Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №249/960/14 Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц/778/395/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2016 року

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача.

В заяві зазначало, що 13.06.2014 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення по справі №249/960/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 28.03.2007 року в сумі 17 825, 37 грн. 21.09.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №27, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором 0 від 28.03.2007 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, за яким ухвалене вказане рішення, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Посилаючись на викладене, в заяві просило суд замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №249/960/14-ц.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що, відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції вказав, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише на стадії виконання рішення суду, за умови відкриття виконавчого провадження за відповідним виконавчим листом.

Такий висновок суперечить ст.378 ЦПК України, яка підлягає застосуванню у даній справі, та постановам Верховного Суду України, якими вирішувалися питання з застосування вказаної норми процесуального права. Зокрема, відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має бути врахована судом.

Суд першої інстанції мав врахувати таку правову позицію:

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що, виходячи з викладеного, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 378 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження".

Необхідно також вказати, що суд не звернув уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суд в порушення встановленого законом порядку вирішення питання про прийняття заяви до розгляду, не звернув уваги на ті обставини, що заявник зазначив прізвища боржників заінтересованих осіб: «Волошин» та «Волошина». У той же час рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області у справі №249/960/14-ц ухвалене про солідарне стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.7-10).

Реєстр боржників до договору факторингу, витяг з якого наданий заявником містить відомості щодо передачі права вимоги відносно боржників ОСОБА_3, ОСОБА_6

Згідно ст.119 ЦПК України, яка підлягає застосуванню судом і за вищевказаною заявою, - у заяві має міститися імя осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції залишено поза увагою наявна розбіжність в імені (прізвищі) боржників та не вжито заходів для усунення вказаного недоліку у порядку ст.121 ЦПК України.

Встановлення складу осіб, які беруть участь у справі виходить за визначені законом межі розгляду справи апеляційним судом і не може бути здійснено апеляційним судом.

З викладеного вбачається порушення порядку розгляду судом першої інстанції заяви про заміну стягувача, що тягне скасування оскарженої ухвали з передачею питання за вказаною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки апеляційний суд у справі, в якій не визначений належний склад осіб, які беруть в ній участь, позбавлений можливості постановити нову ухвалу по суті заяви.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2016 року у цій справі скасувати та направити на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: