Справа № 735/1153/16-ц Провадження № 22-ц/795/543/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Грушко О. П. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Скрипки А.А., Тагієва С.Р.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав,

треті особи - орган опіки та піклування Коропської районної державної адміністрації, опікунська рада Рождественської сільської ради,

в с т а н о в и в:

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_5 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просила скасувати дане рішення і ухвалити нове, задовольнивши її позов.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач на протязі останніх десяти років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню ОСОБА_5, зловживає алкогольними напоями, перебуває на обліку в лікаря-нарколога Коропської центральної районної лікарні з 2013 року. В стані алкогольного сп'яніння по декілька днів не проживає вдома. Одержувану соціальну допомогу витрачає на власні потреби.

Також апелянт зазначає, що на засіданні комісії опікунської ради ОСОБА_7 заявила, що вона відмовляється від дочки, що було підтверджено головою опікунської ради Рождественської сільської ради.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що між матір'ю позивачки та бабусею, яка могла вплинути на рішення дитини щодо порушення справи про позбавлення батьківських прав матері, існує конфлікт; у позивачки є батько, з яким вона не проживає і не спілкується, але вимог про позбавлення його батьківських прав не заявляє; що судом встановлено факт виправлення відповідачки, зміну ставлення її до дитини на теперішній час і відсутність необхідності застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав у якості покарання за неналежну поведінку в минулому; інтереси самої дитини, а також з тієї обставини, що позбавлення батьківських прав відповідачки жодним чином не вплине позитивно на інтереси дитини.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Рішенням №29 Виконавчого комітету Жовтневої сільської ради від 12 серпня 2016 року вирішено розглянути питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 (а.с.3)

ОСОБА_5 навчається у ДПТНЗ Конотопському професійному аграрному ліцеї та отримує стипендію (а.с.4).

З інформації Коропського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 28 жовтня 2016 року вбачається, що родина ОСОБА_7, 1982 року народження, жительки с.Рождественське, неодноразово перебувала під соціальним супроводом. Мати зловживла алкогольними напоями, у стані алкогольного сп'яніння поводилася агресивно та зухвало. Її донька ОСОБА_5 постійно проживає з бабусею ОСОБА_8, 1961 року народження (а.с.5, 38).

Також згідно довідки-характеристики від 31 жовтня 2016 року Рождественської сільської ради відповідачка ОСОБА_7 характеризувалась негативно (а.с.9).

З довідки Коропської центральної районної лікарні від 21 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку у лікарня нарколога з 2013 року (а.с.14).

Згідно висновку органу опіки та піклування Коропської районної державної адміністрації від 10 січня 2017 року «Про позбавлення батьківських прав ОСОБА_7, 1982 року народження» вирішено підтримати позовну заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_5, 1999 року народження (а.с.52-53).

В той же час, Коропська селищна рада надала нову довідку-характеристику від 30 січня 2017 року з якої вбачається, що ОСОБА_7 зарекомендувала себе негативно, проте на даний час її поведінка покращилась, спиртним не зловживає, разом зі співмешканцем купили будинок, проводять ремонт, веде невеличке господарство, займається вихованням сина. Компрометуючих матеріалів на ОСОБА_7 на даний час до Рождественського старостату не надходило (а.с.80).

Крім того, в судовому засіданні представник органу опіки та піклування заявив, що не вважає, що є необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно її доньки ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу, що відповідач стала на шлях виправлення та що позбавлення її батьківських прав не матиме позитивних наслідків для позивачки.

У ч.1 ст.164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.

Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини).

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У залежності від конкретної ситуації в сім'ї позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків (бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім'ї необхідної допомоги, накладення адміністративної відповідальності).

Однак, позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу. З цих міркувань обґрунтовано виходив і суд першої інстанції.

При викладених обставинах, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилання апелянта, що мати зловживала алкогольними напоями, поводиться непристойно, участі у вихованні та утриманні не приймала, то колегія суддів вважає, що дана поведінка мала місце раніше, на даний час відповідач стала на шлях виправлення та має право на шанс налагодити відносини з донькою.

Інші доводи апелянта зводяться до цитування позовних вимог, які були належним чином досліджені судом першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів.

Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, судова колегія вважає, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

За змістом ст.ст.307, 308 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З мотивів викладених вище, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно.

По справі ухвалено законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: