АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Лапчевської О.Ф., Мазурик О.Ф.,

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозова Геннадія Вікторовича, третя особа Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання недійсними довіреності, договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року позивачка звернулась із зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсною довіреність від 09 серпня 2007 року, посвідчену приватним нотаріусом КМНО Морозовим Г.В., зареєстровану у реєстрі за №4555, визнати недійсним договір від 10 серпня 2007 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого 16 серпня 2006 року приватним нотаріусом КМНО Морозовим Г.В., за реєстровим №3864, а також просила звільнити з-під арешту садовий будинок АДРЕСА_1. (а.с.1-9)

Разом із позовом, позивачка подала також заяву про забезпечення позову, в якій просила зупинити продаж садового будинку АДРЕСА_1. (а.с.22-25)

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. (а.с.41)

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу садового будинку відмовлено. (а.с.43-45)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, просив її скасувати та постановити ухвалу про задоволення заяви. На обґрунтування скарги зазначив, що судом фактично визнано, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову, проте не враховано, що іншого можливого способу забезпечення позову, аніж зупинення продажу не існує. (а.с.94-97)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1 була сповіщена шляхом вручення повістки представнику. (а.с. 108-113)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши надані копії матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчиняти певні дії.

При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За роз'ясненнями, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Предметом позову є визнання недійсним довіреності від 09 серпня 2007 року, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Морозовим Г.В., зареєстрованої у реєстрі за №4555, визнання недійсним договору від 10 серпня 2007 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого 16 серпня 2006 року приватним нотаріусом КМНО Морозовим Г.В., за реєстровим №3864, а також звільнення з-під арешту садового будинку АДРЕСА_1. (а.с.1-9)

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 листопада 2011 року, зміненим рішенням Апеляційного суду міста Києва від 29 січня 2015 року, звернуто стягнення на вищевказаний садовий будинок і земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, державним виконавцем здійснювалось виконання виконавчого листа № 2-3665/11 виданого Подільським районним судом міста Києва 04 вересня 2012 року.(а.с. 17, 75-87)

У заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивачка просила забезпечити позов шляхом зупинення продажу садового будинку АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи таку заяву зазначила, що є боржником у виконавчому провадженні і на належне їй на праві власності майно - садовий будинок АДРЕСА_1 накладено арешт, і вказане майно може бути реалізоване державним виконавцем, оскільки постановою від 20 травня 2016 року призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. (а.с.22-25)

Доказів, що позивачка у цьому провадженні оскаржувала виконавчий документ на підставі якого здійснюється стягнення (п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України) матеріали справи не містять. При цьому, колегія суддів виходить з того, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення заяви про забезпечення позову.

Інші доводи скарги не спростовують цих висновків, тому колегія суддів їх відхилила.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПКу касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б. Левенець

О.Ф.Лапчевська

О.Ф.Мазурик

Справа № 22-ц/796/1107/2017

Унікальний номер 758/12085/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Декаленко В.С.

Доповідач Левенець Б.Б.