Справа № 310/3548/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_5, який помер 01.10.2006р. В заяві посилається на те, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини. На час смерті батька та в період з 08.06.2006 року по 28.12.2015 року позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах, з різними діагнозами, в результаті чого їй була встановлена друга група інвалідності загального захворювання. До того ж вона проживає в м. Миколаєві, де і проходила лікування, тому не мала змоги звернутися з заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. Брат ОСОБА_6, який прийняв спадщину після смерті батька, не зазначив її як спадкоємця у своїй заяві про прийняття спадщини. Про порушення її права на спадкування вона дізналася тільки у квітні 2016 року, коли приїхала до батьківського будинку, а її племінниця ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6 ( рідного брата позивачки), стала перешкоджати їй у користуванні будинком.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 та надані позивачкою письмові пояснення підтримала. Додатково суду пояснила, що після смерті батька позивачки ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок по вул. Одеській,10 в м. Бердянську. Брат позивачки ОСОБА_6 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Напередодні смерті батька позивачка перенесла тяжку і складну операцію по гінекології. Після операції двічі знаходилася на стаціонарному лікуванні. Але вона була присутня на похоронах батька. Після поховання батька стан її здоровя погіршився, у грудні 2006 року вона була госпіталізована в гінекологічне відділення, з 25 грудня 2016 р. проходила лікування у уролога. З 30 по 16 січня 2007р. перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу остехондрозу шийного відділу хребта, потім лікувалася амбулаторно. У цей період її також поставили на облік в онкодиспансері з приводу новоутворення в молочній залозі. Вона була вимушена проходити амбулаторне лікуванні в онкодиспансері з 16.02.2007р.. Через постійні хвороби вона навіть не думала про прийняття спадщини. Позивачка знала, що спадщину після смерті батька прийняв її рідний брат ОСОБА_6, який за життя обіцяв подарувати їй частину будинку. Але брат помер у 2012 році. Її племінник ОСОБА_4 також обіцяв їй подарувати свою частку спадщини, але відмовився від своєї частки на користь сестри ОСОБА_4 Відповідачка ОСОБА_4 зараз перешкоджає їй у користуванні батьківським будинком, змінила замки на воротах та вхідних дверях будинку. Тому позивачка бажає відновити своє право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що в своєму позові позивачка посилається на дві обставини: перша це її тривала хвороба і перебування на лікарняних, друга приховування братом обставини, що вона також є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Стосовно першої обставини вказує, що проаналізувавши вказаний період часу та медичну документацію, надану позивачем, вважає, що перші два листа про непрацездатність, на які посилається позивачка в позові охоплюють період часу, коли її батько ще був живий: період часу з 27 червня 2006 року по 27 липня 2006 року та з 14 вересня 2006 року по 29 вересня 2006 року відповідно, а отже вони жодним чином не підтверджують поважність пропуску строку. Шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини розпочався 01 жовтня 2006 року, а закінчився 01 квітня 2007 року. В період часу з 01 жовтня 2006 року по 01 квітня 2007 року позивач хворіла всього два рази. Перший раз з 04 грудня 2006 року по 22 грудня 2006 року та другий раз з 30 січня 2007 року по 16 лютого 2007 року. Як вбачається з лікарняних листків, позивачка у період з жовтня 2016р. по квітень 2017 р. працювала. Тобто, з визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач в загальній кількості хворіла усього півтора місяця. Отже весь інший час, а це становить 4 місяця і 23 дні позивач обєктивно мала можливість вчинити дії щодо прийняття спадщини. Позивачка про смерть батька знала, була присутня на його похоронах. Закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, не зазначення братом позивача ОСОБА_6 у заяві про прийняття спадщини її, як іншого спадкоємця першої черги, не перешкоджало позивачу подати заяву про прийняття спадщини. Просить в позові відмовити.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що знала ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони дружили родинами. Позивачка ОСОБА_3 жила з батьками до укладення шлюбу, потім приїздила тільки влітку на відпочинок. ОСОБА_6 проживав спільно з батьками. Позивачка була на похоронах батька. Будинок оформили тільки на ОСОБА_6 і позивачка про це знала, вона приїжала до брата. А коли будинок перейшов у спадок до дітей ОСОБА_6, позивачка стала предявляти претензії щодо будинку.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що знала ОСОБА_5 та ОСОБА_6, була присутньою на похованні ОСОБА_9, з ОСОБА_6 спілкувались. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_6 оформив спадщину на себе. Наталя приїздила тільки влітку. Анатолій не пив, завжди казав, що бажає залишити все майно дітям.

Вислухавши пояснення представників позивача і відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування, згідно зі статтею 1223 ЦК України, виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер 01 жовтня 2006 року ( а.с.11).

Позивачка ОСОБА_3 є дочкою померлого ОСОБА_5 (а.с.9,10). Позивачка знала про смерть батька, оскільки була присутня на його похоронах.

Строк прийняття спадщини у даному випадку встановлюється з 02 жовтня 2006 року по 02 квітня 2007 року.

З копії спадкової справи №260/2007 (а.с.129-184) вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса звернувся син померлого ОСОБА_6, якому 28 лютого 2009 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок №10 по вул. Одеській в м. Бердянську, 08 грудня 2010 року - свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай) та на вклад у банку, 19.10.2012р. свідоцтво про право на спадщину на вклад в банку.

Заява про прийняття спадщини від ОСОБА_3 надійшла до нотаріуса поштою вперше 14 травня 2016 року (а.с.179).

На підтвердження поважності попуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка посилається на те, що вона не мала можливості своєчасно подати таку заяву через її тривалу тяжку хворобу.

З наданих позивачкою копій листків непрацездатності, виписок з медичних карт, довідок лікувальних закладів, судом встановлено, що ОСОБА_3 з 2003 року перебувала на обліку в жіночій консультації пологового будинку №3 м. Миколаєва з 2003 року. У червні 2006 року їй була проведена операція. На стаціонарному лікуванні в цьому закладі вона перебувала останній раз з 14.09.2006р. по 29.09.2006р. і з 04.12.2006р. по 22.12.2006р. Була знята з обліку у січні 2007 року (а.с.120-22, 32,209).

З 25.12.2006р. по 18.01.2007р. проходила амбулаторне лікування в лікаря-уролога, з 30.01.2007р. по 16.02.2007р. лікувалася на денному (амбулаторному) стаціонарі з діагнозом остеохондроз шийного відділу хребта в міській поліклініці №3 м. Миколаєва (а.с.24, 210, 211).

Надана позивачкою довідка з Миколаївського обласного онкологічного диспансеру (а.с.212-213) про те, що вона з 2006 року перебуває на диспансерному обліку і 16.02.2007р., 19.02.2007р., 03.03.2007р. ОСОБА_3 проходила клінічні консультативні огляди лікаря мамолога не свідчать про її перебування на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні у цьому закладі.

У проміжках між стаціонарним і амбулаторним лікуванням позивачка працювала за основним місцем роботи, що підтверджується лікарняними листками (розділ «довідка про заробітну плату»).

Крім цього позивачка не була обмежена в праві надіслати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини поштою.

Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка дійсно у період з 04.12.2006р. по 16.02.2007р. періодично знаходилася на стаціонарному і амбулаторному лікуванні з різними захворюваннями, проте у проміжках між хворобами та після закінчення лікування працювала за основним місцем роботи та вела звичайний спосіб життя.

За таких підстав, судом не встановлено поважних причин, з яких позивачка пропустила строк подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. А тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,15,60,208,212-215 ЦПК України, ст. 1270,1272 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10