Справа № 567/378/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11541,32 грн. звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк".

В обґрунтування позову ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що 17.07.2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту, відповідно до якого 17.07.2008 року останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначає, що відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент.

Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначає, що відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Вказує, що відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг та ч.1,2 ст.549 ЦК України, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову.

Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором станом на 28.02.2017 року на суму 11541,32 грн., яка складається з: 1337,58 грн. заборгованість за кредитом; 9177,96 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 525,78 грн. штраф (процентна складова).

В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглянути справу без його присутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Підтвердив, що 17.07.2008 отримав кредит в розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік. Не заперечив подання 17.07.2008 року заяви на отримання кредиту. Умови нарахування штрафів та пені за прострочення сплати зобов'язань не памятає. Вказує, що спочатку сплачував кошти за кредитом, але у зв'язку з важким матеріальним становищем в подальшому перестав їх сплачувати.

Зазначив, що кілька років тому кредитну картку загубив, але з приводу цього факту до банку не звертався.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 17.07.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та відсотки по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше ніж 50 грн. та не більше залишку заборгованості, в строк до 25 числа місяця наступного за звітним (витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", умови заяви на отримання кредиту).

З анкети-заяви ОСОБА_1 вбачається, що він був ознайомлений та згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку.

Вказаний договір відповідає вимогам ст. 634 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Оскільки за договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 останній взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% та зазначені обов'язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 1337,58 грн. та сплати процентів.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою 3 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна").

Пунктом 5.3 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта.

В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором з 36% до 30%, з 30% до 34,80%, з 34,80% до 43,20% на рік.

Оскільки така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору і станом на 28.02.2017 року борг по процентам за користування кредитом становив 9177,96 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

При укладенні кредитного договору від 17.07.2008 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів ОСОБА_1 зобов'язався сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову (п.8.6 Умов та привал надання банківських послуг).

Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до умов кредитного договору та вимог ст.1050 ЦК України з нього на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 525,78 грн. (процентна складова).

Статтею 616 ЦК України визначено, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що банк, будучи обізнаним, що позичальник тривалий час не сплачує належні за кредитом договором платежі на погашення боргу, у зв'язку із чим зросла сума заборгованості, з березня 2014 року (дати передостанньої проплати заборгованості по кредитному договору) та з серпня 2014 року (дати останньої проплати заборгованості по кредитному договору) не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків протягом майже трьох років, що свідчить про те, що своїми діями банк сприяв збільшенню розміру штрафу.

З урахуванням положень ст. 10 ЦПК України, беручи до уваги зазначені вище обставини та те, що процентна складова штрафу залежить від розміру позовних вимог, який був збільшений внаслідок тривалого незвернення позивача до суду, суд вважає, що наявні підстави для зменшення зазначеного штрафу до 300 грн., відповідно до загальних засад цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності.

При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" штрафу (фіксована частина), суд виходить з того, що розмір штрафу, в даному випадку, не залежить від часу звернення позивача до суду, а тому вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення в повному об'ємі. За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути 500 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути 1600 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою.

На підставі ст.ст. 3, 549, 616, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 57, 62, 88, 212, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 11045 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 1337 грн. 58 коп. заборгованість за кредитом, 9177 грн. 96 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 500 гривень штрафу (фіксована частина), 300 грн. штрафу (процентна складова) та 1600 грн. витрат на сплату судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_2