Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 січня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

-головуючого - судді Шепетко І. О.,

-за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 3 в будинку № 9 по вул. Чорновола в м. Ужгород, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2016 року, що відповідач був зареєстрований за вказаною адресою, як колишній власник квартири, в квартирі не проживає, відсутні його речі, не несе витрат на утримання квартири; наявність реєстрації відповідача за даною адресою є перешкодою для неї як власника.

У судове засідання позивач та її представник не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, однак, як вбачається з матеріалів справи, подали до суду заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач до суду не зявився, заперечень проти позову не представив, був повідомлений належним чином, завчасно через оголошення у газеті «Новини Закарпаття» № 2 (4617) від 14 січня 2017 року. Заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

З наданих суду доказів встановлено наступне.

З договору купівлі-продажу квартири від 23.08.2016 року вбачається, що позивач купила у відповідача ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, договір посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 102.

З довідки ТОВ «Житло-Сервіс» № 1186 від 21.09.2016 року вбачається, що відповідач дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 як колишній власник.

З довідки Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із заяв ОСОБА_5, що мешкає за адресою м. Ужгород, вул. Чорновола, 9/6 та ОСОБА_6, що мешкає за адресою, м. Ужгород, вул. Чорновола, 9/9, які є сусідами, вбачається, що відповідач за вказаною адресою не проживає більше року, довгий час проживає за кордоном.

Доказів на спростування даних фактів відповідач не представив, так само не представив доказів на підтвердження того факту, що залишив квартиру і тривалий час відсутній в ній з поважних причин. Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно зі ст. 71 ЖК України, за наймачем чи членом його сімї протягом шести місяців відсутності зберігається право користування жилим приміщенням; член сімї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у разі його відсутності понад 6 місяців без поважної причини, згідно ст. 72 ЖК України. Такі ж правила встановлені і стосовно осіб, що проживали в жилому приміщенні, належному особі на праві приватної власності (ст. 167 ЖК України).

Відповідач, який не проживав в квартирі значно більше 6 місяців без поважних причин і залишив квартиру добровільно, втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідач не є власником квартири, тому його права не є похідними від права власності.

Крім того, згідно ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Власник у відповідності до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності. Оскільки, наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою є перешкодою для власника, то позивач має право вимагати усунення перешкоди і у такий спосіб, як визнання особи такою, що в тратила право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.71, 72, 167 ЖК України, ст. ст. 321, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 212, 214, 215, 224-228, 231, 233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити;

ОСОБА_7 ОСОБА_8 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 3 в будинку № 9 по вул. Чорновола в місті Ужгород.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9