КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 2/552/2020/16
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:
Головуючого судді Турченко Т.В.
При секретарі - Рибальченко О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та про поділ спільного майна подружжя, -
В провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та про поділ спільного майна подружжя.
26 грудня 2016 року ухвалою апеляційного суду Полтавської області було повернуто матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та про поділ спільного майна подружжя для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.
В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_3 вважав за доцільне винести додаткове рішення та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. за позовну вимогу про визнання права власності на ? частину вантажного автомобіля, судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. за позовну вимогу про визнання права власності на ? частину гаражу, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 730 грн. 80 коп.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також просив всі судові витрати по всім позовним вимогам, які були предметом розгляду в суді, покласти на позивача ОСОБА_1.
Частиною 3 ст.220 ЦПК України передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.
Враховуючи згоду представника позивача ОСОБА_3, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не зявилися в судове засідання.
Суд, заслухавши думку представника позивача ОСОБА_3, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та про поділ спільного майна подружжя.
06.12.2016 року судом винесено рішення, яким вищевказані позовні вимоги задоволені частково, встановлено, що ОСОБА_1 з серпня 2004 року по серпень 2014 року проживала однією сімєю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Визнано вантажний автомобіль НОМЕР_1 обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку вантажного автомобіля НОМЕР_1, як на частку в спільній сумісній власності подружжя. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.
Однак судом при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати.
Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Крім того, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 1 461,60 грн., що підтверджується квитанціями про сплату судового збору ( том справи 1, а.с.1-3).
Також судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 не було сплачено судовий збір за дві позовні вимоги, а саме за позовну вимогу про визнання права власності на ? частину вантажного автомобіля та позовну вимогу про визнання права власності на ? частину гаражу.
Оскільки, позовні вимоги були задоволені частково, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп. за кожну вимогу.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонипонесені нею і документально підтверджені судові витрати. якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. за позовну вимогу про визнання права власності на ? частину вантажного автомобіля, сумі 275 грн. 60 коп. за позовну вимогу про визнання права власності на ? частину гаражу. А також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в сумі 730 грн. 80 коп.
Керуючись ст.220 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. за позовну вимогу про визнання права власності на ? частину вантажного автомобіля.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. за позовну вимогу про визнання права власності на ? частину гаражу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в сумі 730 грн. 80 коп.
Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий Т.В.Турченко