Справа №591/2112/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/938/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
У Х В А Л А

25 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич»

на ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2017 року про забезпечення позову

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич», третя особа: державний реєстратор ВДР центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Сумської міської ради Чайка Є.А., ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення загальних зборів щодо зміни керівника, -

в с т а н о в и л а:

28 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив забезпечити його позов шляхом накладення арешту на автомобілі Mersedes-Benz 100D, 1993 року випуску, Hyundai Tucson 2.0, 2011 року випуску, та нежитлове приміщення за адресою: м. Суми, АДРЕСА_2, що належать відповідачу ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «Славутич». При цьому, вказує, що частка його померлої матері, як учасника вказаного товариства, спадкоємцем якої він є, в майні цього товариства становить 74%, а він оскаржує в судовому порядку рішення загальних зборів про зміну директора підприємства, тому вважає, що незабезпечення позову може утруднити в майбутньому вирішення питання про отримання ним спадщини. Як доказ того, що відповідач про справі здійснює заходи щодо відчуження майна, за рахунок якого він може отримати компенсацію від частки матері у статутному капіталі товариства, заявник надав витяг з Інтернет сторінки «ОLХ» про розміщення оголошення про продаж нежитлового приміщення магазину за вказаною вище адресою.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на майно боржника ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «Славутич», що знаходиться за адресою: м. Суми, АДРЕСА_2, а саме: вбудоване нежитлове приміщення по АДРЕСА_1; транспортний засіб Mersedes-Benz 100D 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі номер НОМЕР_3; транспортний засіб Hyundai Tucson 2.0, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, шасі номер НОМЕР_4.

Вказану ухвалу судді відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «Славутич», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову. Зазначає, що суд не врахував тієї обставини, що позивачем заявлено позов немайнового характеру про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства щодо призначення директора, але вказаний позов ніяким чином не стосується майна товариства. До того ж, суд не пересвідчився у тому, що між сторонами дійсно виник спір. Вважає, що позивач, подавши заяву про забезпечення позову, намагається уникнути кримінальної відповідальності за заволодіння транспортними засобами, які належать відповідачу. Вказує, що суд не дав належної оцінки витягу з Інтернет - ресурсу про продаж приміщення магазину, оскільки об'яву було розміщено позивачем або іншою особою за його дорученням. Зазначає, що розподіл справи був проведений з порушенням ст. 11-1 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6 проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний заявником спосіб забезпечення позову спрямований на забезпечення прав сторони в спорі, запобіганню негативних наслідків, а також сприятиме можливому забезпеченню виконання рішення суду в майбутньому та не є втручанням у діяльність товариства.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується, виходячи з наступного.

Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що у квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним рішення загальних зборів ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» щодо зміни керівника.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з роз'яснень, наданих Верховним Судом України у п. 4 постанови Пленуму за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заявлене питання, суд першої інстанції помилково вважав, що обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, та не взяв до уваги ті обставини, що позивачем у позові заявлено вимогу немайнового характеру про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» щодо зміни керівника, однак вид забезпечення позову, як арешт майна, вжитий судом, виходить за межі заявленого позову, тобто, є не співмірним з вимогами позову, бо при цьому можуть порушуватись майнові права іншої сторони, отже, є передчасним.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_3, оскільки знаходить необґрунтованими його доводи, що невжиття заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на майно відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 312 ч.1 п.3, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2017 року про задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -