ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/22/17
УХВАЛА

19.01.17 року смт. Золочів

Суддя Золочівського районного суду Харківської області Шабас О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Емре про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 Емре про розірвання шлюбу, який є громадянином ОСОБА_2 Туреччина та в даний час проживає в м. Москва Російської Федерації.

Згідно ст. 119 ЦПК України повинна містити: 1. найменування суду, до якого подається заява; 2. імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позивна заява подається представником, їх місце проживання або місце знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; 3.зміст позовних вимог; 4.ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5. виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6. зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7.перелік документів, що підтверджують що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору. Згідно ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Нормами ст.111 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, за клопотанням позивача визначається ухвалою судді Верховного Суду України. У такому самому порядку визначається підсудність справи про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України.

Разом з тим, згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до статті 111 ЦПК України Верховний Суд України визначає підсудність справи про розірвання шлюбу тільки в разі, якщо ніхто з подружжя не проживає в Україні. У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст.110 ЦПК України.

Суди розглядають спори за позовами громадян України до осіб, які проживають за кордоном, за правилами альтернативної підсудності, передбаченої статтею 110 ЦПК, а також виключної підсудності, передбаченої статтею 114 ЦПК та статтею 77 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Положеннями ст. 110 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З позовної заяви вбачається, що місце проживання позивача зазначено с. Івашки, Золочівського району Харківської області, місцем проживання відповідача у позові позивачем зазначено Республіка Турція, м. Анкара, Алтидаг, з доданої до позову заяви відповідача вбачається, що надаючи згоду на розірвання шлюбу відповідач станом на 11 січня 2017 року тимчасово зареєстрований за адресою: Російська Федерація, м. Москва, вул. Багрицького, б. 61 кв. 14, відтак в даний час неможливо встановити яким чином та за якою адресою здійснювати виклик відповідача.

Крім того, позивач звертаючись до суду не за місцем проживання відповідача, не вказала які саме підстави для звернення нею до суду за місцем свого проживання, на відповідні докази не вказала. Доказів наявності домовленості подружжя на розгляд справи у Золочвському районному суді Харківської області не надала.

З метою розгляду справи суд зобовязаний вручити відповідачу копію позовної заяви.

У звязку з проживанням відповідача за межами України таке вручення здійснюється відповідно з умовами Гаагської Конвенції 1970 року «Про отримання за кордоном доказів по цивільних та комерційних справах».

При цьому, за умовами Конвенції позовна заява має бути викладена англійською мовою, або мовою держави, в якій проживає відповідач.

Відтак, позовна заява не відповідає зазначеним вимогам, так як в ній відсутні вказані відомості, щодо місця проживання відповідача, не зазначено підстав для звернення до суду за місцем проживання позивача, відсутній докази наявності домовленості подружжя щодо розгляду справи за місцем проживання позивача. Позов не містить перекладу відповідно о вимог Гаагської Конвенції 1970 року «Про отримання за кордоном доказів по цивільних та комерційних справах».

Згідно із ч. 1ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, оскільки позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху до усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст., ст. 110, 119, 120, 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Емре про розірвання шлюбу - залишити без руху, надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

У разі усунення позивачем усіх вказаних недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду, у випадку невиконання вимог дійсної ухвали позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. С.Шабас