Справа № 357/8402/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Проценко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 подання державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України, оскільки на примусовому виконанні у міському відділі ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 163353 грн.24 коп., майна, на яке можна звернути стягнення, у боржника не виявлено, автотранспортні засоби за ним не зареєстровані, станом на 03.07.2015 року рішення суду не виконано.

Державний виконавець міського відділу Державної виконавчої служби Білоцер¬ківського міськрайонного управління юстиції про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, заяв про відкладення до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, в поданні заявив клопотання про розгляд подання у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Оглянувши подання з доданими документами, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист по справі № 357/8402/13-ц на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.08.2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3. ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, згідно якого позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 162540 грн. 54 коп. заборгованості та по 812 грн. 70 коп. судового збору з кожного. 10.04.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 та ч. 3 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року з відповідними змінами, право громадянина України на виїзд з України може бути

тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що боржник не ухиляється від виконання зобовязання, а навпаки виконує дане зобовязання по можливості і сам стягувач клопоче про зняття тимчасового обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 по виконавчому листу № 357/8402/13-ц, виданого 22.08.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області (а.с. 97).

Також, факт того, що боржник не ухиляється від виконання зобовязання, а виконує дане зобовязання по мірі можливості, підтверджується письмовими поясненнями державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 (а.с. 106-а), відповідно до яких ОСОБА_1 в добровільному порядку погасив третину заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» по виконавчому провадженню по примусовому виконанню виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2013 року. В звязку з тим, що боржник не переховується, погашає заборгованість по мірі можливості та враховуючи на те, що єдиним джерелом доходів ОСОБА_1 є його робота за кордоном, вважають за недоцільним застосування до нього такого заходу як встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування та право вільно залишати територію України.

Суд вважає, що обмеження даного конституційного права є крайньою мірою, яка може бути використана лише тоді, коли всі передбачені законом виконавчі дії не дали позитивного результату щодо стягнення з боржника суми боргу, та враховуючи те, що державний виконавець і стягувач самі клопочуть перед судом про не застосування такого заходу як встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, подання не підлягає до задоволення.

Виходячи з вищезазначеного, використовуючи принцип справедливості, визначений ст. 1 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року, ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року, ст. 1, 377-1 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_1, відмовити.

Розяснити державному виконавцю, що він не позбавлений права повторно звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон з дотриманням вимог законодавства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5