Категорія 50Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Берегового О.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте сімейне життя подружжя не склалося і шлюб було розірвано. Рішенням суду з 23.03.2010 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дочки, у розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Позивачка вказує на те, що за останній час її дохід значно зменшився, в той час як витрати на утримання спільної дочки збільшились. Відповідач відмовляється додатково матеріально допомагати ОСОБА_2 забезпечувати дитину всім необхідним, а тому просила суд збільшити розмір стягуваних ОСОБА_3 коштів на утримання дитини до 1500 гривень щомісячно.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, адреса проживання: АДРЕСА_2, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці у справі №2-1468 від 11.05.2010 року, із аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, які стягувати щомісячно до досягнення дитиною повноліття, розпочавши стягнення з дня вступу рішення в законну силу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та вимог процесуального права, а тому просила його скасувати, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення сторін, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 02.06.2010 року був розірваний.

Від шлюбу сторони у справі мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5

Рішенням Замостянського районного суду Вінницької області від 11 травня 2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 500 гривень щомісячно.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Під час розгляду справи в судовому засіданні було з'ясовано, що позивачка ОСОБА_2 проживає з іншим чоловіком та працює майстром манікюру та візажу.

Встановлено, що ОСОБА_3 офіційно працевлаштований, займає посаду директора ТОВ «Т.К.С», є одним з його засновників, приймає участь також і в інших господарських товариствах (а.с.19,36-54).

Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 17.10.2016 року, відповідач ОСОБА_3 з 2010 року по 2016 рік отримував дохід в наступному розмірі: в 2010 році - 378 899,66 гривень, в 2011 році - 455 354,90 гривень, в 2012 році - 684 498,81 гривень, в 2013 році - 398 710,68 гривень, в 2014 році - 173 680,40 гривень, в 2015 році - 151 664,55 гривень, за 2016 - 29 898,00 гривень (а.с.71-74).

З зазначених відомостей вбачається, що матеріальний стан ОСОБА_3, в порівнянні з 2010 роком, тобто з моменту ухвалення рішення Замостянським районним судом Вінницької області від 11 травня 2010 року про стягнення з останнього аліментів, погіршився.

Судом також враховано, що сімейний стан ОСОБА_3, з моменту винесення рішення, змінився, він проживає в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області 11.04.2013 року, від якого має малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, які знаходяться на його утриманні (а.с.28-29).

В матеріалах справи також відсутні належні та допустимі докази зміну стану здоров'я сторін або дитини.

Твердження позивача про те, що відповідач додатково добровільно не допомагає дитині спростовується наявною в матеріалах справи копією путівки №470 до ТОВ «Лікувально-оздоровчий спортивний комплекс «МАЯК-ЛТД», придбаною ТОВ «Т.К.С.», де працює відповідач, для ОСОБА_4 (а.с.30-32).

Одночасно з тим, судова колегія до висновку про те, що з моменту ухвалення рішення Замостянського районного суду Вінницької області від 11 травня 2010 року змінився розмір необхідних коштів для утримання дитини, окрім того ОСОБА_4 зросла та потребує додаткових витрат, оскільки зросли й її потреби, необхідні для фізичного, розумового, морального та соціального розвитку.

Відповідно до абз.3 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 являється фізично здоровою людиною працездатного віку, являється приватним підприємцем та фінансово забезпечений, судова колегія погоджується з визначеним судом першої інстанції збільшеним розміром стягуваних аліментів до 1000 гривень щомісячно.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування або зміни, відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Береговий О.Ю.