Справа № 310/6302/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_1 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначила наступне: 27 грудня 2012 року померла її мати ОСОБА_7. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири квартира АДРЕСА_1 (зараз Софіївська) в м. Бердянську, заповіту померла не залишила. Вона у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері. 01 лютого 2013 року чоловік померлої ОСОБА_6 подав нотаріусу заяву про те, що він відмовляється від спадщини, яка залишилась після смерті його дружини ОСОБА_7, на користь дочки ОСОБА_1 Після спливу шестимісячного строку позивачка отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через ненадання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, який утримує у себе відповідачка. Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 310/8575/13-ц від 24.12.2013 року визнано частки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_2 рівними, по Ѕ частини за кожним та визнано за відповідачем ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 Просить позов задовольнити.

21.12.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_1, про визнання недійсною та скасування заяви ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1 В обґрунтування позовної заяви зазначила, що її батько ОСОБА_6 не міг підписати таку заяву, оскільки завжди говорив, що квартира буде належати обом донькам. Він є особою похилого віку, перебуває у хворобливому стані, заява була укладена ним під впливом обману з боку ОСОБА_1 та не відповідала його внутрішній волі. Посилаючись на ст.ст. 216,230 ЦК України, просить визнати недійсною та скасувати заяву ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_7

Позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, надала пояснення ідентичні викладеним у позовній заяві. Просить їх задовольнити. В задоволені зустрічного позову просить відмовити. В обгрунтування заперечень посилається на те, що відповідачка приїхавши з Росії до м. Бердянська оселилася в квартирі батьків. Після смерті матері стала принижувати батька, намагалася покласти його психіатричну лікарню, у звязку з чим батько звертався до поліції. Їй довелося забрати батька проживати до себе. Через таку поведінку сестри батько вирішив відмовитися від спадщини на її користь. Його ніхто до цього не примушував.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 зустрічні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові. Просять їх задовольнити. Додатково пояснили, що ОСОБА_6 після смерті дружини почував себе погано. Після смерті матері батько казав, що квартира буде поділена між нею та сестрою навпіл. Її сестра ОСОБА_1 настроювала батька проти неї. Перед тим як забрати батька до себе, вона відвезла його до нотаріуса, обманним шляхом заставила його підписати заяву про відмову від прийняття спадщини і заповіт на її користь. Батько розказував їй, що заповіт він підписав, а заяву не підписував. У батько поганий зір і слух. Нотаріус ОСОБА_8 дуже тихо розмовляє і батько міг її не чути і не зрозуміти, що саме він підписує.

Третя особа за первісним позовом ОСОБА_6 в судовому засіданні первісний позов просив задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував, пояснив, що ніхто його не обманював, він поїхав до нотаріуса і все оформив на ОСОБА_1 Подав суду письмові заперечення проти позову, які підтримала у судовому засіданні його представник ОСОБА_4, в яких зазначив, що скориставшись своїм правом звернувся 01.02.2013 року до нотаріуса ОСОБА_8 з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 на користь доньки ОСОБА_9 При підписанні заяви йому було розяснено нотаріусом про те, що відмова є безумовною та беззастережною. Вказану заяву він підписав будучи дієздатною особою, усвідомлюючи значення своїх дій, він не перебував під впливом помилки, обману чи тяжкої обставини, а тому з вказаних підстав його заява не може бути визнана недійсною.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні в обґрунтування заперечень проти зустрічного позову посилається також на те, що відповідачка звертаючись із позовом до ОСОБА_6 не зазначила як чином відповідач, подавши нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, порушує, не визнає або оспорює її права чи інтереси. ОСОБА_6 є дієздатною особою і має право вчиняти будь-які дії, які не суперечать закону, а тому ОСОБА_2 не може звертатися з таким позовом до суду. Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник третьої особи Бердянської державної нотаріальної контори у Запорізькій області в судове засідання не зявився, просив розглянути справу за відсутності представника (а.с. 11 т.2).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 суду показали, що є сусідами ОСОБА_6 Він завжди говорив про те, що квартиру залишить обом дочкам порівну. Після смерті дружити він почував себе погано. Він також погано бачив і чув, але очки він не носив. Коли ОСОБА_10 з ним розмовляла по телефону, то завжди приходилося підвищувати голос.

Свідок ОСОБА_8, приватний нотаріус, суду показала, що обставини посвідчення заяви ОСОБА_6 вона не памятає. Але під час здійснення нотаріальних дій вона завжди особисто розмовляє з особою, яка вчиняє ту чи іншу дію, щоб впевнитися у її дієздатності і усунути можливість тиску на неї з боку інших осіб. Вказана заява була розпечатана спеціально крупним шрифтом, щоб заявник мав можливість особисто її прочитати. Про те, що ОСОБА_6 особисто прочитав цю заяву він про це зазначив у заяві і поставив свій підпис в ній. Ніяких сумнівів в тому, що він є дієздатною особою у неї не було.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (Стаття 1269 ЦК України).

Право спадкоємця на відмову від прийняття спадщини визначено у статті 1273 ЦК України. Так, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (стаття 1274 ЦКУкраїни).

Судом встановлено, що 27.12.2012 року померла ОСОБА_7 (а.с.14).

Спадкоємцями першої черги після її смерті є чоловік ОСОБА_6, доньки ОСОБА_2 і ОСОБА_1

За рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2013 року було визнано частки ОСОБА_6 і ОСОБА_7, померлої 27.12.2012р., в квартирі АДРЕСА_3 рівними, за кожним по 1/2. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку в квартирі АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7

Таким чином після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на 1/2 частку спірної квартири.

З наданої нотаріусом спадкової справи (а.с.66-111) вбачається, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом строк звернулися: 16.01.2013 року ОСОБА_2 і 05.06.2013 року ОСОБА_1

05.06.2013 року ОСОБА_6 подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дочки ОСОБА_1, яка була посвідчена 01.02.2013 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_12 (а.с.88). Вказана заява була особисто підписана ОСОБА_6

Стаття 203 ЦК України, яка визначає основні критерії чинності правочину, вказує, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

ОСОБА_2, вернувшись до суду з зустрічним позовом, посилається на те, що ОСОБА_6 підписав заяву про відмову від прийняття спадщини під впливом обману з боку позивачки ОСОБА_1 Проте ОСОБА_6 і його представник ОСОБА_4 вказують на те, що заява була підписана ним особисто, за його волею, без будь-якого стороннього тиску.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 не довела, що її права, свободи чи інтереси були порушені відповідачем у цій справі. Фактично нею поданий позов в інтересах самого відповідача, який є дієздатною особою, що є порушенням принципу диспозитивності цивільного судочинства. А тому у задоволенні її позову необхідно відмовити.

Позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі. За нею необхідно визнати право власності на 2/6 (1/3) частку квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після померлої 27 грудня 2012 року ОСОБА_7.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.203,215,230, 1261,1268,1269, 1270,1274 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,15, 60, 208,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_5 ( Димитрова) в м. Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за законом після померлої 27 грудня 2012 року ОСОБА_7.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_1 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при оголошенні рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_13