Справа № 497/1925/16-ц
Провадження № 2/497/53/17
20.01.2017 року Болградський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Раца В.А.
при секретарі - Божевій І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Постановою Болградського районного суду Одеської області від 19.07.2016 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні ДТП 09.07.2016 року, то має нести відповідальність за спричинену шкоду та зобов'язаний відшкодувати позивачу заподіяні збитки, в сумі відновлювального ремонту, від сплати в добровільному порядку якої відповідач ухиляється.
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причину неприбуття суд не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши заяви сторін, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню з наступних обставин.
Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 09.07.2016 року, близько о 17:00 годині, відповідач ОСОБА_2, рухаючись на автодорозі Одеса-Рені 161+800, не витримав безпечну дистанцію, здійснив зіткнення попередь стоячим автомобілем FIAT Doblo, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_1 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
ДТП сталося через порушення водієм ОСОБА_2 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, та за що він, відповідач, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постановою судді Болградського районного суду Одеської області від 19.07.2016 року (справа № 497/1407/16-п) відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому саме порушення відповідачем ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобіль FIAT Doblo, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, позивач ОСОБА_1 являється власником автомобіля FIAT Doblo, державний номер НОМЕР_1
Згідно рахунків №7 та №8 від 28.07.2016 року ПП ОСОБА_4(АДРЕСА_1) вартість відновлювального рахунку автомобіля FIAT Doblo, державний номер НОМЕР_1 - становить 61 754.5 грн.
Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1187 ЦК України визначено порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Так, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, …., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб .
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку .
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого .
Таким чином, за заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки його володілець відповідає незалежно від наявності вини. Володільцем визнається той власник, чи інший титульний володілець, який одночасно фактично його використовує, зберігає, чи утримує.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
З роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» слідує, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2Правил дорожнього руху України).
Матеріалами справи знайшло підтвердження належними та допустимими доказами факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи знайшло підтвердження належними та допустимими доказами факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, відповідач, з вини якого сталася ДТП, добровільно не сплачує позивачу суму заподіяних збитків в розмірі 61 754,5 грн., тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -
Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца