Справа № 529/226/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі - Кривенко Р. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що під час підготовки документів для подальшого оформлення договору дарування на квартиру було виявлено, що у правовстановлюючому документі, а саме у договорі купівлі-продажу квартири від 09 червня 2000 року, невірно було зазначено по-батькові заявниці як "ОСОБА_1", коли вірним буде "ОСОБА_1". Тому, заявниця звернулася з заявою до суду та просить встановити в судовому порядку факт належності вказаного договору купівлі-продажу квартири, так як вирішити це питання у позасудовому порядку неможливо, а встановлення цього факту необхідно для подальшого укладення договору дарування.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заявлені вимоги заявниці підтримав та просив їх задовольнити, виходячи з матеріалів справи та пояснень даних ним у судовому засіданні.

Заінтересована особа, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В. В. в судове засідання не з'явилася, а до суду надіслала лист, в якому вона просить розгляд справи провести у її відсутність, при цьому вказала, що проти задоволення заяви заявника не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, свідків , дослідивши наявні по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Як встановлено в суді, що 09 червня 2000 року між заявником та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована АДРЕСА_1, який посвідчений державним нотаріусом Диканської нотаріальної контори Федорук Г. П. та зареєстрований за № 852. Але, в даному договорі невірно вказали по-батькові заявниці як "ОСОБА_1".

З оглянутих в судовому засіданні ксерокопії паспорта, картки фізичної особи - платника податків, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що по-батькові заявниці є "ОСОБА_1".

Відповідно до п. 6 ст. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу який, необхідний заявнику для укладення договору дарування.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вислухавши з приводу цього пояснення свідків, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд вважає, що договір купівлі-продажу від 09 червня 2000 року, зареєстрованого за № 852, державним нотаріусом Диканської нотаріальної контори, де не вірно вказане по-батькові заявниці "ОСОБА_1", в дійсності належить заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і тому суд вважає необхідним дані вимоги заявниці задоволити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт належності правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири від 09 червня 2000 року, зареєстрованого за № 852, державним нотаріусом Диканської нотаріальної контори, в якому невірно вказано по-батькові "ОСОБА_1" замість "ОСОБА_1", що він в дійсності належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Даний фак встановлюється з метою подальшого відчуження майна.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: