Справа № 621/2548/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

21 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який 29 грудня 2016 року було уточнено.

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила встановити факт родинних відносин між нею та померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, як дружини та чоловіка; встановити факт належності ОСОБА_5 сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Донецьке», розміром 7,38 умовних кадастрових одиниць, серії НОМЕР_1, який було виготовлено на ім'я ОСОБА_5, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась Зміївською районною державною адміністрацією КСП «Донецьке», під номером 336 від 25.06.1997 року та який помер ІНФОРМАЦІЯ_4; визнати за ОСОБА_1 право на спадщину на земельну ділянку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Донецьке», розміром 7,38 умовних кадастрових одиниць, серії НОМЕР_1, який було виготовлено на ім'я ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась Зміївською районною державною адміністрацією КСП «Донецьке», за № 336 від 25.06.1997 року.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_5, якому за життя належало право на земельну частку (пай), розміром 7,38 умовних кадастрових гектарів, як члену КСП «Донецьке». Таке право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1, який було виготовлено на ім'я ОСОБА_5, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась Зміївською районною державною адміністрацією КСП «Донецьке», під номером 336 від 25.06.1997 року. Як вбачається з відповіді Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області від 14.12.2016 року на адвокатський запит ОСОБА_5 був внесений до «Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком 1 до державного акту серії ХР № 12-00-00-001001 на право колективної власності на землю, виданий КСП «Донецьке» село Нижній Бишкин 07.07.1997 року, який є підставою для прийняті рішення для виготовлення сертифікатів». ОСОБА_5 із загального списку 559 громадян - членів КСП «Донецьке» є один раз. Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_5, згідно протоколу розподілу земельних ділянок часток (паїв) по КСП «Донецьке» не виготовлявся. ОСОБА_5 мешкав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 1952 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4. На момент смерті в будинку за вказаною адресою мешкали і були зареєстровані дружина - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_7, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Крім вказаних осіб, разом із ОСОБА_5, більше ніхто не проживав та не був зареєстрований. Син - ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповіту не залишив, його дружина - ОСОБА_4 на день смерті ОСОБА_7 з ним за однією адресою не проживала та не була зареєстрована, а також не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, на випадок своєї смерті чоловік позивача також не залишив заповіту, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини із спадкоємців ніхто не звертався. Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, однак, позивач позбавлена в передбаченому законом порядку оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі у зв'язку з тим, що в деяких документах чоловіка невірно зазначено його по-батькові, зокрема, у Свідоцтві про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а також сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1, по-батькові останнього зазначено, як «ОСОБА_5». При цьому, батьком чоловіка позивача був ОСОБА_8. Свідоцтво, серії НОМЕР_3, про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) видано на ім'я «ОСОБА_5». На підставі викладеного, враховуючи, що розбіжності в написанні по-батькові померлого чоловіка позбавляють ОСОБА_1 права на спадщину, остання змушена звернутися до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, свої інтереси довірила представляти адвокату Сергієнко С.М., яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, без фіксування судового процесу технічними засобами, позовну заяву підтримала та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує, розгляд справи просить проводити за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, надавши до канцелярії суду заяву про відсутність заперечень проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 та розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4, виданого Нижньобишкинською сільською радою Зміївського району Харківської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 10 (а.с. 9).

За життя ОСОБА_5 був внесений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком 1 до Державного акту, серії ХР № 12-00-00-001001 на право колективної власності на землю, виданий КСП «Донецьке» село Нижній Бишкин 07.07.1997 року. ОСОБА_5 із загального списку 559 громадян - членів КСП «Донецьке» є один раз. Сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 7,38 умовних кадастрових гектарів, серії НОМЕР_1, який був виготовлений на ім'я ОСОБА_5, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась Зміївською районною державною адміністрацією КСП «Донецьке» за № 336 25.06.1997 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_5, згідно протоколу по розподілу земельних ділянок часток (паїв) по КСП «Донецьке» не виготовлявся. При цьому, 25.08.2004 року ОСОБА_5 було видано Свідоцтво, серії НОМЕР_3, про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (а.с. 10, 11, 13, 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; г-1) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до п. «б» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Згідно із ч. 3 ст. 118 ЗК України громадяни працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користування цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель відповідно до сільської, селищної, міської або районної ради, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 р. № 290/96 - ВР приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Таким чином, право ОСОБА_5 на земельну частку (пай) виникло у нього ще за життя і є його майновим правом, яке не припинилось внаслідок його смерті, та входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з Довідки, виданої виконавчим комітетом Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області, від 11.02.2016 року № 86, ОСОБА_5 дійсно мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 1952 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4. На момент смерті в будинку за вказаною адресою мешкали і були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_7 з 1959 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім них більше ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 14).

З копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5, виданого Нижньобишкинською сільською радою Зміївського району Харківської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 - син померлого ОСОБА_5, актовий запис № 12 (а.с. 12).

Отже, враховуючи зазначені норми законодавства та приймаючи до уваги, що ніхто із спадкоємців не звертався із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, а син спадкодавця, який проживав разом з батьком, помер, то відповідно на день відкриття спадщини, позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_5

Стосовно вимог ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд зазначає наступне.

Так, з копії паспорта, серії НОМЕР_6, вбачається, що прізвищем, ім'ям та по-батькові чоловіка позивача є «ОСОБА_5» (а.с. 16).

Такі ж персональні дані зазначені і в Свідоцтва про смерть ОСОБА_5, його трудовій книжці, довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, посвідченні учасника бойових дій, серії НОМЕР_7 та посвідченні про нагородження Орденом Вітчизняної Війни (а.с. 18, 19).

Разом з тим, у Свідоцтві про одруження, серії НОМЕР_8, складеному російською мовою, Сертифікаті на право на земельну частку (пай), посвідченні ветерана війни, по-батькові ОСОБА_5 зазначено як «ОСОБА_5», що є неправильним перекладом з російської на українську мови.

З копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_9, вбачається, що батьками ОСОБА_5 були ОСОБА_8 та ОСОБА_10, актовий запис № 349 (а.с. 20).

Відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Суд при визначенні правильності написання прізвища ОСОБА_5 керується записом в свідоцтві про його смерть, яке видано на підставі паспорту ОСОБА_5, та приходить до висновку, що розбіжності у написанні прізвища виникли внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного (російсько - українського) перетворення і правильно мало бути записано по-батькові «ОСОБА_5».

Таким чином, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої є дружина померлого ОСОБА_1, інші спадкоємці відсутні, а також враховуючи той факт, що іншим шляхом позивач не має можливості оформити своє право на спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1274 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Нижній Бишкин Зміївського району Харківської області, як дружини та чоловіка.

Встановити факт належності ОСОБА_5 сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Донецьке», розміром 7,38 умовних кадастрових одиниць, серії НОМЕР_1, який було виготовлено на ім'я ОСОБА_5, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась Зміївською районною державною адміністрацією КСП «Донецьке», під номером 336 від 25 червня 1997 року, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті свого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 право на земельну ділянку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Донецьке», розміром 7,38 умовних кадастрових одиниць, серії НОМЕР_1, який було виготовлено на ім'я ОСОБА_5, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась Зміївською районною державною адміністрацією КСП «Донецьке», під номером 336 від 25 червня 1997 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: