Справа №: 486/1784/15-ц Провадження № 2/486/89/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Суддя Южноукраїнського міського суду Савін О.І., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Южноукраїнського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою.

01.07.2016 року суддею Савіним О.І. було винесено заочне рішення по справі, яким позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

02.08.2016 року відповідачем ОСОБА_2 було подано заяву про перегляд вказаного заочного рішення.

З додержанням вимог про автоматизований розподіл, справа розподілена судді Бобровському І.М., а в звязку з його відставкою було призначено повторний авторозподіл справи та визначено для подальшого розгляду суддю Франчук О.Д.

16.01.2017 року суддею Франчук О.Д. задоволено заявлений позивачем ОСОБА_2 відвід головуючого по справі судді Франчук О.Д., в звязку із чим вищезазначену справу було передано до секретаріату для визначення автоматизованою системою документообігу суду судді для розгляду справи.

17.01.2017 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями, справа розподілена судді Савіну О.І.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуха проти України» від 28.10.1998 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Суддею Савіним О.І. вже відбувався розгляд вказаної справи, в якій ним було вже висловлено думку щодо предмету та підстави спору.

За таких обставин у сторін можуть виникнути підозри щодо неупередженості судді.

З метою уникнення будь-яких підстав у сторін у справі щодо упередженості головуючого, суддя вважає, що дана справа повинна бути розглянута незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його справ та обовязків».

Виходячи із положень ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суд має завжди «встановлений Законом». Це формулювання засвідчує принцип Верховенства права, притаманний цій системі Конвенції та її протоколів. Вислів «встановлений Законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справі «Булуй проти Австрії» від 22.02.1996 року та інші).

Термін «Закон», про який ідеться в цьому положенні, стосується таким чином не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей щодо відводу суддів (рішення у справі «Коєм та інші проти Бельгії»).

У відповідності до ст.20 ЦПК України, передбачені підстави для відводу судді. Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) в тому числі, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

В силу ч.3 ст.23 ЦПК України, самовідвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Будь-яких зясувань обставин та перевірка їх доказами суддею, судом не відбувалось.

Виходячи з положень Європейського суду з прав людини, йдеться про субєктивний підхід, для того, щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці, зокрема, суд не повинен субєктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання, бо особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, але доки не буде доведено протилежне, а також слід застосовувати обєктивний підхід, метою якого є пересвідчення надання судом необхідних гарантій незалежності та обєктивної безсторонності.

Окрім того, враховуючи те, що після задоволення відводу і самовідводу та перебування у відпустках інших суддів неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, у відповідності до ст. 116 ЦПК України дана справа підлягає передачі до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду, яким є Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Тому, враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та ст.ст. 20, 23-25, 11-1, 116 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід в розгляді вищезазначеної цивільної справи.

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою передати на розгляд Арбузинському районному суду Миколаївської області (Миколаївська область смт. Арбузинка вул. Шевченка, 204).

Ухвала може бути оскаржена в частині передачі справи на розгляд іншому суду до апеляційного суду Миколаївської області, через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3