Справа № 148/2459/16-ц
Провадження №2-о/148/10/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Штифурко Л.А.,

секретаря Лавренюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин цивільну справу за заявою Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною вище заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті остання заповідального розпорядження не залишила, спадкоємців померлої ОСОБА_1 немає. Оскільки з часу смерті ОСОБА_1 спадщину ніхто не прийняв, з її смерті пройшов понад рік, заявник, як орган місцевого самоврядування, посилаючись на норми ст. 1277 ЦК України, звернувся до суду та просить визнати відумерлою спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_1, до складу якої входить земельна ділянка НОМЕР_1 площею 2, 92 га, розташована на території Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, та майнового паю у пайовому фонді майна колишнього КСП "Іскра" с. Тарасівка, зарахувавши їх до комунальної власності Тарасівської сільської ради.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ній. Уточнила, що просить визнати спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_1, відумерлою та передати її територіальній громаді Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Також зазначила, що спадщину після ОСОБА_1 ніхто не прийняв, заповідального розпорядження вона не залишила. Пояснила, що раніше Тарасівська сільська рада не зверталась до суду про визнання спадщини відумерлою через відсутність належного фінансування на сплату судового збору. Просила заяву задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії запису акта про смерть № 2 від 19.02.1998 року, наданого на запит суду Тульчинським районним відділом ДРАЦС, встановлено, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у році 80 років в с. Тарасівка Тульчинського району Вінницької області (а.с. 23-24).

Згідно посвідченої Відділом держгеокадастру у Тульчинському раойні Вінницької області копії Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_1, останній передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,92 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с.4)

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки на момент смерті ОСОБА_1 становить 16763, 27 грн. (а.с.7).

Відповідно до довідки №253, виданої виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 29 листопада 2016 року, судом встановлено, що відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами громадян-співвласників майна с.Тарасівка від 15 травня 2001 року, частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 6102, грн., або 0, 3787 відсотків від загальної вартості, проте свідоцтва про право власності на майновий пай вона не отримувала (а.с.9).

З відповіді Тульчинської державної нотаріальної контори, наданої на запит суду 17.12.2016 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 спадкова справа не відкривалась.

З аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до винсовку, що заява Тарасівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилається на норму ст.1277 ЦК України 2003 року.

Положення ст.1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року.

Відповідно до роз'яснень, викладених у абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Судом установлено, що часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_1, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2. Приймаючи до уваги вказаний факт, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року, яким не передбачено визнання спадщини відумерлою.

Вимога про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК УРСР заявником не заявлялась.

З огляду на викладене, суд залишає заяву про визнання спадщини відумерлою без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 529-531 ЦК УРСР, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А.Штифурко