Справа № 301/2643/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2017 р. Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що 08 січня 2010 року помер його дід ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Довге, вул. Боднарівська, 137 Іршавського району Закарпатської області.

Згідно довідки Довжанської сільської ради власником домогосподарства за адресою: с. Довге, вул. Боднарівська, 137 Іршавського району Закарпатської області був ОСОБА_4, який помер 08.01.2010 року.

При житті спадкодавець залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_5. Остання спадщину не прийняла та не оформила, 20 липня 2015 року ОСОБА_6 померла.

Спадщину за покійним ОСОБА_4 прийняла його дружина-відповідач ОСОБА_2. Позивач, як спадкоємець за законом, також прийняв спадщину за померлим, оскільки на день смерті проживав разом з ним.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують на спадкове майно. Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину за покійним ОСОБА_4, відсутні.

Після смерті спадкодавці зясувалося, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 137 по вулиці Боднарівська в селі Довге Іршавського району здійснена не була. Спадкодавцю ОСОБА_4 вищезазначений спадковий будинок належав на підставі свідоцтва на забудову садиби. Єдиними документами, що стосується вказаного нерухомого майна, є інвентаризаційна справа та свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, а подав заяву (а. с. 27), якою позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути в його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, а подали заяву (а. с. 28, 29), якою позов підтримали, просили його задовольнити, а справу розглянути в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, 08 січня 2010 року помер дід позивача - ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Довге, вул. Боднарівська, 137 Іршавського району Закарпатської області.

Згідно довідки Довжанської сільської ради власником домогосподарства за адресою: с. Довге, вул. Боднарівська, 137 Іршавського району Закарпатської області був ОСОБА_4, який помер 08.01.2010 року (а. с. 11).

При житті спадкодавець залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_5 (а.с. 16). Остання спадщину не прийняла та не оформила. 20 липня 2015 року ОСОБА_6 померла (а.с. 5).

Спадщину за покійним ОСОБА_4 прийняла його дружина-відповідач ОСОБА_2. Позивач, як спадкоємець за законом, також прийняв спадщину за померлим, оскільки на день смерті проживав разом з ним.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від спадщини відмовилися, що стверджується їхніми заявами (а.с. 28, 29). Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину за покійним ОСОБА_4, відсутні.

Після смерті спадкодавці зясувалося, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 137 по вулиці Боднарівська в селі Довге Іршавського району здійснена не була. Спадкодавцю ОСОБА_4 вищезазначений спадковий будинок належав на підставі свідоцтва на забудову садиби. Єдиними документами, що стосується вказаного нерухомого майна, є інвентаризаційна справа (а.с. 8) та свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах (а.с. 17).

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити у встановленому порядку право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих за адресою с. Довге, вул. Боднарівська, 137 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М.М. Золотар