Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2017 Справа №607/14368/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Осів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради обєднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 предявила до суду позов до ОСОБА_2 сільської ради обєднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Миру, буд. № 1, с. Товстолуг, Тернопільський район, Тернопільська область, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 26 березня 2016 року.

Обґрунтовує позов тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого 26 березня 2016 року, відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на день смерті чоловіка була зареєстрована і проживала разом з ним. 01 грудня 2016 року між позивачем та іншим спадкоємцем першої черги за законом сином ОСОБА_4 було укладено договір, посвідчений державним нотаріусом, про поділ спадкового майна, згідно якого позивачу переходить належна спадкодавцю частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд № 1 по вул. Миру у с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, державним нотаріусом їй відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану частину житлового будинку. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності.

Від відповідача - ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини:

Як вбачається з свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 223475 від 26 квітня 1969 року, виданого Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 грудня 1990 року, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Товстолуг по вулиці Миру за № 1 Тернопільського району, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №267 від 28 грудня 1990 року.

Відповідно до довідки № 317 від 01 серпня 2016 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння, яке знаходиться в селі Товстолуг по вул. Миру, 1, Тернопільського району Тернопільської області, рахується за померлим ОСОБА_3, станом на 01 липня 1990 року рахується як двір колгоспника. Членами двору були: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова двору; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, - дочки.

26 березня 2016 року ОСОБА_3 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 204067 від 28 березня 2016 року, виданим Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 35.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом.

Як слідує з довідки № 316 від 01 серпня 2016 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_5. На день смерті громадянина ОСОБА_3 в житловому будинку була зареєстрована і проживала разом з ним ОСОБА_1 дружина померлого.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в силу ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3

Як слідує з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 грудня 2016 року № 5083/02-14, виданої державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7, після смерті гр. ОСОБА_3, померлого 26 березня 2016 року заведена спадкова справа за №365/2016 р., за заявою про відмову від прийняття спадщини за законом від гр. ОСОБА_8. Згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємці - діти померлого ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які від прийняття спадщини відмовились, про що подали відповідні заяви та син померлого ОСОБА_4. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали договір про поділ спадкового майна в рамках спадкової справи № 365/2016 р., заведеної в Тернопільській районній державній нотаріальній конторі, по якому переходить: дружині померлого - гр. ОСОБА_1: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в селі Товстолуг вул. Миру, 1 Тернопільського району Тернопільської області; сину померлого - гр. ОСОБА_4: земельна ділянка площею 1,7443 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (кадастровий номер :01:001:0328).

Як вбачається з договору про поділ спадкового майна від 01 грудня 2016 року, укладеного в рамках спадкової справи № 365/2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 19, ОСОБА_1 переходить належна спадкодавцю частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами № 1 по вул. Миру у с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач ОСОБА_1 звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 01 грудня 2016 року № 5083/02-14 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену частку житлового будинку, у звязку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів.

Як убачається з свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 грудня 1990 року, спірний жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3.

За даними інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 15 серпня 2016 року № 516, станом на 11 серпня 2016 року будинковолодіння № 1 по вулиці Миру в селі Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області рахується за ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 1/4 його частині.

Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації ОСОБА_1 видано технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Миру, 1 в селі Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, згідно якого вказаний житловий будинок був побудований в 1960 році, літня кухня, хлів, господарська будівля та підвал - в 1970 році, хлів, вбиральня, огорожа в 1980 році.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4,5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, щоправо власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду.

В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Беручи до уваги, що зазначене домоволодіння по вулиці Миру, 1 в селі Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області належало колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується матеріалами справи, то частка кожногоз них у цьому житловому будинку становила 1/4.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його правова власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада право позивача ОСОБА_1 на спірне майно не оспорює.

Однак у зв'язку з тим, що за членами колгоспного двору не оформлено право власності на зазначене домоволодіння і не одержано відповідного свідоцтва про право власності, позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину домоволодіння по вулиці Миру, 1 в селі Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом за її померлим чоловіком ОСОБА_3

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 368, 370, 392, 1226, 1223, 1261 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч.1 ст.294, ч.1 ст.296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_10 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради обєднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Миру, буд. № 1, село Товстолуг, Тернопільський район, Тернопільська область.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_10