РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/8743/16-ц

Пров. №2/766/4421/16

19 січня 2017 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що він є власником зазначеної квартири, у якій зареєстрований відповідач. Відповідач в квартирі не проживає, особистих речей не має, комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню квартири не несе.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити з підстав в ньому викладених. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився - про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , суду пояснила, що є сусідкою позивача. Відповідача ОСОБА_3 не знає, ніколи його не бачила. Свідок разом з головою ОСББ та іншою сусідкою складали акт про непроживання відповідача у спірній квартирі. Свідок проживає в будинку 10 років, але ОСОБА_3 жодного разу не бачила, він ніколи не приходив та не намагався вселитись до спірної квартири.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що є колишньою цивільною дружиною позивача, відповідача ОСОБА_3 незнає. В 2005 році проживала з позивачем, спільно придбали спірну квартиру, пізніше розірвали стосунки та свідок подарувала свою частину квартири позивачеві. ОСОБА_3 свідок не знає, жодного разу не бачила, його речі в квартирі відсутні.
В зв`язку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.
Суд, заслухав пояснення позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності позивачеві ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 10.08.2005 р. зареєстрованого в реєстрі за №3049; витягом з державного реєстру правлчинів від 10.08.2005 р. за №1336067; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.08.2005 р. за №8028288 (арк. справи 7-8).
При оформленні договору купівлі-продажу квартири, Житлово-комунальним відділом ВАТ "ХБК" була надана довідка №2135, в якій зазначено, що з моменту купівлі-продажу квартири та станом на 11.10.2005 р. в квартирі АДРЕСА_1 нахто не зареєстрований (арк. справи 14).
За договором дарування від 03.03.2016 р. ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (арк. справи 9). Тобто, позивач ОСОБА_2 є власником спірної квартири, зазначене підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (арк. справи 10-11).
Відповідно до довідки №10/1278 від 02.03.2016 р. виданої Дніпровським районним відділом у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, згідно даних відділу, станом на 02.03.2016 р. за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: позивач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 (арк. справи 15).
Згідно акту остеження на встановлення факту непроживання від 08.08.2016 р. в складі голови ОСББ "Вегас" Комової О.А., сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , встановлено, що при обстеженні квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає, особистих речей в квартирі не виявлено. Комісії відомо, що ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою приблизно з літа 2005 року, його місцезнаходження не відомо (арк. справи 16).
Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало, підстав вважати,що між сторонами існують договірні відносини щодо збереження права на користування житлом судом не встановлено. Доказів, що спростовують доводи позивача відповідачем суду не надано.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб (далі - орган реєстрації).

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання

Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому відповідач додатковому визнанню таким, що підлягає зняттю з реєстраційного обліку не підлягає, та в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 214-215, 226 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяО. В. Ус