Справа №701/103/17-ц
Номер провадження2/701/116/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І.Д.Калієвського

за участю секретаря - Н.В.Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1, представника позивача за довіреністю: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області про перерозподіл спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та третьої особи про перерозподіл спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року в АДРЕСА_1 у віці 31 років помер ОСОБА_4 (син позивача), про що 06.08.2012 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 06.08.2012 року виконавчим комітетом Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Після смерті ОСОБА_4 у Маньківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 21 за 2013 рік, при цьому в межах оформлення спадщини відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Разом з тим, позивач як мати спадкодавця ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року в АДРЕСА_1, є також його спадкоємицею першої черги за законом і має право на оформлення спадщини, яка залишилась після його смерті не переоформленою. При оформленні спадщини після смерті ОСОБА_4 виявилось неможливим оформити в нотаріальному порядку спадщину на інше спадкове майно - земельну частку (пай), яку покійний у спадщину прийняв, проте не переоформив спадкових прав у зв'язку зі смертю.ІНФОРМАЦІЯ_7 року в АДРЕСА_1 у віці 66 років помер ОСОБА_5, про що 23.11.2011 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 17, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане 23.11.2011 року виконавчим комітетом Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_4 прийняв спадщину за заповітом, посвідченим 12.03.2010 року уповноваженою посадовою особою Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрованим в реєстрі за №5, про що подав заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №58 за 2012 рік. Вказаним заповітом спадкодавець ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 28.08.2012 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_4, яке зареєстровано в реєстрі за №1237, спадкова справа №58 за 2012 рік.. Разом з тим, після смерті ОСОБА_5 залишилось інше спадкове майно, яке він попередньо у спадщину прийняв, воно йому належало на день його смерті, однак спадкових прав на нього він не переоформив у зв'язку із смертю. У свою чергу, це спадкове майно прийняв спадщину ОСОБА_4, воно йому належало на день його смерті, однак спадкових прав на нього він не переоформив у зв'язку із смертю. Так, попередньо, ІНФОРМАЦІЯ_8 року у віці 74 років в АДРЕСА_1 померла ОСОБА_7, про 24.12.2001 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за №18, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 24.12.2001 року виконкомом Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Згідно довідки Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 17.10.2016 року №341 підтверджується, що дійсно ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, до дня смерті проживала в громадянському шлюбі з ОСОБА_8 (на ім'я якого в тому числі вчинила заповіт 20.12.2001 року за №193). За життя ОСОБА_7 залишила заповіт, посвідчений 20.12.2001 року уповноваженою посадовою особою Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №193. Вказаним заповітом ОСОБА_7 усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і що за законом їй буде належати, заповіла ОСОБА_9 та ОСОБА_8. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 26.11.2003 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., підтверджує, що на підставі заповіту, посвідченого Букською селищною радою Маньківського району Черкаської області 20.12.2001 року за №193, спадкоємцями майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року є в рівних долях кожний: ОСОБА_9, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права на ? (одну другу) частину земельної частки (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП «Нива» с. Багва Маньківського району Черкаської області, розміром 3,20 умовних кадастрових гектарів, належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого Маньківською райдержадміністрацією 20 серпня 1996 року. Вказане Свідоцтво про право на спадщину видане на ? (одну другу) частину спадкового майна на ім'я ОСОБА_9. На ім'я ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Свідоцтво про право на спадщину видано в межах спадкової справи №409 за 2003 рік, та зареєстровано в реєстрі за №2308. Тобто, покійний син позивача - ОСОБА_4 є спадкоємцем майна ОСОБА_5, який у свою чергу спадкоємцем майна за заповітом спадкового майна - ? (однієї другої) частини земельної частки (пай), належної ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року. Оскільки ОСОБА_5 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на час її смерті, фактично вступив в управління та володіння її побутовим спадковим майном, у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, та ст.1268 ЦК України, він є таким, що прийняв спадщину. Разом з тим, ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв, але не переоформив своїх спадкових прав у зв'язку із смертю 22 листопада 2011 року. Так само, ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв, але не переоформив своїх спадкових прав у зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Крім того, у заповіті від імені ОСОБА_7, по-батькові спадкоємця вказано «ОСОБА_7», в той час як його по-батькові було «ОСОБА_5», що є