Справа № 462/5557/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

07 лютого 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Гулі М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики, покликаючись на те, що 30 грудня 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів на суму 4480,00 Євро строком до 30 квітня 2014 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, позику не повернув. У звязку із порушеннями зобовязань за договором позики відповідач також повинен сплати 3% річних. Просить стягнути з відповідача на її користь 4480,00 Євро, що становить 126374,00 грн. боргу, 9703,00 грн. 3% річних та судові витрати у справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 4480,00 Євро строком до 30 квітня 2014 року, що стверджується розпискою від 30 грудня 2013 року. /а.с. 5/

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У встановлені договором строки відповідач ОСОБА_2 не виконав зобовязання щодо повернення заборгованості згідно розписки від 30 грудня 2013 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підставі наведеного, внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 умов договору позики, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 4480,00 Євро.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 також слід стягнути 9703,00 грн. 3% річних за прострочення грошового зобовязання.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212, 215-218 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4480 /чотири тисячі чотириста вісімдесят/ Євро 00 євроцентів, що становить 126374 /сто двадцять шість тисяч триста сімдесят чотири/ гривні 00 копійок заборгованості за договором позики, 9703/дев'ять тисяч сімсот три/ гривні 00 копійок 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1360 /одну тисячу триста шістдесят/ гривень 77 копійок сплаченого судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна

Суддя: А.І. Ліуш