Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1491/16-ц
Номер провадження 2/540/12/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретарів Порохні І.І., Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 липня 1997 року помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку № 19 по вул. Гагаріна, 10 в с. Латишівка Машівського району, яке відносилося до колгоспного типу двору. Вона у встановлений законом термін звернулася з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Земельна ділянка, призначена для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства не приватизована. У звязку з наведеним позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок по вул. Гагаріна, 10 в с. Латишівка Машівського району в порядку спадкування за законом після померлого батька.

В судове засідання сторони не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач та її представник ОСОБА_3 позов підтримують та просять його задоволити, представники відповідача та третьої особи покладаються на розсуд суду (а.с. 49, 56, 57, 63). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін.

Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 21 липня 1997 року помер ОСОБА_2 (а.с.9), який станом на 01.07.1990 був головою і єдиним членом колгоспного двору по вул. Гагаріна, 10 в с. с. Латишівка Машівського району. Земельна ділянка біля будинку не приватизована, що стверджується довідкою Селещинської сільської ради № 2600 від 22.11.2016р. (а.с. 10).

24 квітня 2014 року виготовлений технічний паспорт на зазначений будинок в якому відомості про власника відсутні, а його замовником зазначена позивач. Домоволодіння включає в себе: житловий будинок А-1, сарай - Б, сарай В, сарай Г, літній душ Д, вбиральня Д1, колодязь питний № 1, огорожу № 2, ворота огорожі № 3, огорожу № 4 (а.с. 12-16). За довідкою ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 3515 від 28.04.2014, реєстрація права власності на житловий будинок по вул. Гагаріна, 10 в с. Латишівка Машівського району Полтавської області не проводилася (а.с.11). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 74669318 від 02.12.2016 у Реєстрі відомості щодо вищевказаної нерухомості відсутні (а.с. 61).

В ході розгляду справи судом перевірялася наявність спадкової справи та встановлення кола спадкоємців померлого і з повідомлення Полтавського обласного нотаріального архіву № 01/21 від 23.12.2016р., а також Машівської державної нотаріальної контори № 1247/02-17 від 28.12.2016р. вбачається, що спадкова справа після померлого ОСОБА_2 не заводилася, але оскільки позивач на день його смерті була малолітньою, а тому вона прийняла спадщину згідно п.4 ст. 1268 ЦК України про що зазначено нотаріусом (а.с. 68, 72).

В той час, оскільки на час смерті ОСОБА_2 діяв ЦК, 1963 року, а тому суд вважає, що саме положення цього Кодексу в частині перевірки факту прийняття спадщини підлягають застосуванню.

З довідки Селещинської сільської ради № 40 від 05.01.2017р. вбачається, що на час смерті ОСОБА_2 з ним проживали та були зареєстровані: його донька ОСОБА_4, а також співмешканка ОСОБА_3 та син співмешканки ОСОБА_5 (а.с. 83).

Відповідно до статті 549 ЦК, 1963 року, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 529 цього Кодексу визначено, що спадкоємцями першої черги є діти, дружина і батьки померлого.

Згідно повідомлення державного нотаріуса Машівської ДНК № 12/02-17 від 10.01.2017р. позивач прийняла спадщину на підставі ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР і є єдиним спадкоємцем. Оскільки майно, яке підлягає оформленню в нотаріальній конторі відсутнє, а тому спадкова справа не заводилася, заяву позивачці писати не потрібно. А у звязку з відсутністю документів на будинок їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 81).

Таким чином, єдиними спадкоємцем першої черги за законом на підставі ст. 529 ЦК, 1963р. після померлого ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_6 позивач у справі (а.с. 7-8), яка була неповнолітньою на час смерті батька, і належним чином прийняла спадщину, оскільки проживала з ним на день смерті, тим самим фактично вступила у володіння спадковим майном.

Однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 10 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гагаріна с. Латишівка у звязку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував за собою право власності в установленому порядку, що вбачається з постанови від 30.07.2014р. № 818/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 39).

За таких обставин, суд вважає, що у позивача існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок в нотаріальній конторі, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ч.2 ст. 123, ЦК 1963 року діючих станом на 01.07.1990р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Частиною 2 ст. 120 цього Кодексу передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що оскільки померлий 21 липня 1997 року ОСОБА_2 за життя був головою та єдиним членом колгоспного двору по вул. Гагаріна, 10 в с. Латишівка Машівського району Полтавської області, позивач, як єдиний його спадкоємець за законом, належним чином прийняла після нього спадщину, але не має змоги оформити право власності на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і за позивачем слід визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 123, 529 ЦК, 1963 року, ст. 328 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 10 загальною площею приміщень 74,2 кв.м, житловою площею 21,6 кв.м по вулиці Гагаріна в с. Латишівка Машівського району Полтавської області з господарськими будівлями та спорудами, які включають: сарай Б, площею 12.0 кв.м; сарай В, площею 32,4 кв.м; сарай Г, площею 25,6 кв.м; літній душ Д, площею 3.3 кв.м; вбиральня Д1, площею 1,3 кв.м; колодязь питний № 1, огорожу № 2, ворота огорожі № 3, огорожу № 4, в порядку спадкування за законом після померлого 21 липня 1997 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: