Справа № 185/4333/16-ц
Провадження № 2/185/160/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 січня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря Мерцаловій Н.В., з участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в позовній заяві посилається на те, що 15 липня 2008 року він з ОСОБА_2 уклав кредитний договір №DNQ0А800000093 у розмірі 14082,86 (долар США) на термін до 12.07.2013 року. Але відповідач не здійснив своєчасного погашення отриманого кредиту, а тому виникла заборгованість у розмірі 41386,60 Доларів США, яку він просив стягнути у судовому порядку.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» не зявився надавши заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, та просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував про задоволення позову у повному обсязі посилаючись на сплив терміну позивної давності та терміну спеціальної позовної давності до частини вимог позивача та з приводу чого звернувся з письмовими заявами до суду про застосування наслідків спливу позовної давності як загальної так і спеціальної до частини позовних вимог, та просив суд частково відмовити у задоволені позовних вимог.

Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно 15 липня 2008 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №DNQ0А800000093 у розмірі 14082,86 (долар США) з терміном повернення до 12.07.2013 року.

Згідно якого ОСОБА_2 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором №DNQ0А800000093.

Згідно п. 16.1.5 кредитного договору №DNQ0А800000093 передбачено, що кредитний договір укладений 15 липня 2008 року на строк до 12.07.2013 року.

П. 16.1.8 вищевказаного договору встановлено що сплата зо договором відбувається з «24» по «28» число кожного місяця в розмірі 435,67 доларів США. П.16.6 встановлений щомісячний платіж - 435,67 доларів США.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509.526. 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним Договором не виконав, що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалося.

Згідно ст. ст. 525. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Однак згідно матеріалів справи з позовною заявою до суду ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося 04 травня 2016 року.

Тому так як договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності, відповідно до ст.257 ЦК України, щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії договору, відповідну правову позицію висловив у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа №6-14цс14, ЄДРСР№37908426), яка прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, і є обовязковими для всіх судів України відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України.

Позивачем будь-яких заяв про поновлення строку позовної давності до суду не надходило.

З таких обставин є всі підстави для задоволення заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності та задоволенні позову в частині вимог що не припадає на термін позовної давності.

З наведеного вбачається, що вимоги позивача заявлені за межами строку позовної давності.

Так згідно п.1 ст. 256 ЦК України, визначено поняття позовної давності.?

1. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свою цивільного права або інтересу.

Також згідно п.1 ст. 257 ЦК України, визначено,

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Крім того Цивільним кодексом України, визначена спеціальна позовна давність, так ст.258 передбачає спеціальну позовну давність

Стаття 258. Спеціальна позовна давність

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

2. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог:

1) про стягнення неустойки (штрафу, пені)

Крім того згідно п.1 ст. 266 ЦК України визначено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Крім того п.3,4 ст. 257 ЦК України, визначені наслідки спливу позовної давності:

3. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідна заява про застосування наслідків сплаву позовної давності та спеціальної позовної давності відповідачем подана до суду, тому підстав для її не задоволення не убачається.

Так як за межами позовної давності залишаються платежі за договором за травень 2013 року у розмірі 435,67 доларів США, за червень 2013 року розмірі 435,67 доларів США, та за липень 2013 року розмірі 435,67 доларів США, то саме ці суми підлягають стягненню, які за заявленим за курсом позивача відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.04.2016 року становлять 25.37грн. так як суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог, тому стягненню підлягає 435,67 доларів США х на 3 місяці= 1307,01 доларів США х 25,37грн.= 33158,84 гривень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на судовий збір пропорційно до суми задоволеного позову в розмірі 331.58 грн.

Керуючись ст.ст. 10,60,212 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №DNQ0А800000093 у розмірі 1307.01 доларів США, що становить 33158.84 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по судовому збору в сумі 331.58 гривень.

В задоволенні іншої частини позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_4