Провадження №2/748/28/17
Єдиний унікальний № 748/1801/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Медвідь А.Д.

за участю позивача - представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до територіальної громади села Роїще в особі Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди, третя особа, що не заявляє самостінйих вимог на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, -

В с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним вище позовом просять визнати право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1: за позивачем ОСОБА_2 на 3/4 його частини, а за позивачем ОСОБА_1 - на ? частину, мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний вище будинок відносився до типу господарств - "колгоспний двір" , головою колгоспного двору була ОСОБА_3, а членами колгоспного двору - ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, а тому кожному з них належало по ? частині в будинковолодінні. 05.10.1990 року Свідоцтво про право особистої власності на вказане вище домовлодіння в цілому отримала ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла. Спадщину після її смерті фактично прийняв син - ОСОБА_4 та успадкував її частку, проте своїх спадкових прав не оформив і помер ІНФОРМАЦІЯ_3. В зв'язку із тим, що у свідоцтві на право власності на вказане домоволодіння, що видано на ім'я голови колгоспного двору, не зазначені інші члени колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, позивачі не мають можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, а тому вимушені звернутись з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_2, яка також є представником, згідно довіреності на а.с.81, позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Просила визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, на 3/4 частини за нею, на 1/4 частину за позивачем ОСОБА_1

Після оголошеної перерви в судове засідання 17.01.2017 не з"явилася, надала заяву про продовження розгляду справи у її відсутність (а.с.109).

Відповідач - територіальна громада села Роїще в особі Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника на зебезпечила, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позову не заперечують (а.с. 90).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не забезпечила, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника (а.с.91).

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся осіб.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, 17 січня 2017 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 до територіальної громади села Роїще в особі Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 05 жовтня 1990 року виконавчим комітетом Чернігівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Чернігівської районної ради народних депутатів № 243 від 14 вересня 1990 року та зареєстрованого в Чернігівському бюро технічної інвентаризації 05 жовтня 1990 року за реєстровим № 378 в реєстровій книзі № 2, домоволодіння по АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3, що підтверджується копією указаного свідоцтва (а.с. 6 ).

Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано не за однією ОСОБА_3, а за колгоспним двором в цілому, головою якого була остання, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Відповідно до довідок № 62 від 28.09.2016 року та № 82 від 01.12.2016 року, виданих Роїщенською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області на підставі погосподарських книг, господарство по АДРЕСА_1 відносилось до категорії „колгоспний двір", і станом на 01.07.1990 р. та 15.04.1991 р. головою колгоспного двору була ОСОБА_3, а членами колгоспного двору були: її син - ОСОБА_4, невістка - ОСОБА_1, онука - ОСОБА_2. Земельна ділянка за вказаною адресою згідно земельно-кадастрової книги була виділена ОСОБА_3 у користування (а.с.76, 89).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об"єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/4 частині.

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.8).

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, тому, виходячи з Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України та постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року, до даних правовідносин застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до наданої інформації Державним нотаріальним архівом Чернігівської області (а.с.68), спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Довідкою Роїщенської сільської ради від 01.12.2016 року (а.с. 89) підтверджено фактичне прийняття ОСОБА_4, спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_3, що узгоджується з положеннями ст.549 ЦК УРСР (в редак.1963 року), яка була чинною на час відкриття спадщини. Родині відносини ОСОБА_4 з ОСОБА_3 як сина та матері підверджуються архівною довідкою Державного архіву Чернігівськї області від 13.01.2017 ( а.с.108).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3, до ОСОБА_4, як до спадкоємця першої черги за законом, відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редак.1963 року) перейшла 1/4 частина спірного домоволодіння і він став мати право на 2/4 частини спірного домоволодіння.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 на а.с. 10.

На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1, разом із ним були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_1, донька - ОСОБА_2, про що свідчить довідка Роїщенської сільської ради №62 від 28.09.2016 на а.с.76.

Відповідно до копії спадкової справи, яка надійшла з Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с.62-67), після померлого ОСОБА_4, спадщину за законом прийняла його донька - ОСОБА_2, позивач по справі, яка 10.12.2014 року отримала у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6049 га в межах згідно з планом, розташованої на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, пай №160, наданої для ведення особистого селянського господарства, на земельну ділянку площею 0,2900 га у межах згідно з планом, розташованої на території села Роїще Чернігівського району та області, наданої для ведення особистого підсобного господарства та на земельну ділянку площею 0,2400 га у межах згідно з планом, розташовнаої на території АДРЕСА_1, наданої для ведення особистого підсобного господарства. Сини спадкодавця - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та дружина спадкодавця - ОСОБА_1 від своєї частки в спадщині відмовилися на користь ОСОБА_2, позивача по справі.

Отже, враховуючи положення ч.2 ст.1275 ЦК України, до ОСОБА_2 перейшло право на 2/4 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, право на яку спадкодавець набув за життя.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2 стала мати право на 2/4 частини вказаного вище домоволодіння в порядку спадкування за законом та на 1/4 частину, що належала їй як колишньому члену колгоспного двору, а всього - на 3/4 частини, а позивач ОСОБА_1 - на 1/4 частину, що належала їй як колишньому члену колгоспного двору.

Згідно довідки Комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації № 24 від 21.01.2014 року право власності на будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 в цілому згідно Свідоцтва про право власності від 05.10.1990 року (а.с. 14).

Як вбачається з копії технічного паспорту складеного станом на 02.11.2016 року, загальна площа спірного житлового будинку становить 67,4 кв.м., а житлова - 30,3 кв.м., допоміжна - 29,4 кв.м., інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 86883 грн (а.с.95-97 ).

22 листопада 2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, в якому була б визначена частка спадкодавця на даний будинок так як дане домоволодіння відносилося до господарства "колгоспний двір, про що державним нотаріусом винесено постанову ( а.с. 98).

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

Керуючись ст.ст. 10,11, 13, 60, 61, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 120, 123, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1274,1275 Цивільного кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 до територіальної громади села Роїще в особі Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. П. Меженнікова