Справа №333/3643/16-ц
Провадження №2/333/121/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання права власності за набувальною давністю, в якому зазначила, що з 1968 року вона разом з ОСОБА_4 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 1990 року разом з позивачем та ОСОБА_4 проживала ОСОБА_3 Розпорядженням виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів №14/120-р від 01 вересня 1994 року ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 набули право спільної сумісної власності на зазначену квартиру. 28 січня 1999 року померла ОСОБА_4, будь-яких спадкоємців в неї не залишилось, а тому зазначена частка в розмірі 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_1 не має власника. Позивач зазначає, що на сьогоднішній час вона продовжує проживати в зазначеній квартирі, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном (часткою) більше десяти років, а саме 17 років. Постійно сплачує комунальні послуги, робить невід'ємні поліпшення в квартирі, здійснює поточні ремонти, має на руках оригінал документа, що підтверджує право власності на зазначену квартиру, що додатково підтверджує факт добросовісного та відкритого володіння часткою в нерухомому майні. Просить суд визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності за набувальною давністю на 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги на підставах, зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_3, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, заяв, клопотань суду не надала.

Представник відповідача - Запорізької міської ради, в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та письмові заперечення, в яких просила в задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у звязку з відсутністю належних доказів, які б свідчили про безперервне володіння спірною квартирою.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та інші докази, які є у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обов'язок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 127183, ОСОБА_4 померла 28 січня 1999 року (а.с.9).

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 4370 від 01.09.1994 року, виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Комунарської районної ОСОБА_5 народних депутатів №14/120-р від 01 вересня 1994 року, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 набули право спільної сумісної власності на зазначену квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно копії паспорту, ОСОБА_2 була зареєстрована в спірній квартирі з 30.12.1988 року по 22.09.2012 року (а.с.15-16).

Згідно матеріалів цивільної справи, ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_4 (а.с.11).

За листом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 17.12.2016 року № 3509/-0-16, після померлої 28 січня 1999 року ОСОБА_4 в держнотконторі спадкова справа не заводилась.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 показали, що вони є друзями ОСОБА_2 та пояснили, що остання постійно проживала в спірній квартирі разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 та донькою Крістіною. Після смерті бабусі позивач утримувала спірну квартиру, робила в ній ремонт.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи та які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником.

Тобто, виключено набуття права власності на майно, яке знаходиться у володінні власника і ніколи не вибувало з його володіння.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Будь-яких інших доказів на підтвердження добросовісності заволодіння спірним нерухомим майном позивачем надано не було.

Відмовляючи у задоволенні позову суд враховує наступне:

- право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року;

- задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння;

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено;

- відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності.

Проте, до позовної заяви надано свідоцтво про право власності на спірну квартиру, співвласниками якої є позивач та померла ОСОБА_4 Отже, позивач є законним володільцем частки квартири, завжди знала, що іншим співвласником квартири була ОСОБА_4

Будь-яких інших доказів на підтвердження добросовісності заволодіння спірним нерухомим майном позивачем надано не було.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60 , 209, 212, 214 215ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова