Категорія 48 Доповідач Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Кучевського П.В.

Суддів: Зайцева А.Ю., Панасюка О.С.,

При секретарі: Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти, що зберігаються в банківських установах на рахунках ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_3 ? частину коштів, отриманих нею за переказами позивача за допомогою системи Western Union протягом 2009 -2015 років, а також розділити між сторонами побутову техніку та речі побутового вжитку, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_1, згідно акту опису майна державного виконавця.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано спільною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майно набуте за час їх шлюбу:

- телевізор SAMSUNG, сірого кольору

-стінку коричневого кольору, що складається з 9 відділів;

-два крісла, світло коричневого кольору;

-килим настінний, червоного кольору;

-розкладний стіл, коричневого кольору;

-диван, коричневого кольору, з зеленою обшивкою;

-шість стільців, коричневого кольору;

-часи коричневого кольору;

-холодильник Атлант, білого кольору;

-стінка коричневого кольору, яка складається з 4-х відділів;

-тумбочка під телевізор, деревна, коричневого кольору;

-стіл комп'ютерний, кольору горіха;

-диван двохспальний розкладний, коричневої обшивки;

- розкладний стіл коричневого кольору;

-килим, темно червоного кольору;

-шкаф у прохідній кімнаті, коричневого кольору, який складається з 1-го відділі;

-диван «Софа», жовтого кольору;

-комод коричневого кольору, який складається з 5-ти тумбочок-полок, книжкова поличка, яка складається з 2-х відділів;

-телевізор SAMSUNG, чорного кольору, б/у, не в робочому стані;

-DVD-4110 RAINFORD, чорного кольору;

-стінка коричневого кольору, яка складається з 5 відділів;

-чотири книжні полочки, коричневого кольору;

-кухонний стіл з двома стільцями;

-кухонна стінка з 4-х відділів, коричневого кольору;

-газова плита, коричневого кольору;

-автономний котел опалення JUNKERS;

-пральна машина SAMSUNG,

Виділено в натурі ОСОБА_2 з даного майна:

- телевізор SAMSUNG, сірого кольору;

-стінку коричневого кольору, що складається з 9 відділів;

-два крісла, світло коричневого кольору;

-килим настінний, червоного кольору;

-розкладний стіл, коричневого кольору;

-диван, коричневого кольору, з зеленою обшивкою;

-шість стільців, коричневого кольору;

-часи коричневого кольору;

-холодильник Атлант, білого кольору;

Виділено в натурі ОСОБА_3 з даного майна:

-стінка коричневого кольору, яка складається з 4-х відділів;

-тумбочка під телевізор, дерев'яна, коричневого кольору;

-стіл комп'ютерний, кольору горіха;

-диван двохспальний розкладний, коричневої обшивки;

- розкладний стіл коричневого кольору;

-килим, темно червоного кольору;

-шкаф у прохідній кімнаті, коричневого кольору, який складається з 1-го відділі;

-диван «Софа», жовтого кольору;

-комод коричневого кольору, який складається з 5-ти тумбочок-полок, книжкова поличка, яка складається з 2-х відділів;

-телевізор SAMSUNG, чорного кольору, б/у, не в робочому стані;

-DVD-4110 RAINFORD, чорного кольору;

-стінка коричневого кольору, яка складається з 5 відділів;

-чотири книжні полочки, коричневого кольору;

- кухонний стіл з двома стільцями;

-кухонна стінка з 4-х відділів, коричневого кольору;

-газова плита, коричневого кольору;

-автономний котел опалення JUNKERS;

-пральна машина SAMSUNG,

В решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про визнання права спільної сумісної власності подружжя на грошові кошти в сумі 35000 Євро та стягнення з ОСОБА_3 на його користь ? частину цих коштів, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3 також оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, та просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову про виділ майна в натурі відмовити, та вказує на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2016 року не в повній мірі відповідає вказаним вимогам Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.02.1983 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1

В продовж тривалого часу позивач працював за кордоном, та переказував ОСОБА_3 грошові кошти за допомогою грошової системи переказів Westеrn Union 03.02.2012 року, 05.04.2011 року, 16.06.2010 року, 03.06.2009 року, 19.10.2010 року, 31.03.2009 року по 5000 Євро, відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк», переказ 10.10.2013 року був здійснений іншою особою (а.с.93).

Довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0/2-20151222/1016 від 19.01.2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 має депозитну картку № НОМЕР_2, залишок становить 3,23 грн., в період з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року руху по карті руху коштів не було (а.с.92).

ОСОБА_3 у письмових поясненнях суду вказала, що кошти які надсилав позивач, за його згодою, витрачались на навчання доньки ОСОБА_5, а саме: в Вінницькому коледжі бізнесу, впродовж 2006-2007 навчальних років, в розмірі 3150 грн., що підтверджується договором з навчальним закладом № 699 від 30.08.2006 року (а.с.62-64); у Вінницькому кооперативному коледжі двох 2008-2009 навчальних років, в розмірі 3840 грн., що підтверджується договором про підготовку молодшого спеціаліста (а.с.58,61); у Вінницькому кооперативному інституті впродовж 2009 - 2013 років, в розмірі 13 590 грн., що підтверджується договором про підготовку бакалавра за № 151 від 28.04.2009 року (а.с.59-60).

Крім витрат на навчання дочки відповідач вказала, що кошти надісланні позивачем витрачалися на придбання продуктів харчування, одяг, оплату комунальних послуг та інші потреби. Також зазначила, що на час розгляду справи коштів на які претендує позивач у неї не має.

Суд першої інстанції вживав заходи по встановленню розміру коштів, що перебувають у ОСОБА_3 Зокрема, шляхом розкриття банківської таємниці отримано відомості про рахунки відповідача, залишок та рух коштів по рахунках, а також отримано інформацію з Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про доходи ОСОБА_3 Отримані відомості не підтвердили факт наявності у ОСОБА_3 грошових коштів, про поділ яких просить позивач.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином, суд вправі вирішити позовні вимоги про поділ майна наявного на час припинення ведення спільного господарства.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив вимоги позову в частині поділу 35 тис. Євро не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено відсутність вказаних коштів у відповідача на час припинення ведення спільного господарства, а також встановлено, що спірні кошти за період з 2009 року по 2015 рік витрачені на навчання доньки подружжя та спільні потреби сім?ї.

Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 лютого 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи.

Представники позивача обґрунтовуючи позовні вимоги посилаються на постанови Верховного Суду України від 19 червня 2013 року та від 03 червня 2015 року.

Однак, такі доводи представників ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки вказані рішення Верховного Суду України постановлені за інших обставин справи, зокрема, правова позиція ВСУ викладена у постанові від 09 червня 2013 року №6-55ц13 зводиться до того, що договір укладений одним із подружжя, за яким майно використане не на задоволення потреб сім?ї, а на інші потреби, не створює обов'язків для іншого з подружжя, а правова позиція у постанові ВСУ від 03 червня 2015 року по справі №6-38цс15 вказує на те, що якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов'язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Отже правовідносини сторін не є аналогічними правовідносинам, що виникли в даній справі. ОСОБА_2 заявлено позовні вимоги про поділ майна подружжя, при цьому сторони не укладали договорів на використання майна не на задоволення потреб сім'ї, та не є учасниками господарських товариств, а відтак вищевказані правові позиції Верховного Суду України до правовідносин що склалися між позивачем та відповідачем не застосовуються.

За правилами частини 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази надаються сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі.

Частина 3 ст.60 ЦПК України передбачає, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. А відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Надані позивачем копії банківських документів належним чином не завірені, не перекладені, заповнені іноземною мовою та не підтверджують факту наявності на день пред'явлення позову у ОСОБА_3 35 тисяч Євро. Крім цього, ці банківські документи містять неточності та не співпадають з розрахунком позивача. З вказаних документів вбачається що частина переказів здійснювалась не ОСОБА_2 а іншою особою на ім'я ОСОБА_8.

