Номер провадження: 22-ц/785/1111/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та поділ спільного майна подружжя,-

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на ? частину автомобіля «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску (а. с. 3-4).

Після отриманої відповіді від Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України від 04.10.2016 року за № 31/15-3701, з якої вбачається, що спірний автомобіль 09.09.2016 року перереєстрований з громадянина ОСОБА_4 на громадянина ОСОБА_2 (а. с. 10), позивачка ОСОБА_3 уточнила свої позовні вимоги і остаточно просила суд визнати недійсним договір № 5141/2016/060366 від 09.09.2016 року, укладений в Територіального сервісному центрі МВС в Одеській області між ОСОБА_5 та ОСОБА_2; визнати за нею право власності на ? частину автомобіля «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2016 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску, який належить ОСОБА_2 (а. с. 15-17).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а. с. 19-21).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про забезпечення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції з метою попередження ухилення відповідача ОСОБА_4 від виконання майбутнього рішення суду, вважав за необхідним накласти арешт на: автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску.

Згідно з п. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову, зокрема можуть бути накладення арешту (п. 1 ч. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір про визнання недійсним договору відчуження транспортного засобу, поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? частину автомобіля «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги відповідність обраного заходу забезпечення заявленим позовним вимогам, при цьому враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до розяснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом накладання арешту, оскільки заходи забезпечення позову співмірні і відповідають заявленим вимогам, безпосередньо повязані з предметом спору, є необхідними і достатніми для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив законну та обґрунтовану ухвалу, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

ОСОБА_6