Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2017 Справа №607/11305/16-ц

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, - квартирою АДРЕСА_1 Обґрунтовує позов тим, що є наймачем зазначеного житлового приміщення на підставі ордера на вселення. ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі з 16 червня 1986 року. Однак, протягом 14 років не проживає за зазначеною адресою, будь-які його речі та майно в помешканні відсутні, коштів на оплату комунальних послуг він не надає. З цих підстав позивач просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування зазначеним жилим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1в судове засідання подала заяву, в якій просила слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 08 лютого 1986 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції від 08 лютого 1986 року, актовий запис №1.

04 травня 1985 року ОСОБА_3 видано ордер № НОМЕР_1 на вселення у квартиру АДРЕСА_1. Ордер видано на підставі рішення виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів від 26 квітня 1985 року №226.

Як убачається з довідки № 1512, виданої 26 вересня 2016 року приватним підприємством "Благоустрій", відповідач ОСОБА_2, 1950 року народження, зареєстрований у АДРЕСА_1.

Відповідно до акту комісії в складі працівників приватного підприємства "Блаоустрій", складеного 09 листопада 2016 року, ОСОБА_2 не проживає у зазначеній квартирі більше чотирнадцяти років.

Відповідно до довідки № 11567 від 21 червня 2016 року Тернопільським відділом поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_1 зверталася у відділ поліції з приводу втрати зв'язків зі своїм чоловіком ОСОБА_2, 1950 року народження. Даний факт зареєстровано в Журналі єдиного обліку Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області за № 17265 від 16 червня 2016 року. На даний час ОСОБА_2 за місцем проживання відсутній і місце його знаходження невідоме.

Відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірній квартирі.

За вказаних обставин судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 відсутній у квартирі АДРЕСА_2 понад чотирнадцять років без поважних на це причин, тому відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР втратив право на користування спірним житлом.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224, 226, 228, 233, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок понесеного судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддяН. М. Сташків