Як пояснив представник відповідача спірні грошові кошти ОСОБА_2 надсилав дружині не однією сумою, а за період роботи за кордоном частковими платежами протягом більш як шести років, та ці кошти за згодою подружжя витрачалися на забезпечення потреб родини, зокрема на навчання спільних дітей, придбання необхідних речей, меблів, побутової техніки, організацію весілля доньки та на весільний подарунок, тощо. При цьому позивач був обізнаний про такі витрати.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підвередив, що за його згодою 10 тис. Євро було перераховано доньці.

Отже, судом не встановлено, та позивач не надав доказів про підтвердження факту наявності у ОСОБА_3 на час припинення ведення спільного господарства коштів у сумі 35000 грн., які він їй передавав системою Westеrn Union за період з 01 січня 2009 року по 01 вересня 2015 року.

Поряд з цим, суд першої інстанції встановлюючи обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства ухвалою від 09 грудня 2015 року задоволив клопотання представника позивача та зобов'язав Староміський ВДВС Вінницького МУЮ скласти акт опису майна, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_2.

Згідно із актом опису й арешту майна від 07.04.2016 року Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, за адресою: АДРЕСА_3, описано й арештовано наступне майно:

- телевізор SAMSUNG, сірого кольору

- коричневого кольору, що складається з 9 відділів;

- два крісла, світло коричневого кольору;

- килим настінний, червоного кольору;

- розкладний стіл, коричневого кольору;

- диван, коричневого кольору, з зеленою обшивкою;

- шість стільців, коричневого кольору;

- часи коричневого кольору;

- холодильник Атлант, білого кольору;

- стінка коричневого кольору, яка складається з 4-х відділів;

- тумбочка під телевізор, дерев'яна, коричневого кольору;

- стіл комп'ютерний, кольору горіха;

- диван двоспальний розкладний, коричневої обшивки;

- розкладний стіл коричневого кольору;

- килим, темно червоного кольору;

- шафу у прохідній кімнаті, коричневого кольору, який складається з 1-го відділі;

- диван «Софа», жовтого кольору;

- комод коричневого кольору, який складається з 5-ти тумбочок-полок, книжкова поличка, яка складається з 2-х відділів;

- телевізор SAMSUNG, чорного кольору, б/у, не в робочому стані;

- DVD-4110 RAINFORD, чорного кольору;

- стінка коричневого кольору, яка складається з 5 відділів;

- чотири книжні полочки, коричневого кольору;

- кухонний стіл з двома стільцями;

- кухонна стінка з 4-х відділів, коричневого кольору;

- газова плита, коричневого кольору;

- автономний котел опалення JUNKERS;

- пральна машина SAMSUNG,

- телевізор SAMSUNG, сірого кольору;

- стінку коричневого кольору, що складається з 9 відділів;

- два крісла, світло коричневого кольору;

- килим настінний, червоного кольору;

- розкладний стіл, коричневого кольору;

- диван, коричневого кольору, з зеленою обшивкою;

- шість стільців, коричневого кольору;

- часи коричневого кольору;

- холодильник Атлант, білого кольору;

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ст. 70 СК України, ст. 372 ЦК України).

За правилами ч. 1 статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 1983 року.

Вирішуючи питання складу спільного сумісного майна подружжя колегія суддів враховує лише те майно, яке було набуто сторонами за час перебування у шлюбі та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд першої інстанції вказані обставини не врахував, не вирішив заявлене позивачем клопотання про проведення у справі товарознавчої експертизи, з метою визначення обсягу та вартості майна.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником позивача повторно заявлено клопотання про проведення у справі товарознавчої експертизи, яке задоволено ухвалою від 31 серпня 2016 року.

