Справа № 464/3923/16 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/811/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_1, представника ОСОБА_1 та ОСОБА_10 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, укладеного 31 березня 2015 року між нею та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ярош Оленою Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі за № 251, зняття заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1.

01.11.2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до суду із заявою про залучення їх до участі у справі. як правонаступників позивачки, оскільки вони є спадкоємцями за заповітом після її смерті.

03 листопада 2016 року представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки позивачКА ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, а спірні правовідносини, пов»язані виключно з особою позивача та не допускають правонаступництва.

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про залучення їх до участі у справі, як правонаступників позивача, відмовлено.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору закрито, у зв"язку із смертю позивача.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 та ОСОБА_10. - ОСОБА_2, в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт зазначає, що суд в оскаржуваній ухвалі дійшов до невірного висновку про неможливість правонаступництва у спірних правовідносинах, оскільки ОСОБА_7, яка була відчужувачем, за життя звернулась до суду з позовом про розірвання спадкового договору, укладеного 31 березня 2015 року за № 251, а ОСОБА_1 та ОСОБА_10. своєю заявою про залучення їх, як правонаступників, лише підтримали позов ОСОБА_7, що не суперечить п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Також, зазначає, що враховуючи зміст ст.ст. 1217, 1218, 1233 ЦК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_10., будучи спадкоємцями за заповітом, наділені правами не тільки, як спадкоємці за заповітом, але і як правонаступники прав померлої ОСОБА_7 До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Апелянт вважає, що за таких обставин до ОСОБА_1 та ОСОБА_10., як до спадкоємців за заповітом, перейшли усі права та обов»язки, що належали позивачці на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1, представника ОСОБА_1 та ОСОБА_10. - ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, визначившись з характером спірних правовідносин, виходив з того, що зобов'язання сторін у спадковому договорі нерозривно пов'язані із його сторонами, а тому в даному випадку спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст.. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов»язуєттся виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа.

За правилами ст. 1303 ЦК України відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ярош Оленою Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 251, згідно з яким ОСОБА_7 передає після її смерті у власність ОСОБА_3 належну на праві приватної власності квартиру у АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 зобов»язалася прийняти квартиру і виконати умови цього спадкового договору, пунктом 8 спадкового договору передбачено обов»язки набувача майна, які покладені на нього за згодою сторін договору.

Стаття 1308 ЦК України передбачає, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2016 р. ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила розірвати спадковий договір, укладений 31 березня 2015 року між нею та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ярош О.В. зареєстрованого в реєстрі за № 251, зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого 31.10.2016 року.

03.11.2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки 29.10.2016 року позивачка померла, а спірні правовідносини пов»язані виключно з особою позивача, а відтак, не допускають правонаступництва, а тому відповідно до п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України провадження у справі просить закрити.

01.11.2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до суду із заявою про залучення їх до участі у справі, як правонаступників позивачки, оскільки вони є спадкоємцями за заповітом, складений ОСОБА_7 29.04.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованим в реєстрі за №719.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України уразі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов»язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи на будь - якій стадії цивільного процесу.

Тобто, за положеннями ст.37 ЦПК України, процесуальне правонаступництво у цивільній справі допускається у разі смерті фізичної особи, якщо позов пред'явлено фізичною особою за її життя, і уже після пред'явлення позову фізична особа померла, а правовідносини допускають правонаступництво.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірними є правовідносини, що виникли з приводу розірвання спадкового договору, укладеного між ОСОБА_7, як відчужувачем майна, та ОСОБА_3, як набувачем майна.

Відповідно до роз'яснень п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року згідно зі статтею 1308 ЦК спадковий договір може бути розірвано на вимогу відчужувача або набувача. За змістом цього правила інші особи, у тому числі, спадкоємці відчужувача, не

можуть пред'являти вимоги про розірвання спадкового договору.

Відповідно до роз»яснень п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, спадковий договір може бути визнано недійсним із підстав, визначених нормами глави 16 ЦК. Вимогу про визнання недійсним спадкового договору може бути заявлено як відчужувачем та набувачем, так і іншою заінтересованою особою. У разі пред»явлення позову особою, яка не є стороною спадкового договору, необхідно перевіряти, які права та охоронювані законом інтереси цієї особи порушено (стаття 3 ЦПК України).

Оскільки згідно зі ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано на вимогу відчужувача або набувача, інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред»являти вимоги про розірвання спадкового договору.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що виконання зобов'язань, зазначених у спадковому договорі, покладається саме на його сторони, а відтак виконання зобов»язань у спадковому договорі нерозривно пов'язані із його сторонами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а тому з врахуванням положень п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд першої інстанції вірно закрив провадження в справі.

На думку колегії суддів суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин, посилання ОСОБА_9.та ОСОБА_10. на невиконання набувачем майнаОСОБА_3 умов спадкового договору, є підставою для його розірвання лише за вимогою відчужувача, а не його спадкоємців.

Відповідно до роз'яснень, що містить п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування, в тому числі право на обов'язкову частку.

Згідно зі ст.1307 ЦК України заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст.215, 216 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю

З врахуванням положень ст.1307 Цивільного кодексу України та з огляду на те, що вказаний заповіт ОСОБА_7 було складено після укладення спадкового договору, а заповітом не може охоплюватись майно, яке є предметом даного спадкового довогору, покликання ОСОБА_1 та ОСОБА_10 на наявність заповіту, складеного ОСОБА_7 на їх ім'я, як на підставу для залучення їх, як правонаступників позивачки, є безпідставними та необґрунтованими.

З наведених вище підстав суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_9, ОСОБА_10 про залучення їх до участі в справі, як правонаступників позивачки ОСОБА_7

З врахуванням вищенаведеного, положень ст.1307 ЦК України, безпідставними та необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що позов про розірвання спадкового договору був пред»явлений ОСОБА_12 за життя, що на думку апелянта допускає правонаступництво ОСОБА_1 та ОСОБА_10. після смерті позивачки.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 11 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.