Справа № 684/15/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року смт.Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Гонта Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, третя особа Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради, третя особа Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації.

В обґрунтування вимог посилається на те, що за життя її мати, ОСОБА_3 була членом селянської спілки ім.Матросова с.Заставці Старосинявського району та при розпаюванні земель даної селянської спілки отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №034571, а 25.05.2003 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №99/2003р., на її імя видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ №039370, площею 2,68 га, що розташована на території Заставецької сільської ради Старосинявського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 17.06.2001 року ОСОБА_3 померла, а спадщину після її смерті прийняла позивач, як єдиний спадкоємець за законом. При зверненні до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку їй було відмовлено у звязку з тим, що, державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_3 виданий після її смерті. Тому, позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 17.06.2001 року, право на земельну частку (пай) розміром 3,08 в умовних кадастрових гектарах в землях селянської спілки ім.Матросова с.Заставці Старосинявського району Хмельницької області та визнати недійсним, виготовлений на імя ОСОБА_3, на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №99/2003р. від 19.05.2003 року державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХМ №039370 та його реєстрацію в Книзі реєстрації державних актів за №337 від 25.05.2003 року.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явився, проте подав суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності.

Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.06.2001 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 160699 від 19.06.2001 року, виданим Заставецькою сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 18.

Позивач ОСОБА_1 є донькою спадкодавиці ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БВ №259240, виданим повторно 18.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Хмельницькій області та свідоцтвом про одруження серія І-АБ №379640 від 07.08.1969 року, виданим Заставецькою сільською радою Старосинявського району.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі від 29.12.2016 року ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №034571 на земельну частку (пай), що розташована на території Заставецької сільської ради Старосинявського району, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №427 від 21.08.1996 року. Взамні вказаного сертифікату, на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №99/2003р. від 19.05.2003 року, зареєстровано та видано Державний акт на право власності на на землю серія ХМ №039370, на земельну ділянку площею 2,68 га, що розташована на території Заставецької сільської ради Старосинявського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 отримала сертифікат ХМ №034571 на право земельну частку (пай) розміром 3,08 в умовно кадастрових гектарах селянської спілки ім.Матросова, зареєстрований в даній книзі за № 427 від 21.08.1996 року, про що свідчить її підпис.

19.05.2003 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №99 від на імя ОСОБА_3 видано Державний акт на право приватної власності на землю ХМ №039370 від 25.05.2003 року,площею 2,68 га на території Заставецької сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її донька ОСОБА_1, яка проживала на час смерті в належному спадкодавиці будинку та фактично вступила в управління спадковим майном, що також стверджується копією спадкової справи №42-2016 від 18.03.2016 року, відкритої за заявою позивача ОСОБА_1

21.12.2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки державний акт про право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса ОСОБА_5 №1903-02-31/2016 від 21.12.2016 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 23 ЗК України 1991 року, який діяв на час смерті ОСОБА_3 та відкриття спадщини, право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Судом встановлено, що 19.05.2003 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №99 від 19.05.2003 року на імя ОСОБА_3 видано Державний акт на право приватної власності на землю ХМ №039370 від 25.05.2003 року,на земельну ділянку площею 2,68 га, тобто після її смерті 17.06.2001 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_3 не набула права власності на земельну ділянку площею 2,68 га на території Заставецької сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки за життя не отримала державного акту на право власності на дану земельну ділянку.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла ОСОБА_3 за життя була включена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат серії ХМ №034571 на право земельну частку (пай) розміром 3,08 в умовно кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності селянської спілки ім.Матросова с.Заставці Старосинявського району Хмельницької області, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 427 від 21.08.1996 року, тому набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після її смерті.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ №039370 від 25.05.2003 року, який виданий після смерті ОСОБА_3, слід визнати недійсним, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 197, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 548-549 ЦК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 17.06.2001 року, право на земельну частку (пай) в розмірі 3,08 умовних кадастрових гектарів в землях селянської спілки ім.Матросова с.Заставці Старосинявського району Хмельницької області, право на яку ОСОБА_3 було посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №034571, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №427 від 21.08.1996 року.

Визнати недійсним, виготовлений на імя ОСОБА_3, на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №99/2003р. від 19.05.2003 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХМ №039370 та його реєстрацію в Книзі реєстрації державних актів за №337 від 25.05.2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Галиш І.Б.