За результатами проведення судово-товарознавчої експертизи експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено висновок №2247/16-21 від 22 грудня 2016 року.

Колегія суддів відповідно положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, задовольнила заяву представника позивача та викликала в судове засідання експерта ОСОБА_6

Експерт ОСОБА_6 надала усні пояснення та відповіді на питання сторін, якими підтвердила обставини встановлені у висновку за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №2247/16-21 від 22 грудня 2016 року.

25 січня 2017 року представник позивача ОСОБА_7 електронною поштою надіслав до апеляційного суду заяву, у якій він в повному обсязі погоджується з висновком експерта, вважає його таким, що підтверджує обставини справи, однак пропонує власний варіант поділу майна.

Колегія суддів враховує, що позовні вимоги заявлялися про поділ спільного майна подружжя, які в подальшому уточнювалися з урахуванням встановленого обсягу цього ж майна, та приходить до висновку про не прийнятність запропонованого ОСОБА_7 варіанту поділу майна з огляду на наступне.

Висновок експерта Вінницького відділення КНДІСЕ від 22 грудня 2016 року №2247/16-21 свідчить про те, що за час перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули:

1)Телевізор стаціонарний кольоровий марки «Samsung» моделі «СІ21М16MJQ» вартістю 880 грн., рік придбання - 2002.

2)Тумбочка під телевізор вартістю 252 грн., рік придбання - 2002.

3)Комп'ютерний стіл вартістю 393,60 грн., рік придбання - 2002.

4)Стіл - тумба вартістю 539,4 грн., рік придбання - 2008.

5)Шафа для передпокою вартістю 1015 грн., рік придбання - 2002.

6)Набір корпусних меблів для вітальні вартістю 5153,5 грн., рік придбання - 2008.

7)DVD програвач марки «Rainford» модель 4110 вартістю 200 грн., рік придбання - 2006.

8)Набір корпусних меблів для вітальні складається з 5-ти шаф різних за призначенням вартістю 1400 грн., рік придбання - 2002.

9)Годинник настінний «Rikon» вартістю 310,5 грн., рік придбання - 2006.

10)Два стільці вартістю 483,18 грн., рік придбання - 2006.

11)Холодильник марки «Атлант» моделі «ХМ5014-001» вартістю 4340 грн., рік придбання - 2008.

12)Газова плита «Дніпропетровськ» з духовою шафою вартістю 350 грн., рік придбання - 2006.

13)Газовий котел моделі «OW23AE» вартістю 2150 грн., рік придбання - 2004.

14)Пральна машинка марки «Samsung» моделі «Fussy S-821 compact» вартістю 595,01 грн., рік придбання - 2006.

Згідно висновку експерта загальна вартість вищепереліченого майна, становить 18062,19 грн. Саме це майно підлягає поділу за правилами ст. 69-71 Сімейного кодексу України, оскільки було набуте подружжям за час шлюбу та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також під час експертизи встановлено, що решту майна на суму 10507,4 грн. було придбано у період 1980-1982 роки та не є спільною-сумісною власністю подружжя. Крім цього, поділу не підлягає телевізор «Samsung» в неробочому стані, вартість якого не можливо встановити через моральне старіння моделі та відсутність даних про вартість ремонтних робіт, а також книжкова поличка з двох відділів, яку представник позивача ОСОБА_7 помилково двічі вказав у клопотанні про проведення експертизи.

Як роз'яснено у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 лютого 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації.