помилкою. Так, довідка Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 26.09.2016 року №321 підтверджує, що ОСОБА_8 і ОСОБА_5 являється однією і тією ж особою. Також, те, що це є одна і та ж особа, і що саме на ім'я ОСОБА_5 вчинено заповіт ОСОБА_7, підтверджується письмовими заявами жителів АДРЕСА_2 - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. Даними заявами підтверджується, що покійний ОСОБА_5 проживав в АДРЕСА_1, його по-батькові було ОСОБА_5, а не ОСОБА_7, інший ОСОБА_8 в селі не проживав. Також даними заявами підтверджується, що ОСОБА_5 довгий час проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 року, за життя ОСОБА_7 говорила заявникам, що вона зробила заповіт на землю та все інше майно на її співмешканця ОСОБА_5 і на ОСОБА_9. Разом з тим, ця обставина невірного написання по-батькові спадкоємця не дає можливості позивачу оформити в нотаріальному порядку спадщину на це майно - ? частину земельної частки (паю). 17.10.2016 року позивач звернулась з письмовою заявою до відділу Держгеокадастру у Маньківському районі, якою просила повідомити письмово, чи переоформлялась земельна частка (пай), розташована на території Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, належна гр.ОСОБА_7 після її смерті ОСОБА_5, та її сином ОСОБА_4. Також просила повідомити письмово про середній розмір земельної частки (паю) по Багвянській сільській раді Маньківського району Черкаської області та про вартість земельної частки (паю) середнього розміру згідно наявних даних. Листом від 31.10.2016 року №31-28-0.2-2347/15-16 відділом Держгеокадастру у Маньківському районі позивача повідомлено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності на ім'я ОСОБА_7 зареєстровано за №272 та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 3,20 умовних кадастрових гектара в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 20.08.1996 року серія НОМЕР_5. Повідомлено також, що інформація щодо переоформлення земельної частки (паю) на території Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_7 після її смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і Відділі відсутня. 8 листопада 2016 року позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) в порядку оформлення спадщини після смерті свого сина ОСОБА_4. Згідно супровідного листа від 08.11.2016 року за №1938/02-32 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_13, позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку пай. Відмова мотивована відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Наявність іншого спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_7 не є перешкодою для оформлення спадщини і не впливає жодним чином ні на його права чи обов'язки, ні на стан даних правовідносин. Разом з тим, відмова у вчиненні нотаріальної дії та наявність відповідача-спадкоємця є підтвердженням наявності спору про право, що виключає встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження. Наявні документи повністю підтверджують наявність та належність спадкового майна ОСОБА_5, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, проте не переоформив своїх спадкових прав. У свою чергу, після смерті ОСОБА_5, спадщину прийняв ОСОБА_4, однак також не переоформив спадкових прав у зв'язку із смертю. Спадкове майно, на яке претендує позивач, складається з ? частини земельної частки (паю), яка належала ОСОБА_7 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 від 20.08.1996, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з"явилася, але згідно письмвої заяви просить справу розглядати у її відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи: Багвянської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви не заеперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: ІНФОРМАЦІЯ_6 року в АДРЕСА_1 помер ОСОБА_4 (син позивача)(а.с.11). Після смерті ОСОБА_4 у Маньківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 21 за 2013 рік, при цьому в межах оформлення спадщини відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач як мати спадкодавця ОСОБА_4 є також його спадкоємицею першої черги за законом і має право на оформлення спадщини, яка залишилась після його смерті не переоформленою. Також судом встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_7 року в АДРЕСА_1 помер ОСОБА_5 (а.с.13). Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_4 прийняв спадщину за заповітом, посвідченим 12.03.2010 року уповноваженою посадовою особою Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрованим в реєстрі за №5, про що подав заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №58 за 2012 рік. Вказаним заповітом спадкодавець ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.14). Судом також встановлено, що 28.08.2012 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_4, яке зареєстровано в реєстрі за №1237, спадкова справа №58 за 2012 рік. (а.с.15).Після смерті ОСОБА_5 залишилось інше спадкове майно, яке він попередньо у спадщину прийняв, воно йому належало на день його смерті, однак спадкових прав на нього він не переоформив у зв'язку із смертю. У свою чергу, це спадкове майно прийняв спадщину ОСОБА_4, воно йому належало на день його смерті, однак спадкових прав на нього він не переоформив у зв'язку із смертю, що обгрунтовується тим, що судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року у віці 74 років в АДРЕСА_1 померла ОСОБА_7 (а.с.16). Згідно довідки Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 17.10.2016 року №341 підтверджується, що дійсно ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, до дня смерті проживала в громадянському шлюбі з ОСОБА_8 (на ім'я якого в тому числі вчинила заповіт 20.12.2001 року за №193). (а.с.17). За життя ОСОБА_7 залишила заповіт, посвідчений 20.12.2001 року уповноваженою посадовою особою Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №193. Вказаним заповітом ОСОБА_7 усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і що за законом їй буде належати, заповіла ОСОБА_9 та ОСОБА_8. (а.с.18). Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 26.11.2003 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., підтверджує, що на підставі заповіту, посвідченого Букською селищною радою Маньківського району Черкаської області 20.12.2001 року за №193, спадкоємцями майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року є в рівних долях кожний: ОСОБА_9, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права на 1/2 частину земельної частки (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП «Нива» с. Багва Маньківського району Черкаської області, розміром 3,20 умовних кадастрових гектарів, належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого Маньківською райдержадміністрацією 20 серпня 1996 року. Вказане Свідоцтво про право на спадщину видане на 1/2 (одну другу) частину спадкового майна на ім'я ОСОБА_9. (а.с.19). На ім'я ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Свідоцтво про право на спадщину видано в межах спадкової справи №409 за 2003 рік, та зареєстровано в реєстрі за №2308. Тобто, покійний син позивача - ОСОБА_4 є спадкоємцем майна ОСОБА_5, який у свою чергу спадкоємцем майна за заповітом спадкового майна - 1/2 частини земельної частки (пай), належної ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року. ОСОБА_5 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на час її смерті, фактично вступив в управління та володіння її побутовим спадковим майном, у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, та ст.1268 ЦК України, він є таким, що прийняв спадщину. Разом з тим, ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв, але не переоформив своїх спадкових прав у зв'язку із смертю 22 листопада 2011 року. Так само, ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв, але не переоформив своїх спадкових прав у зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Крім того, як встановлено, у заповіті від імені ОСОБА_7, по-батькові спадкоємця вказано «ОСОБА_7», в той час як його по-батькові було «ОСОБА_5». Довідка Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 26.09.2016 року №321 підтверджує, що ОСОБА_8 і ОСОБА_5 являється однією і тією ж особою. Також, те, що це є одна і та ж особа, і що саме на ім'я ОСОБА_5 вчинено заповіт ОСОБА_7, підтверджується письмовими заявами жителів АДРЕСА_2 - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. Даними заявами підтверджується, що покійний ОСОБА_5 проживав в АДРЕСА_1, його по-батькові було ОСОБА_5, а не ОСОБА_7, інший ОСОБА_8 в селі не проживав.(а.с.20). Також даними заявами підтверджується, що ОСОБА_5 довгий час проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 року, за життя ОСОБА_7 говорила заявникам, що вона зробила заповіт на землю та все інше майно на її співмешканця ОСОБА_5 і на ОСОБА_9. Листом від 31.10.2016 року №31-28-0.2-2347/15-16 відділом Держгеокадастру у Маньківському районі позивача повідомлено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності на ім'я ОСОБА_7 зареєстровано за №272 та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 3,20 умовних кадастрових гектара в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 20.08.1996 року серія НОМЕР_5. (а.с.28). 08.11.2016 року за №1938/02-32 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_13, позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку пай. (а.с.29-31). Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, який необхідно надати нотаріусу відповідно до п.4.12 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Також відмова мотивована тим, що позивачем у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_4. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1236 ЦК України визначено право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом, а саме: 1. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.; 2. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини; 3. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав; 4. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право відмовитися від прийняття спадщини, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. За приписами ч.1 ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. В даному випадку відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, та має місце спір про право. Разом з тим, позивач має право на перерозподіл спадщини у відповідності до ст.1280 ЦК України, та вимагати передання в натурі частини спадкового майна, яке збереглося. Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1233, 1236, 1268, 1273, 1280 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Перерозподілити спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року в АДРЕСА_1, та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, належної ОСОБА_7 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) від 20.08.1996 року серія НОМЕР_5.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

Суддя І.Д.Калієвський