Справа № 265/6400/16-ц
Провадження № 2/265/208/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між позивачем та ОСОБА_1 був укладений 02.05.2013 року кредитний договір, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 3700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов наданого кредиту договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. Однак відповідачка вказаних умов договору не виконала, у зв'язку із чим заборгував позивачу станом на 19.10.2016 року 45005,05 грн. та до теперішнього часу борг не сплачує. Просить стягнути вказану суму боргу на користь позивача разом із судовими витратами.

Представник позивача, діючий за довіреністю, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутності, при цьому на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 02.05.2013 року вбачається, що у відповідача станом на 19.10.2016 року мається перед банком борг на загальну суму 45005,05 грн., з яких заборгованість за кредитом - 3793,37 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 35392,39 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3200,00 грн.; штраф ( фіксована частина)- 500,00 грн.; штраф ( процентна складова) - 2119,29 грн.

02.05.2013 року за заявою ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок та надано кредит з базовою відсотковою ставкою 30,00 % на рік на залишок заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що дорівнює строку дії картки. Також вона була ознайомлена та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді .

Відповідно до п.3.2 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором.

Відповідно до п. 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Згідно п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти за несвоєчасне погашення заборгованості сплачується пеня, яка розраховується: пеня (1) = (базова відсоткова ставка за договором) /30 нараховується за кожен день прострочення кредиту;

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти базова відсоткова ставка складає 3,0 % на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства України.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ст. 551 предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином судом встановлено факт наявності у відповідача відповідальності перед ПАТ «Акцент-Банк» за невиконане зобов'язання по кредитному договору від 02.05.2013 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доти, доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в статті 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Маріуполь Маріупольської міської ради.

Згідно даних Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області від 09 листопада 2016 року, відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки на теперішній час м. Маріуполь згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідачку ОСОБА_1 і звільняє її від обов'язку по оплаті штрафів на користь ПАТ «Акцент Банк», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст. 58 Конституції України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Акцент Банк» про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 штрафів у розмірі 500 гривень та 2119,29 гривень не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи той факт, що суду не було надано доказів щодо належного виконання відповідачкою ОСОБА_1. умов кредитного договору, то суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Акцент Банк» підлягають задоволенню за виключенням нарахованих штрафів, як процентної складової, так і його фіксованої частини, внаслідок чого з відповідача на користь ПАТ «Акцент Банк» підлягає стягненню заборгованість в сумі 42385,76 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 3793,37грн., сума заборгованості по процентам - 35392,39 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 3200,00 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

На підставі зазначеного з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1297 грн. 80 коп. (1378*56470,74/ 59794,28).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «А-Банк» на р/р: 0010, МФО 307770, , заборгованість за кредитним договором від 02.05.2013 року в сумі 42385 (сорок дві тисячі триста вісімдесят пять ) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «А-Банк» на р/р: 0001, МФО 307770, , витрати по сплаті судового збору в сумі 1297 грн. 80 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду позивачем може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя______________