АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/ 1134/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Ларіонова Н.М.
Справа №758/3443/16-ц Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 р.

в справі за позовом представника ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова

компанія «АХА Страхування», 3-особа: ОСОБА_2

про визнання недійсними пунктів договору страхування та стягнення страхового

відшкодування

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 р. відмовлено в позові представника ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», 3-особа: ОСОБА_2 про визнання недійсними пунктів договору страхування та стягнення страхового відшкодування.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 16.05.2014 р. внаслідок ДТП, що сталася у м.Києві з вини 3-особи - ОСОБА_2 за участю автомобілів марки «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 та «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, чим позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2014 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України з призначенням покарання та частковим задоволенням цивільного позову ОСОБА_1

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18.03.2015 р. вирок Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2014 р. в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 скасовано із зазначенням в цій частині нового розгляду в суді 1 інстанції в порядку цивільного судочинства.

Судом також встановлено, що на час ДТП автомобіль позивача марки «КІА SPORTAGE» було застраховано відповідачем згідно договору страхування наземного транспорту від 21.10.2013 р. № 3673558/05АВ, відповідного умов до якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2.

Згідно п.п. 5, 17.1, 17.2, 17.3, 20 Договору страхування, сторони визначили предмет страхування, права та обов'язки сторін, порядок виплати страхового відшкодування.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку виплатити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Представником відповідача вказано на те, що 16.05.2014 р. відповідачем було отримано від позивача повідомлення щодо пошкодження його застрахованого автомобіля внаслідок вищевказаної ДТП, що сталася 16.05.2014 р.

Згідно п.19.2 укладеного між сторонами Договору страхування, розмір завданих збитків визначається страховиком на підставі документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків.

Судом встановлено, що згідно Звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №198/14 від 13 червня 2014 р., який було проведено ФОП ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2, становить 142 506,30 грн., а ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу станом на 16.05.2014 р. становить 172 260, 80 грн.

Згідно п.24.2.8 Договору повна загибель транспортного засобу - це випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення Договору.

Згідно п.11 Договору страхування встановлено, що страхова сума становить 135 000,00 грн. та встановлена у розмірі дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення договору страхування (при розмірі співвідношення нової суми до дійсної вартості 100%).

Пунктом 4.1 Правил №003 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) зазначено, що страхова сума встановлюється за згодою сторін договору страхування окремо по кожному транспортному засобу в розмірі, що не перевищує дійсної вартості (страхової вартості) транспортного засобу та додаткового обладнання, якщо інше не передбачено договором страхування.

Згідно ст.9 ЗУ «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом.

Згідно п.20.8. Договору при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов п.20.24 Договору) за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (п.11 та 24.2.14 Договору), вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з п.12 Договору франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків.

Пунктом 12.2 Договору визначено франшизу за збиток внаслідок ДТП у розмірі 0,50% від повної суми.

14.07.2014 р. на підставі страхового акту № 1.002.14.02756/VЕSКO20596 відповідачем було виплачена позивачу страхове відшкодування в розмірі 36 501,71 грн.

Згідно п.20.1 Договору страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника (його правонаступника, вигодонабувача) про виплату страхового відшкодування і страхового акту, який складається страховиком.

Згідно п.20.2 Розділу 19 Договору страхування, страхове відшкодування сплачується страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку.

Відповідно до п.20.3 Договору, страховик повинен скласти страховий акт протягом десяти робочих днів, починаючи з моменту отримання письмової заяви про виплату страхового відшкодування, та інших документів та/або інформації.

Так, судом встановлено, що 11.07.2014 р. позивач звернувся до відповідача щодо виплати страхового відшкодування, а тому, суд правильно вважав, що посилання позивача на те, що відповідачем порушені строки виплати страхового відшкодування є безпідставними.

Як вбачається із розрахунку страхового відшкодування від 01.07.2014 р. позивач власноручно підписав рахунок страхового відшкодування та погодився із ним (а.с.173).

