Справа №560/1254/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Грицьки, по вулиці Зарічна, 2, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 29 вересня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 22 листопада 1986 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 листопада 1986 року померла її мати ОСОБА_4, яка мала житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Грицьки, по вулиці Зарічна, 2, Дубровицького району Рівненської області. У свій час мати позивача не подала необхідні документи для первинної реєстрації права власності на будинок. Заповіту на нього немає, а тому після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла позивач, оскільки вона вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформила і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Після смерті матері, позивач користується її житловим будинком, присадибною земельною ділянкою та забрала у своє користування все рухоме майно, що належало матері.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_3 до початку судового розгляду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №192325 від 20.10.2016 року, ОСОБА_4 померла 22 листопада 1986 року, про що складено відповідний актовий запис за №5 (а.с.5)

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 заповіту не склала, а тому право на спадкування після його смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_2 є дочкою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 317039 від 21 січня 1975 року (а.с.7).

Спадкоємцями майна за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є також її син -брат позивача: ОСОБА_3, який від спадщини, що залишилась після смерті матері ОСОБА_4 відмовився на користь своєї сестри - ОСОБА_2, про що свідчить його заява - відмова від 19.10.2016 року засвідчена секретарем виконавчого комітету Соломіївської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.24).

Як вбачається із довідки №586 від 26.10.2016 року, виданої Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, згідно виписки з погосподарської книги №3 за 2016-2020 роки, особовий рахунок №01-0626-5, будинок №2 (1962 роки побудови) по вулиці Зарічна в с.Грицьки Дубровицького району Рівненської області, рахується за померлою ОСОБА_4 (а.с.13).

Згідно довідок №584, №585 від 26.10.2016 року, виданих Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, на день смерті ОСОБА_4, яка померла 22.11.1986 року з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_3. На даний час у будинку ніхто не зареєстрований і не проживає (а.с.14, 15).

Згідно довідки №57 від 02.02.2017 року, виданої Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_2, вона вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті її матері ОСОБА_4 на підставі ст.529, 549 ЦК України в редакції 1963 року та користується будинком, земельною ділянкою і рухомим майном, яке належало померлій (а.с.33).

Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України, тобто до 01 січня 2004 року, то до цих відносин застосовується законодавство, яке діяло на час їх виникнення. За чинним на той час законодавством, а саме відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За цією підставою ОСОБА_2 і прийняла спадщину. Однак юридично своїх прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулася до нотаріуса, однак довідкою №529/01-09 від 28 листопада 2016 року , виданою приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 було роз'яснено, що відносно майна померлої ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, яке належало померлій.

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася в КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради, яким станом на 09 вересня 2016 року видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №2 по вул. Зарічна в селі Грицьки Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_4 (а.с.16-18).

Згідно довідки №242 від 29.09.2016 року, виданої КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" право власності на житловий будинок №2 по вул. Зарічна в селі Грицьки Дубровицького району Рівненської області станом на 29.09.2016 року не зареєстровано (а.с.19).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві позивачу по справі, оформити свідоцтво про право на спадщину та беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом, після смерті її матері ОСОБА_4 на житловий будинок №2 по вул. Зарічна в селі Грицьки Дубровицького району Рівненської області.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст. 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Грицьки, по вулиці Зарічна, 2, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 29 вересня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті її матері ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_6