Сторони не дійшли згоди щодо розподілу майна в натурі чи отримання компенсації, а тому колегія суддів з врахуванням встановлених обставин справи та висновку експерта вважає за можливе поділити майно наступним чином: виділити в натурі ОСОБА_2 телевізор стаціонарний кольоровий марки «Samsung» моделі «СІ21М16MJQ» вартістю 880 грн., комп'ютерний стіл вартістю 393,60 грн., стіл - тумба вартістю 539,4 грн., шафа для передпокою вартістю 1015 грн., DVD програвач марки «Rainford» модель 4110 вартістю 200 грн., набір корпусних меблів для вітальні складається з 5-ти шаф різних за призначенням вартістю 1400 грн., годинник настінний «Rikon» вартістю 310,5 грн., холодильник марки «Атлант» моделі «ХМ5014-001» вартістю 4340 грн. на загальну суму 9078,5 грн.; виділити в натурі ОСОБА_3 тумбочку під телевізор вартістю 252 грн., набір корпусних меблів для вітальні вартістю 5153,5 грн., два стільці вартістю 483,18 грн., газову плиту «Дніпропетровськ» з духовою шафою вартістю 350 грн., газовий котел моделі «OW23AE» вартістю 2150 грн., пральну машину марки «Samsung» моделі «Fussy S-821 compact» вартістю 595,01 грн. на загальну суму 8983,69 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 47 грн. 40 коп. грошової компенсації за більшу частку виділеного майна.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог не заслуговують на увагу, оскільки до суду заявлено позов про поділ спільного майна подружжя набутого на час шлюбу, у подальшому позовні вимоги не змінювались проте, збільшувався їх обсяг, з врахуванням яких колегія суддів прийшла до висновку про поділ спільного майна подружжя, яке було набуте за час шлюбу з 1983 по 2015 роки, та було наявне на час припинення ведення спільного господарства.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовним вимог ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, в іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судові витрати на суму 12155,7 грн. з яких: 3654, 60 грн. судового збору за подачу позову (квитанція №35 від 28.08.2016 року), 243,6 грн., за заяву про забезпечення доказів (квитанція №13299872-1 від 02.12.2015 року), за проведення експертизи в розмірі 8257,50 грн.

Крім цього, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2016 року відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору в розмірі 4020,06 грн.

При вирішенні питання розподілу судових витрат колегія суддів враховує, що позивачем було заявлено позовні вимоги про поділ 35 тис. Євро (еквівалентно на час звернення до суду 842100 грн.) та описаного державним виконавцем майна, вартість якого становить 28569,59 грн. (згідно висновку експерта). Фактично ціна позову становила 435334,8 грн., а задоволено позовні вимоги на 9031, 09 грн.

Враховуючи розмір понесених позивачем судових витрат, та часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 335,57 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та розподілу судових витрат скасувати, ухвалити нове рішення в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Виділити в натурі ОСОБА_2 телевізор стаціонарний кольоровий марки «Samsung» моделі «СІ21М16MJQ» вартістю 880 грн., комп'ютерний стіл вартістю 393,60 грн., стіл - тумба вартістю 539,4 грн., шафа для передпокою вартістю 1015 грн., DVD програвач марки «Rainford» модель 4110 вартістю 200 грн., набір корпусних меблів для вітальні складається з 5-ти шаф різних за призначенням вартістю 1400 грн., годинник настінний «Rikon» вартістю 310,5 грн., холодильник марки «Атлант» моделі «ХМ5014-001» вартістю 4340 грн. на загальну суму 9078,5 грн.

Виділити ОСОБА_3 тумбочку під телевізор вартістю 252 грн., набір корпусних меблів для вітальні вартістю 5153,5 грн., два стільці вартістю 483,18 грн., газову плиту «Дніпропетровськ» з духовою шафою вартістю 350 грн., газовий котел моделі «OW23AE» вартістю 2150 грн., пральну машину марки «Samsung» моделі «Fussy S-821 compact» вартістю 595,01 грн. на загальну суму 8983,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 47 грн. 40 коп. грошової компенсації за більшу частку виділеного майна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 335,57 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 4020,06 грн. судового збору за подання апеляційної скарги у дохід Державного бюджету України.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ П.В. Кучевський

Судді: /підпис/ А.Ю. Зайцев

/підпис/ О.С. Панасюк

Згідно із оригіналом

Головуючий: П.В. Кучевський