Пунктом 24.9 Договору передбачено, що в результаті підписання договору страхувальник - згоджує та визнає, що до укладення Договору на виконання вимог ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» страховик надав, а страхувальник отримав та ознайомився зі всією інформацією в обсязі та в порядку, що не передбачені ч.2 ст.12 Закону, зазначена інформація є доступною в місцях обслуговування страхувальників страховика та/або на веб-сторінці страховика в мережі Інтернет, а також є повною та достатньою для правильного розуміння суті фінансових послуг, що надається страховиком; вся зазначена інформація та всі умови договору та правил йому зрозумілі; зазначена інформація та договір не містять двозначних формулювань та/або незрозумілих страхувальнику визначень; укладення договору не нав'язане йому іншою особою; договір не укладається страхувальником під впливом помилки, тяжких обставин, примусу, насильства; страхувальник має необхідний обсяг правоздатності та дієздатності для укладення Договору.

Як було зазначено вище, згідно п.20.8 Договору передбачено, що при повній загибелі транспортного засобу (п. 24.2.8 Договору) страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов п.20.24 Договору) за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (п.11 та п.24.2.14 Договору), вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку), при цьому під організацією продажу залишків розуміється пошук покупця на залишки транспортного засобу, використання онлайн-аукціону з продажу автомобілів та надання зобов'язуючої пропозиції страхувальнику.

Договором страхування передбачено, що за допомогою онлайн-аукціону визначається розмір залишків, які залишаються у страхувальника (позивача), а він вже на власний розсуд приймає рішення про його реалізацію.

Згідно п.4.4. Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) №003, на підставі яких укладено договір, протягом дії договору страхувальник має право переглянути розмір страхової суми за Договором на випадок збільшення дійсної вартості транспортного засобу. Якщо дійсна вартість транспортного засобу збільшується. Страхувальник повинен відповідно збільшити страхову суму та сплатити додатковий страховий платіж.

Встановлено, що в період із дати укладення договору до дати настання заявленого випадку (16.05.2014р.) відбулося збільшення цін на автомобілі, позивач не звертався до відповідача з заявою про збільшення страхової суми.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідно до вимог п.24.8 Договору, виходячи з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу (142 506,30 грн.), розміру страхової суми на момент укладення Договору (135 000, 00 грн.), страховиком було вірно кваліфіковано подію за випадком повна загибель транспортного засобу та здійснено розрахунок страхового відшкодування за таким випадком.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямоване на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд також правильно вважав безпідставним посилання позивача на ЗУ "Про захист прав споживачів", оскільки, цим законом регулюються відносини, що виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів, встановлення прав споживачів на придбання товарів належної якості та безпечних для здоров'я, а також визначення механізму захисту та основи реалізації державної політики. Правовідносини, що склалися між сторонами у даній справи регулюються ЗУ «Про страхування» щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством.

У ч.1 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пунктом 24.2.8 Договору, визначено поняття повної загибелі транспортного засобу.

Згідно 24.2.8 Договору страхування, поняття повної загибелі транспортного засобу - випадок коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладання договору.

Крім того, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» поширює свою дію лише на обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в той час як Договір страхування наземного транспорту №3673558/05АВ від 30.10.2013 року є добровільним страхуванням майна.

Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено, що п.24.2.8 Договору є несправедливим, таким, що суперечить принципам добросовісності та як наслідок існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Твердження Позивача про невідповідність п. 23.3 Договору страхування актам цивільного законодавства не відповідає дійсності, оскільки сторони добровільно прийшли згоди щодо не нарахування пені та інших санкцій, передбачених діючим України в разі виникнення між ними судового спору до моменту вступу судового рішення в законну силу.

Згідно ч. 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, суд правильно вважав, що сторони самостійно визначили правові наслідки у разі порушення стороною зобов'язань.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем не надано належних та допустимих доказів недодержання в момент укладення Договору вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті ЦК України, суд дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :