Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1190/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Курти Л.С.,

при секретарі Авдєєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « Науково-виробничий центр « Південна пальміра» про розірвання договору оренди землі та зустрічним позовом ТОВ «Науково-виробничий центр « Південна пальміра» до ОСОБА_1 про про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до

ТОВ «Науково-виробничий центр « Південна пальміра» про розірвання договору оренди землі.

ТОВ» Науково-виробничий центр «Південна пальміра» звернувся в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2016 року вказані позовні заяви обєднані в одне провадження(а.с.46-47).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2ІВ. підтримали позовні вимоги , просили розірвати договір оренди землі від 30.07.2015 року, укладений між позивачем та відповідачем у звязку з тим, що відповідач не сплатив орендну плату за 2015 рік у сумі 50 833 гр.55 коп. та позивач бажає обробляти землю самостійно. При цьому ОСОБА_1 пояснила, що договір оренди землі вона підписала не читаючи, так як була дуже схвильована у звязку із тяжкою хворобою дочки, у користуванні земельною ділянкою ТОВ « Науково-виробничий центр «Південна пальміра» ніколи не перешкоджала. Представник позивача ОСОБА_2В пояснив, що момент підписання договору оренди землі він обробляв земельну ділянку ОСОБА_1, у нього знаходився оригінал державного акту на право власності на землю, з приводу звільнення земельної ділянки до нього ніхто не звертався.

Зустрічний позов ТОВ « Науково-виробничий центр «Південна пальміра» про зобовязання вчинити певні дії, а саме - передати земельну ділянку ОСОБА_1 та її представник не визнали.

Представник ТОВ « Науково-виробничий центр « Південна пальміра» позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 30.07.2015 року не визнав та просив задовольнити зустрічний позов: зобовязати ОСОБА_1 передати

ТОВ « Науково-виробничий центр «Південна пальміра» земельну ділянку за вказаним договором. При цьому він пояснив, що орендна плата не сплачувалась так як не була передана земельна ділянка та просив зобовязати ОСОБА_1 передати земельну ділянку за договором оренди землі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява

ОСОБА_1 до ТОВ « Науково-виробничий центр «Південна пальміра» про розірвання договору оренди землі та зустрічний позов ТОВ « Науково-виробничий центр «Південна пальміра до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 21, 9525, кадастровий номер :01:002:0153( а.с.14-15)

30 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Науково-виробничий цент «Південна пальміра» було підписано договір оренди вказаної земельної ділянки (а.с.17)

Відповідно до п.4 договору договір укладено на 49 років.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень вказаний договір зареєстровано 04.08.2015 року( а.с.16).

Порядок відмови від договору регулюється загальними за садами цивільного права.

Приписами ч.1 ст.291 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від договору не допускається.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.615 ЦК України у разі порушення зобовязання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Частина 2 цієї статті встановлює, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відшкодування за порушення зобовязання.

Законодавство про оренду землі містить спеціальну норму щодо розірвання договору в односторонньому порядку.

Відповідно до п.»д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Статтею.31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припитається в разі: закінчення строку, на який його було укладено, викупу

земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря, смерті фізичної особи орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмова осіб, зазначених у ст.7 цього Закону від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки, ліквідації фізичної особи орендаря. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 цього ж Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст.25,25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істтно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та законами України. Якщо договір оренди землі розривається з ініціативи орендаря, то орендодавець має право на отримання орендної плати на землі сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору тієї ж земельної ділянки на тих самих умовах , за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобовязань . У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону.

Пунктом 37 договору оренди землі передбачені підстави його припинення.

Згідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором.

Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача з вимогою щодо справлення орендної плати, не надав суду належних будь-яких доказів про наявність заборгованості зі сплати за оренду землі.

Статті 24,25 Закону України «Про оренду землі» передбачають права та обовязки орендодавця, серед яких є право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Однак доказів того, що відповідач несвоєчасно сплачував орендну плату або має перед позивачем заборгованість за оренду, матеріали справи не містять, і відповідно до ст.60 ЦПК України таких доказів позивач не надав.

Постановою ВСУ від 12.12.2012 року зроблено правовий висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору оренди у цій частині або несвоєчасна сплата не є підставою для його розірвання.

Таку ж правову позицію висловив ВСУ у постанові № 6-166-цс13 від 12.12.2014 р.

Щодо зустрічного позову ТОВ «Науково-виробничий центр «Південна пальміра» про зобовязання ОСОБА_1 передати земельну ділянку по договору оренди землі суд доходить до наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України « Про оренду землі» обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцю з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, договір оренди між сторонами був зареєстрований 04.08.2015 року ( а.с.15-16). В цього ж моменту договір оренди набрав чинності відповідно до п.44 договору.

За таких обставин позовні вимоги ТОВ «Науково-виробничий центр « Південна пальміра» до ОСОБА_1 про зобовязання передати земельну ділянку задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях..

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у позові до ТОВ « Науково-виробничий центр « Південна пальміра» про розірвання договору оренди землі відмовити.

ТОВ « Науково-виробничий центр « Південна пальміра» до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ КУРТА Л.С.