Справа № 444/2497/16-ц
Провадження № 2/444/120/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності на частки житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності на частки житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 31 січня 1999 року помер їх батько ОСОБА_4, а 21 липня 2009 року померла їх мати - ОСОБА_5, які до дня смерті проживали та була зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті батьків відкрилась спадщина на майно - житловий будинок в м. Дубляни по вул. Шептицького, 5 (колишня назва вулиці- Миру) та новозбудований будинок, що в м. Дубляни по вул. Шептицького 5 «а», Жовківського району Львівської області.

Стверджують, що згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 29.12.1969 року ОСОБА_4 мав на праві власності житловий будинок в м.Дубляни, вул.Миру, 5 (сучасна назва вулиці - ОСОБА_6).

Рішенням ОСОБА_3 селищної ради Несторовського району Львівської обл. від 29.12.1976 року ОСОБА_4 було дозволено побудувати новий будинок за адресою вул. Миру, 5 в с. Дубляни.

Згідно плану відведення земельної ділянки та проекту житлового будинку ОСОБА_4 розпочав будівництво житлового будинку у 1976 році, як вбачається із технічного паспорту будівництво завершене у 1980 році.

Із цього ж технічного паспорту також убачається, що на день проведення інвентаризації самочинних побудов не виявлено.

Вказаний житловий будинок складається з десяти житлових приміщень, двох кухонь, чотирьох коридорів, ванни, туалету, всього загальною площею 235,5 м.кв., житловою площею 174 м.кв., в будинку підведені комунікації з газопостачання, водопостачання та електропостачання, наявні господарські та надвірні споруди.

Як вбачається із довідки ОСОБА_3 міської ради № 1215 від 27.09.2013 року вул.Миру перейменовано на вул. ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради від 11.10.1990 року.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області від 11 жовтня 2016 р. № 87 новозбудованому житловому будинкові, що в м. Дубляни по вул.А. Шептицького присвоєно № 5 «А».

Заявляють, що за життя їх батько склав заповіт, що посвідчений 17 вересня 1998 року керуючою справами виконкому ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області, яким заповів новозбудований житловий будинок по вул. Шептицького, 5 в м. Дубляни в рівних частинам обом позивачам.

На час смерті спадкодавця вони обоє проживали та були з ним зареєстровані, фактично вступили в управління спадковим майном, доглядають за новозбудованим житловим будинком, присадибною земельною ділянкою, а отже в силу положень 548 ЦК України в ред. 1961 р. вважаються такими, що спадщину по заповіту після смерті батька прийняли.

Зазначають, що у встановлений законом термін звернулись до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу, однак у звязку із тим, що на вказаний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ, їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 та рекомендовано звертатись за захистом своїх прав до суду .

За таких обставин вони змушені звертатись до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно по 1/2 частині житлового будинку по вул. Шептицького, 5 «а» в м. Дубляни Жовківського району Львівської області, як за спадкоємцями по заповіту.

Позивачі вважають, що оскільки ОСОБА_4, що помер 31.01.1999 року, при житті набув та володів будинком №5 «а» з господарськими та надвірними спорудами по вул. А. Шептицького в м.Дубляни, Жовківського району Львівської області правомірно, а вони прийняли спадщину після його смерті, то є підстави для визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частині житлового будинку по вул.А.Шептицького, 5 «а» в м. Дубляни Жовківського району Львівської області. А тому просять позов задоволити.

Позивачі в судове засідання не зявилися, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, однак подали на адрес суду заяви у яких просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просять задоволити, не заперечилаи проти винесення заочного рішення.

Представники відповідача ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Однак надіслали до суду лист у якому просять справу розглядати без участі представників міської ради, позовні вимоги визнали.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З копії свідоцтва про смерть серії I-CГ № 118517, виданого 01.02.1999 року ОСОБА_3 міською радою Львівської області вбачається, що ОСОБА_4 помер 31.01.1999 року.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_4 помер 31.01.1999 року, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 29.12.1969 року ОСОБА_4 мав на праві власності житловий будинок в м. Дубляни по вул.Миру, 5.

Як вбачається з довідки № 1215 від 27.09.2013 року, виданої виконкомом ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області, назву вулиці Миру на вулицю ОСОБА_6 було переіменова на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради від 11.10.1990 року.

Рішенням ОСОБА_3 селищної ради Несторовського району Львівської обл. від 09.12.1976 року ОСОБА_4 було дозволено будувати новий житловий будинок на його присадибі по вул. Миру, 5 в с. Дубляни.

Згідно плану відведення земельної ділянки та проекту житлового будинку ОСОБА_4 розпочав будівництво житлового будинку у 1976 році, як вбачається із технічного паспорту будівництво завершене у 1980 році.

Із цього ж технічного паспорту також вбачається, що на день проведення інвентаризації самочинних побудов не виявлено.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні)житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди,прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

Згідно Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них..., який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 13.06.2012 N 304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області від 11 жовтня 2016 р. № 87 житловому будинку, що загальною площею 235, 6 м. кв. з господарськими будівлями присвоєно поштовий номер: присвоєно 5 «А», вул.А. Шептицького, м. Дубляни.

Так, ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину ( не включаючи предметів звичайної домашньої обстановки) одній або кільком особам, як тим, що входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим організаціям.

З копії заповіту, що посвідчений 17 вересня 1998 року керуючою справами виконкому ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповів новозбудований житловий житловий будинок, що знаходиться в м. Дубляни, Жовківського району Львівської області по вул. Шептицького, 5 в м. Дубляни в рівних частинам, а саме по 1/2 обом позивачам.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З довідки № 1899 від 18.10.2016 року, виданої виконкомом ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_4 до дня смерті 31.01.1999 року дійсно проживав і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і за вказаною адресою проживали і були зареєстровані: дочки-Короп ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка- Погранична ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка- Питуліна ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Оскільки позивачі спільно проживали з померлим ОСОБА_4, вели спільне господарство і як стверджують в позові, доглядали і доглядають за новозбудованим житловим будинком, присадибною земельною ділянкою, то суд вважає, що вони фактично вступили в управління спадковим майном, а тому відповідно до положень ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року вважаються такими, що прийняли спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_4.

Статтею 328 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус їм відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, оскільки ОСОБА_4, що помер 31.01.1999 року, ще за життя отримав дозвола на будівництво нового будинку в м. Дубляни по вулиці Миру, яка в подальшому переіменована на вулицю ОСОБА_6, Жовківського району Львівської області, набув та володів даним будинком, якому в подальшому присвоєно № 5 «а» з господарськими та надвірними спорудами, а позивачі прийняли спадщину після його смерті, суд вважає, що є всі підстави для визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частині житлового будинку по вул.А.Шептицького, 5 «а» в м. Дубляни Жовківського району Львівської області.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по вулиці А. Шептицького, 5 "а" в м. Дубляни, Жовківського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений 17 вересня 1998 року керуючою справами виконкому ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_4, який помер 31.01.1999 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по вулиці А. Шептицького, 5 "а" в м. Дубляни, Жовківського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений 17 вересня 1998 року керуючою справами виконкому ОСОБА_3 міської ради Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_4, який помер 31.01.1999 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.