Справа №263/924/17
Провадження 2/263/788/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м..Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Мельник І.О.,

при секретарі Домановій І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2017 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м.Маріуполя з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказавши, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО№054636, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №632. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які мешкають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. На теперішній час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дітей не надає, у звязку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на її користь до досягнення дітьми повноліття.

Позивач до судового засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на задоволенні наполягала.

Відповідач до судового засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечував.

Фіксування судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 9 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд не приймає визнання відповідачем позову, оскільки у подальшому воно може потягнути за собою ускладнення в його виконанні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 ЦПК України, абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 9, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Судовий розгляд справи продовжити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Мельник