Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнила та просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1904,17 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3860 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн. щомісячно, а також додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Дочка ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства, потребує значних грошових коштів на лікування, спеціальне харчування, допоміжні медичні засоби. ОСОБА_4 навчається у школі, потребує кошти на навчання (канцелярські товари, підручники), одяг та взуття. Аліментів в сумі 1000 грн. та додаткових витрат в розмірі 500 грн. не вистає, оскільки ОСОБА_3 є інвалідом, має ряд невиліковних захворювань. Посилається на ст.185 СК України, згідно якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Позивачка вказує, що істотними обставинами є тяжкі невиліковні хвороби дитини, її інвалідність та безпорадний стан, викликаний каліцтвом. ОСОБА_4 є інвалідом і через свої захворювання не може жити без ліків, допоміжного медичного інвентаря (окуляри, корсети, ортопедичні приладдя) та спеціального харчування. Дитина-інвалід потребує постійного контролю медичних та лабораторних закладів, який полягає у систематичних спеціалізованих оглядах, здаванні аналізів та проходженнях медичних комісій. Обстеження, лікування та операції коштують дорого, тому позивач просить збільшити додаткові витрат на дитину, оскільки 500 грн., які рішенням суду присуджено сплачувати відповідачу, не вистачає. Враховуючи вищезазначене та ціни на лікарські препарати, гігієнічні засоби, канцелярські товари, продукти харчування та одяг для дитини, нагальну потребу в санаторно-курортному лікуванні дитини-інваліда, позивач просить збільшити розмір суми стягнених з відповідача аліментів та додаткових витрат на дитину-інваліда. Позивачка вказує, що щомісячно витрачає на дитину (без урахування додаткових витрат) - 3808,33 грн. Так, на рік на дитину позивачка втрачає на продукти харчування 18000 грн.; на гігієнічні засоби - 3600 грн.; на одяг та взуття - 12000 грн.; на канцелярські товари та шкільні приладдя 2000 грн.; на шкільну форму - 3600 грн.; на оплату комунальних послуг - 6000 грн. Всього на рік - 45700 грн., тобто 3808,33 грн. на місяць. З розрахунку на кожного з батьків 3808,33 : 2 = 1904,17 грн. на місяць. Також позивачка вказує, що в частині додаткових витрат на дитину-інваліда на рік необхідно лікарські препарати та допоміжний інвентар, а саме: шийний корсет, окуляри, лікувальні препарати, нормалізуючі препарати, медичні засоби, знеболювальне - 30000 грн.; заняття у лікаря-психолога - 5000 грн.; консультації лікарів-спеціалістів, обстеження, аналізи - 5900 грн.; дитячі розважальні та розвиваючі заходи: театр ляльок, зоопарк, дельфінарій чи парк відпочинку - 2500 грн.; санаторно-курортне лікування в офтальмологічному санаторії 1 раз на рік - 5040грн.; санаторно-курортне лікування в ортопедичному санаторії 1 раз на рік - 7000 грн.; санаторно-курортне лікування в гастроентерологічному санаторії 1 раз на рік - 15000 грн.; заняття на ортопедичних пристроях - 3600 грн.; заняття лікувальною фізкультурою - 3000 грн.; заняття у офтальмолога - 2400 грн.; оздоровче плавання - 4000 грн.; заняття у логопеда - 1200 грн.; лікувальний масаж - 8000 грн. Усього додаткові витрати на дитину на рік складають 92640 грн., тобто 7720 грн. на місяць. З розрахунку на кожного з батьків: 7720 грн. : 2 = 3860 грн. на місяць.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, просила змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р. та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1904,17 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3860 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, надав письмові заперечення, в яких зазначає, що в зв'язку з отриманою інвалідністю дочка відповідача потребувала постійної медичної допомоги, а саме: 2 рази на рік обстеження лікаря невропатолога, отримання курсу лікування у вигляді прийому 20 пігулок по одній кожен день (остання ціна 150,00 грн.) та нагляд лікаря окуліста теж двічі на рік з проходженням 10 процедур по 100,00 грн. кожна. Таким чином, витрати на лікування на рік на думку відповідача складають до 10000 грн., про що відповідачу відомо, оскільки він сплачував ці витрати і возив дочку до лікарів, останній раз у травні 2015 року до невропатолога в клініку дитячої неврології на маршала Жукова у м. Харкові. Рішенням суду від 12.10.2015 р. стягнуто аліменти на користь позивачки в сумі 1000,00 грн. та додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 500,00 грн., які відповідач сплачує регулярно та не має заборгованості по аліментам. Погоджується з тим, що витрати на утримання дитини зросли в 2016 році та з наданих суду документів дізнався, що дочці зроблена операція. Вказує, що якби позивачка звернулася за допомогою на сплату за операцію, відповідач їй би допоміг. Проте, позивачка з проханням про надання допомоги не зверталась та не дає можливості відповідачу спілкуватися з дочкою. Після того як відповідач та позивачка перестали жити як подружжя (останні 5 років), відповідач ніс майже усі витрати на дитину (витрати на одяг, їжу, лікування та ліки, покупав іграшки, книги, подарунки, купив мобільний телефон, годинник, ніс інші витрати), також постійно давав гроші позивачці на невідкладні потреби та витрати. Відповідач є приватним підприємцем з використанням найманих працівників, сплачує соціальні внески на заробітну плату та єдиний внесок з СПД-ФО, несе також інші виробничі витрати. Його чистий прибуток складає у середньому 4000 грн. - 5000 грн. на місяць, і носить непостійний характер. Середній прибуток за місяць в період з січня 2016 р. по вересень 2016 р. згідно даних аудиту склав 7386 грн. на місяць. В зв'язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 р. витрати відповідача зростуть і середня сума прибутку на січень 2017 року зменшиться щонайменше на 2040 грн. До того ж відповідач щомісячно сплачує кредит розмірі 1840 грн. та комунальні платежі у розмірі 3500-3700 грн. (світло 900-1100 грн., газ 2700 грн.). Таким чином, прибуток відповідача станом на грудень 2016 р. складатиме 7386-1840=5546 грн., а станом на січень 2017 року прибуток буде складати ще меншу суму. Якщо відповідач закриє підприємницьку діяльність та влаштується на роботу за трудовим договором, як звичайний робітник, розміри аліментів можуть бути переглянуті і зменшені, а у випадку задоволення позову про підвищення розміру аліментів у відповідача не буде жодної іншої можливості. Проаналізувавши ситуацію та свої можливості, відповідач погоджується визнати позовні вимоги у частині сплати аліментів у вигляді фіксованої суми у розмірі 1000 грн. на місяць та погоджується сплачувати в якості додаткових витрат на дитину 1700 грн. щомісячно. Запевняє суд, що у випадку виникнення потреби у більших додаткових витратах на дитину, він згоден розглянути з позивачкою таке питання в поза судовому порядку та зробить усе можливе для надання разової допомоги дитині.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26.06.2015 р. до досягнення дитиною повноліття. Цим же рішенням суду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.

