Справа № 648/3786/16-ц
Провадження № 2/648/40/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представників - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що з 17 серпня 2002 року по 20 вересня 2016 року сторони перебували у шлюбі. В період шлюбу відповідачем придбано автомобіль ГАЗ 33021, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2 Вартість автомобіля становить 50660 грн.. Посилаючись на ст.60, 61, 70 Сімейного кодексу України просив здійснити поділ зазначеного автомобіля, виділивши кожній із сторін у власність по ? частини автомобіля.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник позов не визнали, вважали, що автомобіль є особистою власністю відповідача. Просили відмовити у позові.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і вказане сторонами не оспорюється, що з 17 серпня 2002 року по 20 вересня 2016 року сторони перебували у шлюбі. 21 червня 2014 року відповідач придбав автомобіль ГАЗ 33021, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2 Зазначені факти підтверджуються свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5.

Зі змісту ст.60 Сімейного кодексу України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи, що зазначений автомобіль набуто сторонами у шлюбі, вказане майно є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.69, ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згоди, щодо розподілу автомобіля між сторонами не досягнуто, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав.

З роз'яснень викладених у п.22 постанові Пленуму Верховного Суду України від №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року (далі постанова) вбачається, що вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи із дійсної вартості на час розгляду справи.

Відповідач не погодився з вартість автомобіля зазначеного позивачем. На виконання вимог ст.10 ЦПК України, судом роз'яснено право відповідача заявити клопотання про призначення відповідної експертизи, для визначення вартості автомобіля, разом з цим, відповідач відмовився від призначення експертизи з даного приводу.

Згідно до ч.1, ч.2, ч.4, ч.5 ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.25 постанови, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а

неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи, що спірний автомобіль є неподільною річчю, сторони не вчинили дій передбачених ч.ч.4, 5 ст.71 СК України, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає необхідним визнати за кожною із сторін ідеальну частку спірного автомобіля, без його реального поділу, залишивши автомобіль в їх спільній частковій власності.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Доводи представника відповідача про те, що спірний автомобіль є особистою власністю відповідача суд вважає є необґрунтованими.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Позивач та її представник заперечували факт, що спірний автомобіль придбано відповідачем за його особисті кошти.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України).

На думку суду, під час розгляду справи відповідачем не доведено, що вказаний автомобіль набутий ним за кошти, які належали йому особисто, а саме на кошти отримані в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених чи відхилених вимог.

Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору, вказаний судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі ст.368 ЦК України, ст.ст.60, 61, 69,70 Сімейного кодексу України, керуючись ст.7,10, 15, 60,61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля ГАЗ 33021, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, вартістю 25330 грн..

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля ГАЗ 33021, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, вартістю 25330 грн..

Залишити автомобіль ГАЗ 33021, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко