Справа № 450/3089/16-ц Провадження № 2/450/542/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б,, при секретарі Бідник І.Р., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановив:

У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом із тим позивачем у цій справі було подано заяву про забезпечення позову, шляхом передання в управління позивача нерухомого майна, а саме на будинок, який знаходиться за адресою : Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, вул. Лесі Українки, буд 36 а; земельну ділянку, площею 0,1564 га, кадастровим № :01:001:0003, яка знаходиться на території Сокільницької сільської ради с. Сокільники, Пустомитіського району, Львівської області, вул ОСОБА_5, 36 а, для чого забезпечити ПАТ «ВіЕс Банк» права управителя, щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань повязаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах звязку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням майна електроенергією, водо та газопостачанням, телефонним звязком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в ОСОБА_5 законодавством та цим Договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном.

Свої вимоги мотивує тим, що невжиття таких заходів може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Нормою ч.3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, за змістом ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, однак, суддя звертає увагу на те, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не має процесуальної можливості пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову, як того вимагає п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Однак, в силу цієї норми ЦПК України позивач не надав жодного належного доказу у підтвердження своїх доводів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливить виконання рішення суду в майбутньому та оскільки при задоволенні такої заяви суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 60, 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення або отримання копії такої.

СуддяОСОБА_6