Вказане рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.10.15 р. набрало законної сили.

Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно частини першої ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а саме те, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, потребує значних грошових коштів на лікування, спеціальне харчування, допоміжні медичні засоби, а також потребує систематичних спеціалізованих оглядах, здаванні аналізів та проходженнях медичних комісій. Також при визначенні розміру аліментів судом враховується матеріальне становище платника аліментів відповідача ОСОБА_2 та отримуваний ним дохід від підприємницької діяльності, що підтверджується даними звіту аудиторської фірми «Стайл» від 09.10.2015 р. та від 24.10.2016 р. (т.1 а.с.60-61, 68-69).

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, що відповідає правовій позиції висловленій в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», надані сторонами докази та вимоги ст.11 ЦПК України відповідно до якої суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зміни розміру аліментів, встановлений рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р., та стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі 1904 грн. 17 коп., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки додаткових витрат на утримання дитини - ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3860 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.

Додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 500 грн. стягуються щомісячно, тобто фінансуються відповідачем постійно.

Позивачка погодилась з таким розміром додаткових витрат, що фінансуються відповідачем постійно, оскільки рішення суду від 12.10.2015 р. не оскаржувала.

Сімейним кодексом України не передбачається збільшення розміру додаткових витрат, що стягуються з боржника постійно, що не позбавляє позивачку права на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину разово або періодично, які можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення, тим більше, що відповідач в письмових запереченнях запевнив суд, що у випадку виникнення потреби у більших додаткових витратах на дитину, він згоден розглянути з позивачкою таке питання в поза судовому порядку та зробить усе можливе для надання разової допомоги дитині.

Крім того, значна частина коштів, які позивачка просить стягнути в якості додаткових витрат в звязку із станом здоров'я дитини, враховані судом при визначенні розміру аліментів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.182 СК України, а доказів про зміну обставин, на яких ґрунтується рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р. про стягнення додаткових витрат на дитину, що фінансуються відповідачем постійно, та збільшення цих витрат позивачкою не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3860 грн. щомісяця задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі суд стягує з відповідача ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 180-185 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р., та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1904 грн. 17 коп., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн. на наступні реквізити: р/р 0004, код бюджетної класифікації 22030001, код одержувача 37999675, банк одержувача ГУДКУ у Харківській області, МФО банку одержувача 851011, призначення платежу судовий збір за позовом ОСОБА_1 Київський районний суд м. Харкова, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ -