Справа № 635/8827/16-ц
Провадження по справі № 2/635/82/2017
У Х В А Л А

22 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі

Головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Щербак Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32007272 від 24 жовтня 2016 року на обєкт нерухомого майна 4-х кімнатну квартиру загальною площею 84,1 кв.м. житловою площею 49,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору задоволення вимог іпотекодержателя 4333, виданому 02 листопада 2011 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 та Договору відступлення права вимоги 925, виданому 24 червня 2016 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі з тих підстав, що зазначена позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування заяви посилався на те, що після внесення змін 13 грудня 2015 року до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, нотаріуси стали повноправними реєстраторами без будь-яких обмежень щодо реєстрації бізнесу та реєстрації прав на нерухоме майно. Тобто, під час здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно нотаріус діє як державний реєстратор. Таким чином, посилаючись на вимоги Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 2,17 КАС України та розяснення, викладені в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України в розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року та в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20 травня 2013 року вважав, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представники позивача ОСОБА_7, який діє на підставі договору про надання правової допомоги та ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі.

Інші особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно і належним чином.

Суд, вислухавши думку представників позивача, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про закриття провадження у справі такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Спірні правовідносини у вказаній справі стосуються скасування рішення №32007272 від 24 жовтня 2016 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 4-х кімнатну квартиру загальною площею 84,1 кв.м. житловою площею 49,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, не зважаючи на те, що у спірних правовідносинах виник спір про скасування рішення суб'єкта владних повноважень - нотаріуса, який відповідно до чинного законодавства наділений повноваженнями реєструвати права на нерухоме майно, зазначеним рішенням вирішено питання щодо права власності на нерухоме майно, тобто спір стосується цивільного права особи.

Наявність суб'єкта владних повноважень, не завжди вказує на наявність публічно - правового спору, зазначене слід розглядати виходячи із спрямованості такого рішення (дій) та регулювання відносин, на які воно спрямоване. В даному випадку реєстраційні дії були спрямовані на регулювання цивільних правовідносин - права власності, тобто публічно - правового спору в даному випадку не існує.

Крім того, першочергово спірні правовідносини повязані із невиконанням умов цивільно-правових угод, а саме договору позики та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, отже зазначений спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вищевказаний спір не відноситься до компетенції судів адміністративної юрисдикціїі має вирішуватися за правилами ЦПК.

Такі висновки суду узгоджуються з позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 29 березня 2016 року (справа № 21-5430а15) та Постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (справа №21-41а16).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 205 ЦПК, ст.ст. 2,3,4,17 КАС України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовити повністю.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: