Справа № 136/2066/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_2, який на випадок своєї смерті склав на її ім'я особисте розпорядження (заповіт), яким заповів житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок, домоволодіння, спадкове майно). Позивач спадщину прийняла. Для її оформлення позивач звернулась до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішенням тим, що житловий будинок, який увійшов до складу спадщини, належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Голова Росошанської сільської ради подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити у відсутність представника сільської ради.

Оскільки особи, які беруть участь у справі скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд не вбачає підстав для відкладення її розгляду, а тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), який на випадок своєї смерті склав на ім'я ОСОБА_1 особисте розпорядження (заповіт, а.с. 14), яким заповів житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний заповіт не змінений і не скасований.

28.03.2016 року рішенням виконкому Росошанської сільської ради (а.с. 23) нумерацію житлового будинку АДРЕСА_1 змінено на "№ 87".

З матеріалів Спадкової справи № 74/2016 слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину за заповітом прийняла позивач. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились дочка померлого ОСОБА_3, від прийняття спадщини відмовилась. Інших спадкоємців, а також осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішенням тим, що житловий будинок, який увійшов до складу спадщини, належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що 20.09.1988 року виконком Росошанської сільської Ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області видав на ім'я ОСОБА_2 (голови господарства) Свідоцтво НОМЕР_2 про право особистої приватної власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що відносилося до суспільної групи господарств - "колгоспний двір".

З довідки виконкому Росошанської сільської ради № 1568 від 17.10.2016 року (а.с. 15) слідує, що станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") членами колгоспного двору (АДРЕСА_1) були - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (останній був записаний його головою).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 20). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яку у відповідності до частини 1 статті 1269 ЦК України прийняла позивач (а.с. 89). Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились (а.с. 90, 91). Прийнявши спадщину після смерті матері, позивач у встановленому порядку не оформила право власності на ? частки належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_2, будучи головою господарства колгоспника мав право на частку в його майні нарівні з іншими його членами, тобто в розмірі ? частки домоволодіння. Після смерті дружини розмір частки спадкодавця не змінився, оскільки від прийняття спадщини він відмовивсь.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час видачі Свідоцтва на ім'я ОСОБА_2 діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Інструкція від 31.01.1966 року), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Вказане домоволодіння, згідно записів в погосподарських книгах Росошанської сільської ради (а.с. 18) за 1957-2016 роки рахується за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач довела належними і допустимими доказами належність спадкодавцю права власності на ? частки домоволодіння. Отже, після смерті ОСОБА_2 позивач успадкувала за законом ? частку домоволодіння, решту частини домоволодіння (?) вона успадкувала після смерті матері.

Враховуючи підстави заявлених вимог суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, визнавши за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2, на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позову слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки позивач має право на оформлення ? частки домоволодіння, яка залишилась після смерті матері, у визначеному законом порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивач може звернутися до суду за правилами позовного провадження навівши в позовній заяві відповідні підстави.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 120 ЦК УРСР, ст. 15, 16, 346, 1216-1218, 1220, 1223, 1234-1236, 1241, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 158, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2, на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник