Справа № 447/135/17
У Х В А Л А
25.01.2017 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Карбовнік І. М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

в с т а н о в и в :

24.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, обґрунтовуючи її тим, що він з 17.11.2016 року є членом Громадської організації «Всеукраїнський рух «Сила права». 09.08.2014 року на підставі Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" №607/14 від 21.07.2014 року він був призваний на військову службу у в/ч НОМЕР_1 під час мобілізації на особливий період Жидачівсько - Миколаївським ОРВК Львівської області. В період з 23 вересня 2014 року по 25 січня 2015 року він безпосередньо брав участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції у складі військової частини ПП НОМЕР_2 .

25.01.2015 року виїжджаючи на МТЛБ в район м. Дебальцеве, Донецької області він потрапив під артилерійський обстріл та внаслідок вибуху міни поблизу машини він отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітки. В результаті отриманих травм він проходив лікування в неврологічному відділенні Артемівської міської лікарні №2, у Військово - медичному клінічному центрі Північного регіону та у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону.

28.05.2015 року Управлінням персоналу штабу війської частини НОМЕР_3 йому було видано посвідчення учасника бойових дій. серії НОМЕР_4 , а 08.05.2015 року відповідно до Указу Президента України його було нагороджено медаллю "захисника Вітчизни", у звязку з чим просить встановити факт поранення при виконанні обовязку військової служби 25.01.2015 року на території Донецької області в м. Дебальцеве, Україна, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

П.1 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 ( зі змінами та доповненнями), розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

П. 2 абзац 5 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 ( зі змінами та доповненнями), розяснено, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому главою 31-А ЦПК (1502-06). (Пункт 2 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 ( v0015700-98 ) від 25.05.98 ).

З матеріалів заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що заявник має на меті визначення свого статусу як особи, яка перебуває під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 03.07.1954 року, тобто жертви міжнародного збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав та обов"язків, передбачених цією конвенцією, іншими нормами міжнародного права.

Отже, встановлення зазначеного факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналіз вказаної норми вказує на те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в судовому порядку, якщо діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості іншим шляхом отримати або відновити відповідні документи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до роз`яснень викладених в абз. 3 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (зі змінами, внесеними 25 травня 1998 року) у разі коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст 256 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги .

Суддя: Карбовнік І. М.