Єдиний унікальний номер 243/6042/16-ц Номер провадження 22-ц/775/215/2017
Головуючий у 1 інстанції Гусинський М.О. єдиний унікальний номер 243/6042/16-ц
Доповідач Папоян В.В. номер провадження 22-ц/775/215/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі

головуючого Папоян В.В.,

суддів Біляєвої О.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Харцизьку Донецької області про стягнення невиплаченої одноразової грошової допомоги та заборгованості по щомісячним страховим виплатам,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що висновком МСЕК від 27.05.2014 року йому було вперше встановлено стійку втрату працездатності внаслідок трудового каліцтва у розмірі 40% та інвалідність ІІІ групи. У зв'язку з чим відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Харцизьку Донецької області йому було призначено одноразова допомога у сумі 90 000 грн. та щомісячні страхові виплати в розмірі близько 4500 грн. Але, зазначені суми Фондом не сплачуються, чим порушуються законні права позивача. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість з одноразової допомоги у сумі 90 000 грн. та щомісячних страхових виплат у сумі 58500 грн., яка утворилась за період з 01.05.2014 року по 31.05.2015 року включно, а всього 148 500 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що відсутність довідки про взяття на його облік, як особи яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, не є підставою для невиплати позивачу страхових виплат.

Предстаник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишии без змін.

Позивач у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.

При розгляді справи встановлено, що 24 липня 2013 року з ОСОБА_1 при виконанні трудових обов'язків стався нещасний випадок, унаслідок якого висновком МСЕК від 25 травня 2014 року йому було вперше встановлено втрату професійної працездатність у розмірі 40% починаючи з 27 травня 2014 року і встановлена наступна дада переогляду 01 червня 2016 року.

В матеріалах справи відсутні данні, що позивач перебуває на обліку у відповідному відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Харцизьку Донецької області та призначення йому страхових виплат у звзяку з встановдленям стійкої втрати працездатності.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів його звернення до відповідного віділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у відповідності із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для призначення страхових виплат і взяття на облік, та не надав довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Апеляцйний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги оскільки призначення і виплата страхових виплат потерпілим на виробництві внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у відповідності із Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ст. 44 Закону Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Відповідно до ч. 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо перемішеним особам (громадянам України, які переселились з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 14 Закону України від 20 березня 2003 року «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від05 червня 2014 року) передбачено, що у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Згідно з Порядком надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11 грудня 2014 року № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451, особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VIII, Закону України від 16 вересня 2014 року № 1680- VIII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» м.Харцизьк Донецької області визнано тимчасово окупованою територією та розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085 включено до перелику населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюют свої повноваження.

Тобто, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Харцизьку Донецької області на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 595, з 20 листопада 2014 року переміщено із зони проведення АТО і на теперішній час зареєстровано у м. Слов'янськ.

Позивач до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Харцизьку Донецької області з заявою про призначення та здійснення страхових виплат не звертався, на обліку не перебував. Також ним не доведено, що він, відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року, звертався до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення та ставав на облік як внутрішньо переміщена особа.

Державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду потерпілим на виробництві, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Їх права в повній мірі захищено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.

Жодним нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період наявності збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення страхових виплат потерпілим, які не перемістились з тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території. Тобто обов'язку здійснювати виплати таким особам жодним нормативним актом не встановлено.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог, проте позивачем надано належних та допустимих доказів його зверення до відповідача с відповідною заявою про призначення страхових виплат, взяття його на облік та прийнятття відповідного рішення щодо їх виплати. Позивач за новим місцем знаходження відділення Фонду не звертався, будь-якої інформації не запитував, доказів переміщення з окупованої території не надавав. Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Харцизьку Донецької області діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», підзаконними нормативними актами, прийнятими постановами Кабінету Міністрів України, права позивача порушені не були, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи. Спір вирішено на підставі наданих сторонами доказів у відповідності із нормами матеріального та процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та зводяться до переоцінки і не належать до тих підстав із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість зміни або скасування оскаржуваного судового рішення. Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

головуючий В.В. Папоян

судді О.М. Біляєва

О.І. Корчиста