Справа № 291/1349/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2017 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Руденко З.Б.,

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області

про перерозподіл спадщини та визнання права власності на спадкове майно

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що є спадкоємцем за законом майна свого чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2., та у встановлений законом строк прийняла його спадщину.

До спадкового майна чоловіка входило право на земельну частку(пай), розташовану на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, що було посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_2 від 20.06.1997р.

На даний час вона бажає отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, однак зробити цього не може, оскільки з невідомих їй причин спадщина її чоловіка рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 07.10.2014р. була визнана відумерлою та передана у власність територіальної громади Топорівської сільської ради Ружинського району. А остання на підставі вказаного виділила земельну частку( пай) в натурі (на місцевості) і зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку з кадастровим номеромНОМЕР_3.

Оскільки на даний час вищевказане рішення суду про визнання спадщини відумерлою скасоване, то це є підставою для перерозподілу спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка.

З врахуванням вказаного позивачка просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. , право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку під кадастровим номером НОМЕР_3; скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки за Топорівською сільською радою Ружинського району Житомирської області та витребувати від територіальної громади Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області на її користь вказану земельну ділянку.

2

В суд позивачка та її представник подали заяви, в яких просять розглядати справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримають у повному обсязі.

Відповідач - Топорівська сільська рада Ружинського району направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність її представника , позовні вимоги визнає повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт.Ружині Жтомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.8).

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст.529 Цивільного кодексу Української РСР (1963р.), який був чинним на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, зокрема, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Зі спадкової справи № 448, заведеної Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2, його спадщину прийняла єдиний спадкоємець за законом першої черги - його дружина ОСОБА_1, яка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно останнього (а.с.21-32).

До складу спадщини ОСОБА_2 входило право на земельну частку(пай), розміром 3.46 в умовних кадастрових гектарах ( без визначення меж земельної ділянки в натурі) в землі, яка перебувала в колективній власності ВАТ "Топорівське" с.Топори Ружинського району Житомирської області, право на яку за спадкодавцем було посвідчено сертифікатом про право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_2 (а.с.49).

Таким чином, судом на підставі вищевказаного встановлено що до ОСОБА_1 перейшло в порядку спадкування право на все спадкове майно ОСОБА_2, зокрема і на належне останньому право на земельну частку (пай).

Проте як вбачається з повідомлення державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори від 10.01.2017р. №3/02014, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на нього (а.с.48).

Спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним (правова позиція ВС України від 08.04.2015р. у справі №6-33цс15).

Отже спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником спадщини ОСОБА_2, в тому числі і права на земельну частку (пай).

Проте рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 07.10.2014р. спадщина ОСОБА_2 була визнана відумерлою та передана у власність територіальній громади Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області (а.с.41-42).

На підставі вказаного рішення Топорівською сільською радою було проведено виготовлення технічної документації із землеустрою та виділено зазначену земельну частку(пай) в натурі ( на місцевості), а також проведено реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, кадастровий номер якої НОМЕР_3, площа 2.9289 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, отриманою Ружинським районним судом 05.01.2017р. (а.с.39-40).

3

В послідуючому вказане рішення суду було переглянуте за нововиявленими обставинами та ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 21.12.2016р. скасоване, а заява Топорівської сільської ради про визнання вказаної спадщини відумерлою була залишена без розгляду (а.с.43-44,45).

Таким чином, на даний час належне позивачці майно, а саме: вищевказана земельна ділянка перебуває в незаконному володінні відповідача, так як правових підстав для такого володіння у останнього немає.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (правова позиція ВС України у справі №6-3090цс15).

Таким чином , вищевказане безпідставно набуте майно підлягає витребуванню у відповідача та поверненню позивачці.

Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009р. " Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду".

Тому суд витребовує у відповідача та повертає позивачці належну останній земельну ділянку на підставі ст.1212 ЦК України.

Суд вважає, що підстав для застосування ст. 1280 ЦК України щодо перерозподілу спадщини в даному випадку немає, оскільки питання щодо спадщини ОСОБА_2, який помер в 1998р., регулюються нормами ЦК УРСР (1963р). Крім того, позивачка не є спадкоємцем, який пропустив строк на прийняття спадщини, а , навпаки, вона у встановлений законом строк прийняла спадщину свого чоловіка , вступивши в фактичне володіння спадковим майном та отримавши ще 12.11.2002р. свідоцтво про право на спадщину за законом, а вказана спадщина була визнана судом відумерлою внаслідок недостовірних даних щодо дати смерті спадкодавця, вказаних Топорівською сільською радою в довідці № 497 від 22.09.2014р..

Запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") .

Оскільки ухвалою Ружинського районного суду від 21.12.2016р. скасовано рішення цього ж суду від 07.10.2014р. про визнання спадщини відумерлою, що було підставою про внесення запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, тому з цих підстав державним реєстратором повинен бути внесений запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності за територіальною громадою Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області на земельну ділянку, кадастровий номер якої № НОМЕР_3.

При розгляді вказаної справи позивачкою не надано доказів того, що у вчиненні вищевказаних дій їй відмовлено, позовних вимог до державного реєстратора не заявлено, а тому підстав для задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації немає.

4

Керуючись ст.ст.524-526, 530, 548-549 ЦК УРСР, Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільсько-господарським підприємствам і організаціям», ст.1212 ЦК України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст.209, 212,213,215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт.Ружині Ружинського району Житомирської області, а саме:

- на. земельну ділянку , площею 2.9289 га, яка розташована на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, право на яку у спадкодавця виникло після виділення в натурі(на місцевості) земельної частки(паю) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданим 20.06.1997р. Ружинською районною державною адмінстрацією.

Витребувати у Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області та повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 земельну ділянку , площею 2.9289 га, яка розташована на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.