Провадження № 4-с/742/2/17
Єдиний унікальний № 742/25/17
УХВАЛА

20 січня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Зарічної Л.А.,

при секретарі Геєць О.О.,

представників сторін: Фесика І.А., Молошної Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу Державної Виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із відповідною скаргою , в якій зазначає, що 14 червня 2012 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Власенко І.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №2-1627, виданого 21.10.2010 року на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 01.10.2010 року про стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» 85400 грн.19 коп.

Цим же рішенням звернуто стягнення на предмет застави автомобіль ДЕО, 2007 року випуску, де після примусової його реалізації борг зменшився до 67183 грн. 94 коп.

21.09.2012 року державним виконавцем Власенко І.В. була винесена постанова про арешт коштів боржника у відповідності до якої було накладено арешт на кошти в межах суми 68183 грн. 94 коп.

За період з 21.09.2012 року по сьогоднішній день скаржником було здійснено часткове погашення на суму 44459 грн. 81 коп.

Однак , 20.12.2016 року державний виконавець Власенко І.В винесла постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення та з врахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження в сумі 157513 грн. 18 коп., яку скаржник вважає незаконною та такою , що підлягаю скасуванню, оскільки вказана сума не відповідає дійсній сумі заборгованості та накладено арешти на зарплатну картку.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги, зазначені у скарзі та просив її задовольнити, зважаючи на правомірність вимог.

Представник особи, дії якої оскаржуються, в судовому засіданні пояснив, що на момент накладання арешту на рахунки, їм не було відомо, що накладено арешт саме на зарплатну карту, а тому в цій частині вимог покладаються на розсуд суду, в іншій частині заперечують проти задоволення скарги. На виконанні мається кілька виконавчих листів, які не об'єднані в одне виконавче провадження і арешт на рахунки накладався в межах одного виконавчого листа -

2-1627 за рішенням від 01 жовтня 2010 року.

Вислухавши пояснення та дослідивши наявні докази по справі суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судового рішення , ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 21 жовтня 2010 року із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в солідарному порядку стягнуто на користь ВАТ КБ «Надра» 85400 грн.19 коп. заборгованості по кредитному договору.

Протягом 2010- 2012 року скаржником було погашено значну частину існуючої заборгованості, що підтверджується як даними про реалізацію заставного майна,так і платіжними квитанціями про погашення грошових коштів.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують ті обставини, що станом на

20 січня 2017 року по даному виконавчому провадженню мається непогашений борг 33512 грн.16 коп. , 3351,21 грн.- виконавчий збір та 70 грн. - витрати, 430 грн.11 коп. -судові витрати, 43,01 грн. - виконавчий збір та 70 грн.- витрати, що значно відрізняється від суми коштів, на які був накладений арешт державним виконавцем, хоча відповідно до ст.48 ч.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець мала право накласти арешт в розмірі та обсязі, необхідному для виконання за виконавчим документом.

Крім того постановою про накладення арешту на кошти божника від 20.12.2016 року було накладено арешт на зарплатну картку, яка відкрита в АТ «Ощадбанк», що підтверджується довідкою філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 03.01.2017 року.

Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

В той же час, досліджені в судовому засіданні довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.8), підтверджують наявність на рахунку ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 50734,30 грн.

Згідно відповіді філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ОСОБА_3 у вказаному банку відкрито 4 рахунки на яких розміщені грошові кошти розміром 546 грн. 59 коп., 651 грн.70 коп. та 15651 грн.89 коп.

Питання щодо наявності у скаржника іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення - державним виконавцем не перевірялося.

Таким чином, при наявності у боржника коштів на рахунках у банках, суд вважає, що державний виконавець не мав права звертати стягнення на заробітну плату боржника в межах даного виконавчого провадження.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити вимоги ОСОБА_3

На підставі наведеного та керуючись ст.383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати дії державного виконавця Власенко Ірини Валентинівни в частині накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_3 в сумі 157513 грн.18 коп. та накладення арешту на зарплатну картку ОСОБА_3 НОМЕР_1, яка відкрита в АТ «Ощадбанк» - незаконними та скасувати постанову про накладення арешту на кошти божника ОСОБА_3 від 20 грудня 2016 року.

Ухвала суду може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 5 днів з дня її проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: