, апелянтом не вказано, як і те, що не було враховано судом першої інстанції при визначенні саме такого розміру стягнення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: